Справа № 344/5141/19
Суддя: Пастернак І. А.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5141/19
Провадження № 2-а/344/107/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №26/20600/19 від 07.02.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №26/20600/19 від 07.02.2019 року, посилаючись на те, що 07.02.2019 року заступник начальника Івано-Франківської митниці ДФС начальник УПМП та СВ, радник податкової та митної справи І рангу Сучак С.В. розглянув справу про порушення митних правил №26/20600/19 і виніс постанову якою визнав її винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.3 ст.470 Митного кодексу України та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неопадаткованих мінімумів доходів громадян 8 500 грн. Вважає, що вказана постанова прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та є незаконною. Не було допитато свідків, та про розгляд справи відносно неї відповідач її не повідомив. Її було позбавлено права давати пояснення з приводу відсутності її вини, позбавлена можливості заявляти клопотання, тому просила поновити строк на оскарження постанови у справі про адмінправопорушення митних правил від 07.02.2019 року та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №26/20600/19 від 07.02.2019 року.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 28 січня 2020 року замінено у справі відповідача - Івано-Франківську митницю ДФС на правонаступника -Галицьку митницю Держмитслужби (а.с.83).

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив відмовити в задоволенні позову з підстав наведених у відзиві на адміністративний позов від 19.04.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Відповідно до статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивач просить поновити строк на оскарження постанови у справі про порушення митних правил, а тому його слід поновити.

Як вбачається з копій протоколу про порушення митних правил № 26/20600/19 від 25.01.2019 року, складеного головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу управління притидії митним правопорушенням міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці ДФС Судак Д.І. та постанови про порушення митних правил № 26/20600/19 від 07.02.2019 року, винесеної заступником начальника начальник УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучак С.В. встановлено, що 20.07.2018 року громадянка-резидентка ОСОБА_1 ввезла на митну територію України через пункт пропуску Порубне - Сірет, митного поста Вадул -Сірет Чернівецької митниці ДФС, у митному режимі транзит товар - автомобіль марки FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 . У відповідності до митного законодавства ОСОБА_1 була зобовязана вивезти за межі митної території України транзитом автомобіль марки FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі України у встановлений законодавством строк, вказаною громадянкою не вивезено. На повідомлення про необхідність прибуття в органи доходів і зборів для надання пояснень щодо обставин перевищення нею строку транзитного перевезення вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_1 не зявилась. Таким чином, ОСОБА_1 перевищила більш ніж на десять діб встановлений ст. 95 МК України строк доставки автомобіля марки FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 до органів доходів і зборів для вивезення його за межі митної території України. Громадянку ОСОБА_1 визнано винною у вчинені порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.( а.с.6-12).

Відповідно до ст. 381 Митного кодексу України (в редакції, чинній станом на час винесення оскаржуваної постанови) Громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

У разі порушення зобов`язання про транзит через митну територію України транспортних засобів особистого користування, за винятком випадків, коли таке порушення сталося внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, внесена грошова застава використовується в порядку, визначеному статтею 313 цього Кодексу.

Статтею 90 МК України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 95 МК України,- строк транзитного перевезення для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Частиною 2 закріплено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається, зокрема, час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 102 Митного кодексу України встановлено, що митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Під час перевірки інформації, викладеної в Листі Чернівецької митниці ДФС від 16.08.2018 року №1193/7/24-70-20-05/10/04 щодо факту законності перебування на митній території України транспортного засобу FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці ДФС Судак Д.І. було встановлено, що 20.07.2018 року вказаний транспортний засіб було ввезено на митну територію України в режимі «транзит» гр. ОСОБА_1 через пункт пропуску Порубне - Сірет, митного поста Вадул -Сірет Чернівецької митниці ДФС.

За даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску 20.07.2018 року об 11:26:45 з пункту пропуску 408020000 в режимі транзит зелений коридор виїзд т.з. FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 здійснював ОСОБА_2 . 20.07.2018 року об 15:01:56 в пункту пропуску 408020000 в режимі транзит зелений коридор вїзд т.з. FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 здійснювала ОСОБА_3 (а.с.34).

Відповідно до обліку транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення р.н. т/з НОМЕР_1 за період з 20.07.2018 по 19.09.2018 станом на 25.01.2019 09:06 з прикордонного пункту пропуску 408000000 Чернівецька митниця ДФС 408020000 Відділ митного оформлення №1 та №2 митного поста Вадул-Сірет 20.07.2018 об 11:26:45 виїзд з України зелений коридор виїхав із ЗМК ОСОБА_2 т.з. FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кількість осіб 2.

