Справа № 580/2314/20
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року справа № 580/2314/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (далі позивач) з позовом до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу (далі-відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом часткової зупинки експлуатації Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання відповідача припинити експлуатацію будівлі синагоги з навчальним центром, розташованої за адресою: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Пушкіна, 43-а, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Рідзеля О.А. від 06.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Рідзеля О.А. від 11.09.2020 постановлено:

- клопотання представників Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області та Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу - задовольнити.

- провести врегулювання спору за участю судді у адміністративній справі за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду;

- зупинити провадження у справі у зв`язку з врегулюванням спору за участю судді;

- призначити спільну нараду представників Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області та Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу на 12 год 00 хв 18 вересня 2020 року.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Рідзеля О.А. від 13.10.2020 врегулювання спору за участю судді у адміністративній справі №580/2314/20 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду припинено. Поновлено провадження у справі №580/2314/20 за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду та адміністративну справу №580/2314/20 передано для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому статтею 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Гайдаш В.А. 29.10.2020 прийнято справу до свого провадження.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що за результатом проведеної позапланової перевірки щодо додержання та виконання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки відповідача були виявлені порушення вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, у зв`язку з цим, керуючись нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», позивач просить суд застосувати до відповідача заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Відповідач позов не визнав, надав до суду письмовий відзив в якому зазначив, що виявлені позивачем порушення вимог нормативних актів у сфері пожежної і техногенної безпеки не створюють загрози життю та здоров`ю людей, тому відсутні правові підстави для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю). Також відповідачем вказано, що частину порушень вимог нормативних актів у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки станом на час розгляду справи відповідачем усунуто.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

На виконання наказу управління ДСНС України у Черкаській області від 25.05.2020 №126, у період з 27 по 28 травня 2020 року посадовою особою позивача проведено позапланову перевірку Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу щодо дотримання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки, результати якої оформлені актом від 28.05.2020 №66 та виявлено 13 (тринадцять) порушень вимог законодавства у сфері пожежної і техногенної безпеки.

Вищевказані обставини стали підставою для звернення управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до суду з даним позовом щодо застосування до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу заходів реагування у сфері державного нагляду, шляхом припинення експлуатації будівлі синагоги з навчальним центром, розташованої за адресою: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Пушкіна, 43-а, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює та визначає Кодекс цивільного захисту України.

Статтею 67 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: - здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; - складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; - звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, орган державного нагляду (контролю): складає або припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу або звертається до адміністративного суду з відповідним позовом щодо повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць.

Як встановлено судом із матеріалів справи, виявлені позивачем порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки стали підставою для звернення до суду з даним позовом щодо застосування до Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом припинення експлуатації будівлі синагоги з навчальним центром, розташованої за адресою: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Пушкіна, 43-а, що свідчить про застосування позивачем відносно відповідача крайнього заходу.

Загальні засади благодійної діяльності в Україні, забезпечує правове регулювання відносин у суспільстві, спрямованих на розвиток благодійної діяльності, утвердження гуманізму і милосердя, забезпечує сприятливі умови для утворення і діяльності благодійних організацій визначає Закон України «Про благодійну діяльність та благодійні організації» (далі Закон №5073-VI)

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону №5073-VI цілями благодійної діяльності є надання допомоги для сприяння законним інтересам бенефіціарів у сферах благодійної діяльності, визначених цим Законом, а також розвиток і підтримка цих сфер у суспільних інтересах. Сферами благодійної діяльності є: 1) освіта; 2) охорона здоров`я; 3) екологія, охорона довкілля та захист тварин; 4) запобігання природним і техногенним катастрофам та ліквідація їх наслідків, допомога постраждалим внаслідок катастроф, збройних конфліктів і нещасних випадків, а також біженцям та особам, які перебувають у складних життєвих обставинах; 5) опіка і піклування, законне представництво та правова допомога; 6) соціальний захист, соціальне забезпечення, соціальні послуги і подолання бідності; 7) культура та мистецтво, охорона культурної спадщини; 8) наука і наукові дослідження; 9) спорт і фізична культура; 10) права людини і громадянина та основоположні свободи; 11) розвиток територіальних громад; 12) розвиток міжнародної співпраці України; 13) стимулювання економічного росту і розвитку економіки України та її окремих регіонів та підвищення конкурентоспроможності України; 14) сприяння здійсненню державних, регіональних, місцевих та міжнародних програм, спрямованих на поліпшення соціально-економічного становища в Україні; 15) сприяння обороноздатності та мобілізаційній готовності країни, захисту населення у надзвичайних ситуаціях мирного і воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону №5073-VI благодійна організація може бути створена як благодійне товариство, благодійна установа чи благодійний фонд з урахуванням особливостей, визначених цим Законом та іншими законами України. Благодійним фондом визнається благодійна організація, яка діє на підставі статуту, має учасників та управляється учасниками, які не зобов`язані передавати цій організації будь-які активи для досягнення цілей благодійної діяльності. Благодійний фонд може бути створено одним чи кількома засновниками. Активи благодійного фонду можуть формуватися учасниками та/або іншими благодійниками (ч. 4 ст. 13 Закону №5073-VI).

Згідно ч. 1 ст. 14 Закону №5073-VI установчим документом благодійного товариства та благодійного фонду є статут. Установчим документом благодійної установи є установчий акт. Установчі документи благодійної організації затверджуються засновником (засновниками) благодійної організації або уповноваженими ними особами.

Із наявного у матеріалах адміністративного суду статуту Міжнародного благодійного фонду імені Рабі Нахмана з Бреславу (далі - Статут) судом встановлено, що зазначений фонд є суб`єктом благодійної діяльності, яка здійснюється на засадах законності, утвердження гуманізму і милосердя, добровільності, спільності інтересів і рівності прав суб`єктів благодійної діяльності та гласності (п. п. 1.2, 1.4 Статуту).

Відповідно до положень п. 1.6 Статуту Фонд є неприбутковою благодійною організацією.

Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно абзацу 1 частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Таким чином, зупинення виробництва (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг можуть бути застосовані судом виключно до суб`єктів господарювання.

Однак, згідно частин 1-3 статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Таким чином, системний аналіз господарського законодавства вказує на те, що суб`єктами господарського права слід вважати тільки тих осіб, які мають особливий правовий статус та безпосередньо здійснюють господарську діяльність у сфері суспільного виробництва, яка спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому незалежно від мети здійснення такої діяльності - досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку (підприємницька) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність).

Постановою Вищого господарського суд України від 15.03.2011 у справі №03/2073 визначено, що відповідно до ст. ст. 2, 55 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання є, зокрема, суб`єкти господарювання - учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є, зокрема, господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

У зв`язку із вищевикладеним, суд дійшов висновку, що Міжнародний благодійний фонд імені Рабі Нахмана з Бреславу у правовідносинах щодо благодійної діяльності, яка здійснюється на засадах законності, утвердження гуманізму і милосердя, добровільності, спільності інтересів і рівності прав суб`єктів благодійної діяльності та гласності - не є суб`єктом господарювання, що виключає можливість застосування до відповідача заходів реагування шляхом припинення експлуатації будівлі синагоги з навчальним центром, розташованої за адресою: 20300, Черкаська область, м. Умань, вул. Пушкіна, 43-а.

Крім того, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачем частково усунуто виявлені позивачем порушення, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Гайдаш