Справа № 420/11172/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з зазначенням в них, відповідно: станом на 01 січня 2019 року - посадового окладу у розмірі 10 350,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 750,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019 року, а також надбавки за вислугу років 6 050,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року; станом на 01 січня 2020 року - посадового окладу у розмірі 11 710,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 980,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року, а також надбавки за вислугу років 6 845,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року; зобов`язання Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з зазначенням в них, відповідно: станом на 01 січня 2019 року - посадового окладу у розмірі 10 350,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 750,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019 року, а також надбавки за вислугу років 6 050,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року, -станом на 01 січня 2020 року - посадового окладу у розмірі 11 710,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 980,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року, а також надбавки за вислугу років 6 845,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати з 01 січня 2019 року та 01 січня 2020 року ОСОБА_1 пенсію відповідно до довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року та виплатити різницю між перерахованою пенсією та фактично виплаченою.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28.10.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 01.08.2018р. N471 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 20.08.2018р. №159 - виключено зі списків Командування Військово- Морських Сил Збройних Сил України та знято з усіх видів забезпечення, у тому числі, з грошового при військовій частині НОМЕР_1 . Позивач, посилаючись на положення п.4 Постанови №704 у початковій редакції та те, що вихідний показник, який повинен братись для перерахунку показників значень для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим званням повинен складати 50 відсотків мінімальної заробітної плати, зазначив, що Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки протиправно відмовив ОСОБА_1 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з зазначенням в них, відповідно: станом на 01 січня 2019 року - посадового окладу у розмірі 10 350,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 750,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019 року, а також надбавки за вислугу років 6 050,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року; станом на 01 січня 2020 року - посадового окладу у розмірі 11 710,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 980,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року, а також надбавки за вислугу років 6 845,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

10.11.2020р. до суду від представника відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовною заявою ОСОБА_1 , посилаючись на те, що Головним управлінням при перерахунку пенсії на виконання вимог ч.4 ст.63 Закону №2262, Постанови №704 та Постанови №103 враховані всі складові зазначені Одеським обласним військом комісаріатом в довідці, а тому Пенсійний фонд діяв правомірно та відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача.

12.11.2020р. до суду від позивача надійшла відповідь на позовну заяву згідно якої позивач вказав, що не погоджується з відзивом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з підстав, зазначених у адміністративному позові.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відзив від Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки до суду не надходив.

Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 01.08.2018р. N471 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та наказом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 20.08.2018р. №159 - виключено зі списків Командування Військово- Морських Сил Збройних Сил України та знято з усіх видів забезпечення.

21.08.2018р. ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років.

ОСОБА_1 звернувся Одеського територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою від 22.09.2020р. про надання Пенсійному фонду оновлених довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2019р. та 01.01.2020р., виходячи із 50% розміру заробітної плати.

Листом Одеського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 25.09.2020р. адресованого ОСОБА_2 повідомлено про відсутність підстав для виготовлення та надання відповідної довідки.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Преамбулою Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб №2262-XII від 09.04.1992 року (далі - Закон № 2262-XII) передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1-1 Закону № 2262-XII, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону № 2262-XII у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Частиною 4 статті 63 Закону № 2262-XII визначено, що призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Судом встановлено, що 30.08.2017 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (набрала чинності з 01.03.2018 р., далі - Постанова № 704), якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018р.) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Також додатки 1, 12, 13, 14 до Постанови № 704 містять примітки, відповідно до яких, зокрема посадові оклади за розрядами тарифної сітки та оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.

21.02.2018 р. відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (набрала чинності 24.02.2018 р., далі - Постанова №103).

Постановою №103 (яка набрала чинності 24.02.2018р.) до постанови КМУ № 704 внесено зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

Разом з тим, згідно пунктом 1 Примітки Додатку 1 постанови КМУ № 704 "Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" (в редакції постанови КМУ № 1041 від 20.12.2017) посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Згідно Примітки Додатку 14 "Схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.

Виходячи з наведених вище приписів законодавства судом встановлено, що пункт 4 постанови КМУ № 704 (в редакції постанови КМУ № 103) визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.", тоді як згідно приміток до вказаних додатків розрахунковою величиною визначено процентний показник від розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

На момент набрання чинності постановою КМУ №704, п.4 вказаного нормативного акту викладений у редакції згідно з п.6 постанови КМУ від 21.02.2018р. №103, а саме: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

В подальшому постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020р. по справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103.

Тобто лише з 29.01.2020р. відновлена дія пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції, яка запроваджувала у якості однієї з величин алгоритму розрахунку показника окладу за посадою - мінімальний розмір заробітної плати.

Разом з тим суд звертає увагу, що 01.01.2017р. набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774-VIII (далі - Закон №1774-VIII) пунктом 3 розділу ІІ якого встановлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року.

За приписами частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином суд зазначає, що під час розв`язання правової колізії між нормами пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ та пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін Постановою №103, та приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, перевагу належить віддати положенням закону як акту права вищої юридичної сили.

При цьому судом враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, які викладені у постанові від 11.12.2019р. у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ, згідно яких: за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення статті 37 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-XII №796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.

За таких обставин, оскільки норма пункту 3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ не втратила чинності і має вищу юридичну силу за положення пункту 4 Постанови №704, у редакції до внесення змін, внесених Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови № 704, у відповідачів були відсутні правові підстави для видачі оновленої довідки та здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги позивача про визнання протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_2 у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області Довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з зазначенням в них, відповідно: станом на 01 січня 2019 року - посадового окладу у розмірі 10 350,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 750,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019 року, а також надбавки за вислугу років 6 050,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року; станом на 01 січня 2020 року - посадового окладу у розмірі 11 710,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 980,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року, а також надбавки за вислугу років 6 845,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року; зобов`язання Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з зазначенням в них, відповідно: станом на 01 січня 2019 року - посадового окладу у розмірі 10 350,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 750,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2019 року, а також надбавки за вислугу років 6 050,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року, -станом на 01 січня 2020 року - посадового окладу у розмірі 11 710,00 грн., окладу за військовим званням у розмірі 1 980,00 грн., які обчислені з застосуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Додатків 1, 14 до Постанови №704 шляхом множення відповідних тарифних коефіцієнтів на величину 50 відсотків мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року, а також надбавки за вислугу років 6 845,00 грн. та середнього розміру інших додаткових видів грошового забезпечення, що нараховувалися з березня по липень 2018 року; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати з 01 січня 2019 року та 01 січня 2020 року ОСОБА_2 пенсію відповідно до довідок про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2019 року та на 01 січня 2020 року та виплатити різницю між перерахованою пенсією та фактично виплаченою, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.