Справа № 560/5753/20
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5753/20
РІШЕННЯ

іменем України

28 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Хмельницької міської ради щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.08.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою передачі її у власність;

- зобов`язати Хмельницьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.08.2020 на сесії Хмельницької міської ради та прийняти рішення в строк відповідно до Земельного кодексу України, а саме у продовж місяця після набрання рішення суду законної сили;

- зобов`язати Хмельницьку міську раду подати звіт по виконанню рішення та повернути судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 12.08.2020 звернулася до Хмельницької міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.12 га для ведення індивідуального садівництва на території м. Хмельницького з метою передачі її у власність.

Позивач 07.09.2020 отримала відповідь від виконавчого комітету Хмельницької міської ради №К-27505-20 у якій зазначено, що виділити земельну ділянку не є можливими у зв`язку з тим, що згідно з Планом зонування території міста Хмельницького, затвердженим рішенням 5-ої сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 №25, відображена на долучених до заяви скріншотах з публічної кадастрової карти земельна ділянка (межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :35:001:1546) знаходиться в зоні зелених насаджень спеціального призначення (Р-2с). Оскільки ведення садівництва не належать до переважних видів забудови та іншого використання земельних ділянок у зоні зелених насаджень спеціального призначення, тому не може бути дозволеним видом використання земельних ділянок.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою від 02.10.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, зі змісту якого останній заперечує проти задоволення позову та зазначає, що бажана позивачем земельна ділянка знаходиться у зоні, що не передбачає надання громадянам земельних ділянок для індивідуального садівництва. Відповідно до Плану зонування території міста Хмельницького, затвердженим рішенням 5-ої сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 №25, відображена на долучених до заяви скріншотах з публічної кадастрової карти земельна ділянка знаходиться в зоні зелених насаджень спеціального призначення (Р-2с) та зоні земель водного фонду (Р-4).

Зазначає, що виявивши, що цільове призначення земельної ділянки, яку має намір одержати позивач, не відповідає вимогам Генерального плану та Плану зонування, а тому відповідач мав законні підстави для прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам містобудівної документації.

Враховуючи вказані обставини, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач надала суду відповідь на відзив, в якій зазначила, що не погоджується з позицією відповідача, оскільки відповідач не спростував твердження та аргументи наведені у позовній заяві та просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач 12.08.2020 звернулася до Хмельницької міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0.12 га для ведення індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою передачі у власність.

До заяви позивач додала копію паспорта, ідентифікаційного номера, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

На своє звернення позивач отримала лист від виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 07.09.2020 №К-27505-20, в якому зазначено, що відповідно до плану зонування території міста Хмельницького, затвердженим рішенням 5-ої сесії Хмельницької міської ради від 30.03.2011 №25, відображена на долучених до заяви скріншотах з публічної кадастрової карти земельна ділянка (межує із земельною ділянкою з кадастровим номером :35:001:1546) знаходиться в зоні зелених насаджень спеціального призначення (Р-2с). Оскільки ведення садівництва не належать до переважних видів забудови та іншого використання земельних ділянок у зоні зелених насаджень спеціального призначення, тому не може бути дозволеним видом використання земельних ділянок.

Отримавши зазначену відповідь, позивач вважає, що по суті його заява не розглянута, не прийняте рішення відповідно до вимог Земельного кодексу України про надання/відмову у наданні дозволу розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального садівництва.

Вважаючи такі дії відповідача щодо неналежного розгляду його заяви протиправними, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 81 Земельного Кодексу України (далі - ЗК України), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно частини 6 статті 118 ЗК України встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У частині 1 статті 122 ЗК України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 2 та частини 3 статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що для передачі земельної ділянки у власність зацікавлена особа звертається до відповідного органу із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у власність, за результатами розгляду якої, відповідні органи приймають одне з відповідних рішень.

Статтею 12 ЗК України, передбачено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону та інше.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до пункту 13 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування" пропозиції щодо питань на розгляд ради можуть вноситися сільським, селищним, міським головою, постійними комісіями, депутатами, виконавчим комітетом ради, головою місцевої державної адміністрації, головою районної, обласної ради, загальними зборами громадян.