З прикордонного пункту пропуску 408000000 Чернівецька митниця ДФС 408020000 Відділ митного оформлення №1 та №2 митного поста Вадул-Сірет 20.07.2018 об 15:01:56 вїзд в Україну зелений коридор виїхав із ЗМК ОСОБА_3 т.з. FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кількість осіб 2(а.с. 35).

На повідомлення Івано-Франківської митниці ДФС від 08.01.2019 року, у термін до 23.01.2019 року для надання пояснень гр. ОСОБА_1 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена(а.с.25-27).

Таким чином, головним державним інспектором відділу оперативного реагування, взаємодії з митними органами іноземних держав та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Івано-Франківської митниці ДФС Судак Д.І. було встановлено, що громадянка України ОСОБА_1 не вивезла транспортний засіб марки FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі митної території України у встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк, перевищивши його більше, ніж на десять діб.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що дійсно 20.07.2018р. перетинала митний кордон України, однак робила це будучи пасажиром вказаного у Постанові автомобіля. Дані обставини може підтвердити її чоловік ОСОБА_2 , який придбав даний автомобіль, постійно ним користується та безпосередньо 20.07.2018р. ввозив його на митну територію України, а згодом 21.02.2019 року здійснив всі необхідні платежі розмитнив та належним чином оформив автомобіль у власне користування, проте такі дії по реєстрації даного транспортного засобу були здійснені уже після винесення постанови про порушення митних правил.

Статтею 470 Митного кодексу України встановлено відповідальність за недоставлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів до органу доходів і зборів призначення, видача їх без дозволу органу доходів і зборів або втрату.

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам, що продиктовано вимогами ст.. 2 КАС України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил визначено Главою 69 Митного кодексу України.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Відповідно до статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає у разі, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 486 МК України,- завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати:чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ж до статті 485 Митного кодексу України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно зі статтею 527 Митного кодексу України у справі про порушення митних правил орган доходів і зборів або суд (суддя), що розглядає справу, виносить одну з таких постанов: 1) про проведення додаткової перевірки; 2) про накладення адміністративного стягнення; 3) про закриття провадження у справі.

07.02.2019 року заступником начальника - начальником УПМП та МВ Івано-Франківської митниці ДФС Сучак С.В. винесено Постанову в справі про порушення митних правил №26/20600/19, якою громадянку ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 3 статті 470 Митного кодексу України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 8 500,00 грн.

Вищевказану постанову в справі про порушення митних правил №26/20600/19 від 07.02.2019 року ОСОБА_1 вважає протиправною, та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень, є принцип обґрунтованості, закріплений в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути мотивованим.

Так, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суб`єкт владних повноважень - Відповідач, - повинен системно застосовувати положення законодавства та конкретних обставин кожної справи.

Як зазначено в Постанові в справі про порушення митних правил №26/20600/19 від 07.02.2019 року, гр. ОСОБА_1 перевищила більше, ніж на десять діб встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки автомобіля марки FORD FOCUS, р.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 до органу доходів і зборів для вивезення його за межі митної території України.

Так, Суд звертає увагу на те, що в Позивачка не заперечувала того факту, що було перевищено встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк доставки транспортного засобу, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше, ніж на десять діб, однак покликалася на те, що даним транспортним засобом керував її чоловік , проте на підтвердження даного факту не надано належних доказів, що унеможливило дотримання відповідного строку транзиту.

Крім того, згідно з частиною 1 статті 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, законодавець звільняє особу від відповідальності за порушення митних правил у випадку вчинення відповідного порушення внаслідок, зокрема, аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Згідно з пунктом 3 вищезазначеного Порядку залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Інших належних доказів на підтвердження протиправності оскаржуваної постанови позовна заява не містить, і позивачем таких доказів суду не надано.

Стосовно посилання позивача на факт неповідомлення її про розгляд справи про порушення митних правил, Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи містяться копії поштових документів, які направлялися на зареєстровану у встановленому законом порядку адресу Позивача, і повернулися на адресу митного органу з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання» (а.с.25-27), що вважається належним способом повідомлення особи.

Враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення та виносячи за її результатами оскаржувану постанову, Відповідачем не було порушено вимог закону, а, відтак, підстави для скасування оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення відсутні.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, проаналізувавши матеріали справи, фактичні обставини спірних правовідносин, Суд дійшов висновку про те, що, вирішуючи справу про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності, Відповідачем порушень вимог закону допущено не було.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано обов`язок щодо доведення правомірності прийнятого рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги Позивача є необґрунтованими, та, відповідно, такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 95, 102, 192, 381, 470, 481, 529 Митного кодексу України, керуючись ст. ст. 9, 77, 241-246, 286 КАС України, Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №26/20600/19 від 07.02.2019 року - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Довідка : повний текст рішення виготовлено 24.12.2020 року.

Суддя І.А.Пастернак