Справа № 280/493/20
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

24 листопада 2020 року Справа № 280/493/20
м. Запоріжжя

Товариства з обмеженою відповідальністю ППП Вікторія 2010 (69039, м. Запоріжжя, вул. Чавунна, буд. 24-А, ) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд.50, ) про визнання протиправним та скасування припису, визнання незаконними дій в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передати на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя

ВСТАНОВИВ:

21.01.2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ППП Вікторія 2010» (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис інспектора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області №918/0/92-19-ДК/0231/гр./03/01/-19 від 27.12.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного інспектора головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Хрущ А.О. про накладення штрафу №918/0/92-19-ДК/0208По/08/01/-19 від 27.12.2019;

- визнати незаконними дії інспектора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Хрущ А.О. щодо проведення заходу контролю (перевірки) щодо перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «ППП Вікторія 2010».

В судовому засіданні 24.11.2020 представником відповідача заявлено клопотання про направлення справи за підсудністю в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного інспектора головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Хрущ А.О. про накладення штрафу №918/0/92-19-ДК/0208По/08/01/-19 від 27.12.2019. Клопотання обгрунтовано тим, що позивачем об`єднано позовні вимоги, щодо яких встановлена предметна підсудність різним судам, а для частини заявлених позовних вимог встановлена виключна підсудність місцевому загальному суду як адміністративному. Зазначає, що оскільки справи з приводу рішень, дй чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності мають виключну юрисдикцію місцевого загального суду, як адміністративного, щодо позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення Запорізький окружний адміністративний суд не є судом встановленим законом в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Представник позивача заперечував щодо задоволення клопотання представника відповідача про направлення справи за підсудністю в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови державного інспектора головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області Хрущ А.О. про накладення штрафу №918/0/92-19-ДК/0208По/08/01/-19 від 27.12.2019, зазначивши, що справа підсудна Запорізькому окружному адміністративному суду, оскільки позивачем об`єднано декілька позовних вимог.

Суддя дослідивши матеріали адміністративного позову дійшов висновку, що справа не підсудна Запорізькому окружному адміністративному суду та підлягає передачі за підсудністю до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя, з огляду на наступне.

Так, предметом позову є правомірність: дій інспектора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, постанови про накладення адміністративного стягнення, припису.

Розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів встановлюється статтею 20 КАС України, відповідно до частини 1 якої місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, серед іншого, адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності (пункт 1).

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті (частина 2 статті 20 КАС України).

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення предметно підсудні загальному місцевому суду як адміністративному, а вимоги про визнання протиправним та скасування припису ГУ Держгеокадастру як рішення суб`єкта владних повноважень та визнання незаконними дії інспектора Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області предметно підсудні окружному адміністративному суду.

Статтею 21 КАС України встановлено, що позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою (частина 1).

Відповідно до частини 3 статті 21 КАС якщо справа щодо однієї з вимог підсудна окружному адміністративному суду, а щодо іншої вимоги (вимог) - місцевому загальному суду як адміністративному суду, таку справу розглядає окружний адміністративний суд.

За приписами частини 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Разом з тим, відповідно до частини 5 статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Питання виключної підсудності адміністративних справ врегульовано статтею 27 КАС України, відповідно до частини 3 якої підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Таким чином, послідовний аналіз приведених приписів процесуального закону дає підстави для висновку, що заявлення кількох вимог в одній позовній заяві можливо, якщо такі позовні вимоги пов`язані між собою, якщо такі вимоги можливо вважати основними та похідними, тобто вирішення таких позовних вимог є обґрунтованим з точки зору повного та всебічного розгляду справи, досягнення мети захисту прав, свобод та інтересів особи, що звернулась за судовим захистом, та якщо щодо таких вимог не встановлено процесуальним законом виключної підсудності.

В спірному випадку хоча позовні вимоги, об`єднані позивачем у позовній заяві, й пов`язані між собою підставами позову та поданими документами, до позовних вимог щодо скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 27 КАС України встановлена виключна підсудність такі вимоги підсудні місцевому загальному суду як адміністративному.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України. До таких особливостей, зокрема, належить відмінний від загального, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, (6 місяців) строк звернення до суду, який відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС становить десять днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови); строк розгляду адміністративним судом справи 10 днів з дня відкриття провадження у справі на відміну від загального строку розгляду адміністративних справ 60 днів; а також строк апеляційного оскарження 10 днів на відміну від загального, який становить 30 днів.

Крім того, рішення суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду справи щодо оскарження рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 272 КАС України не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, суд доходить до висновку, що позивачем з порушенням приписів процесуального закону об`єднано в одне провадження позовні вимоги, до яких встановлена різна предметна підсудність та до частини яких встановлена особливість їх розгляду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дана справа в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення предметно не підсудна Запорізькому окружному адміністративному суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі адміністративної справи за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю ППП Вікторія 2010 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування припису, визнання незаконними дій в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передати на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до ч.8 ст.29 КАС України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Частиною 1 статті 30 КАС України визначено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються.

Керуючись ст.ст.19, 20, 29, 30, 241, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Адміністративну справу №280/493/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ППП Вікторія 2010 (69039, м. Запоріжжя, вул. Чавунна, буд. 24-А, ) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд.50, ) про визнання протиправним та скасування припису, визнання незаконними дій в частині позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передати на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за встановленою законом підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.12.2020.

Суддя М.С. Лазаренко