Згідно пункту 5 статті 46 вищевказаного Закону сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Судом встановлено, що позивач відповідно до вимог статті 118 ЗК України, звернулася до органу місцевого самоврядування - Хмельницької міської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 12.08.2020, однак, правомірного рішення щодо розгляду заяви відповідач не прийняв.

При цьому, позивач отримав лист виконавчого комітету Хмельницької міської ради, яким не було підготовлено жодного проекту рішення для розгляду на сесії Хмельницької міської ради щодо надання дозволу на розробку чи вмотивованої відмови.

Отже, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або відмову у наданні такого дозволу орган місцевого самоврядування приймає виключно на пленарних засіданнях відповідної ради, що визначено Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", а тому суд вважає, що Хмельницька міська рада порушила порядок розгляду заяви ОСОБА_1 , оскільки така заява не розглядалася на пленарному засіданні сесії і не має відповідного рішення по суті заяви позивача.

Крім того, згідно з статтею 7 Закону України "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що заява позивача, яка була подана в порядку Земельного кодексу України, розглянута в порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян", що вказує на протиправність дій відповідача щодо не розгляду заяви позивача в порядку, передбаченому статтею 118 ЗК України.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Суд Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland"). На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Lelas v. Croatia").

Аналізуючи положення наведених актів законодавства, суд приходить до висновку, що вирішення заяви позивача повинно було відбуватись в порядку визначеному Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", тобто на пленарному засіданні Хмельницької міської ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення передбачений законодавством.

Як встановлено з матеріалів справи, Хмельницька міська рада не розглянула заяву ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в строк та в порядку, встановленому нормами ЗК України у місячний строк та не прийняла відповідного рішення.

Суд звертає увагу відповідача, що у даному випадку рішення за заявою позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмова у його наданні Хмельницькою міською радою не приймалось, а відмова відповідача, оформлена листом №К-27505-20 від 07.09.2020 не може вважатися належним розглядом заяви позивача, у порядку передбаченому ЗК України.

На момент розгляду справи рішення Хмельницькою міською радою за заявою ОСОБА_1 , від 12.08.2020 прийнято не було, у зв`язку із чим суд вважає, що Хмельницька міська рада допустила саме протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу або відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 , на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території міста Хмельницького.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду спору відповідач не довів правомірності своїх дій, тому, вимоги позивача щодо визнання протиправної бездіяльності відповідача у неприйнятті рішення про надання дозволу або про відмову у наданні ОСОБА_1 , дозволу на розробку проекту землеустрою є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Хмельницької міської ради розглянути заяву позивача на сесії та прийняти рішення у продовж місяця після набрання рішенням суду законної сили, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, Хмельницька міська рада не розглянула звернення ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в строк та в порядку, встановленому нормами ЗК України та не прийняла відповідного рішення.

Разом з тим, суд вважає, що найбільш ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання Хмельницької міської ради розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Хмельницької міської ради заяву ОСОБА_1 , про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою передачі її у власність, в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

Тому, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Разом з тим, у позовній заяві позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати Хмельницьку міську раду подати звіт по виконанню цього рішення.

Вирішуючи вказане клопотання позивача, суд вважає, що у його задоволенні необхідно відмовити, та зазначає, що частиною 1 статті 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Тобто, даною нормою передбачено право, а не обов`язок суду щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

На даний час у суду відсутні підстави вважати, що відповідач не виконуватиме чи ухилятиметься від виконання судового рішення у даній справі. Крім того, позивачем не аргументовано підстави застосування судового контролю у цій справі.

Таким чином, клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати у встановлений строк, з дня набрання рішення законної сили, звіт про виконання судового рішення - задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Хмельницької міської ради, яка полягає у неприйнятті рішення про надання дозволу або про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території м. Хмельницького.

Зобов`язати Хмельницьку міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні сесії Хмельницької міської ради заяву ОСОБА_1 від 12.08.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва на території міста Хмельницького з метою передачі її у власність, в строки, порядку та у спосіб передбачений Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельним кодексом України та прийняти належне, у відповідності до чинного законодавства України, рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 840,80 грн., (вісімсот сорок гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Хмельницької міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Хмельницька міська рада (вул. Гагаріна, 3,Хмельницький,Хмельницька область,29000 , код ЄДРПОУ - 33332218)

Головуючий суддя В.К. Блонський