Справа № 440/5222/19
Суддя: Коваленко Н.В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 440/5222/19

адміністративне провадження № К/9901/25885/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Бевзенка В.М., Берназюка Я.О., розглянувши в письмовому провадженні в касаційному порядку справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до Публічного акціонерного товариства «Завод «Лтава» про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Спаскіна О.А., Любчича Л.В., П`янової Я.В. від 16 вересня 2020 року,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство «Завод «Лтава» звернулося до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списками №№ 1,2 в сумі 26055,65 грн.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Завод «Лтава» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області невідшкодовану суму витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, призначених за списком №1, за період липень-грудень 2019 року в розмірі 9029,49 грн та за списком №2, за період липень-грудень 2019 року в розмірі 8528,46 грн.

3. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не додано документа про сплату судового збору. Надано строк для усунення вказаного недоліку.

4. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення суду першої інстанції залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення та сплати судового збору у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір». Надано строк для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

5. У результаті усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

6. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року на підставі пункту 2 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. Закриваючи апеляційне провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу підписано Н.В. Козченко як представником управління, яка на підтвердження свої повноважень надала копію довіреності, засвідчену начальником загального відділу С.М. Зінченко. Документів, які підтверджують повноваження С.М. Зінченко засвідчувати копію довіреності від імені суб`єкта владних повноважень, до апеляційної скарги не додано. Таким чином, апеляційну скаргу підписано особою, яка не має права її підписувати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

8. Не погоджуючись з ухвалою апеляційного суду про закриття апеляційного провадження, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить його скасувати, а справу направити на новий розгляд до апеляційного суду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області звернулося до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року, яку підписано Н.В. Козченко як представником за довіреністю.

10. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення суду першої інстанції залишено без руху у зв`язку з невідповідністю її вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не додано документа про сплату судового збору в сумі 2881,50 грн.

11. На виконання вимоги ухвали Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надіслало до суду документ про сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.

12. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення суду першої інстанції залишено без руху у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження рішення та сплати судового збору у меншому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

13. У зв`язку з усуненням недоліків апеляційної скаргу, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року.

14. Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року, оскільки її підписано особою, яка не підтвердила свої повноваження щодо підписання такої скарги.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

15. Касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області обґрунтована тим, що, залишаючи апеляційну скаргу без руху, судом апеляційної інстанції не було зазначено недоліку апеляційної скарги щодо підписання апеляційної скарги представником за довіреністю, засвідченою не належним чином. Таким чином, Управління було позбавлене можливості скористатися своїми правами та захистити інтереси Пенсійного фонду України.

16. У відзиві на касаційну скаргу, Публічне акціонерне товариство «Завод «Лтава», посилаючись на законність рішення суду апеляційної інстанції, просить залишити його без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

18. Згідно з частиною третьою статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

19. Частиною третьою цієї статті Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи, зокрема, довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами

20. Відповідно до частин п`ятою та шостою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді, а оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

21. Відповідно до положень статті 238 Цивільного Кодексу України представник (у тому числі і за довіреністю юридичної особи) може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин, який відповідно до його змісту може бути вчинений лише особисто тією особою, яку він представляє. Представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

22. Законодавством не встановлено жодних обмежень щодо зазначення у змісті довіреності посилання на уповноваження представника на засвідчення копій документів, у тому числі й довіреності, а також щодо подання таких копій до будь-якого підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, державних органів, суду.

23. Зважаючи на вищевикладене, у разі коли до адміністративного суду звертається представник юридичної особи, закон не встановлює обов`язок засвідчення копій довіреності на представництво нотаріусом або ж безпосередньо керівником юридичної особи, що видав довіреність.

24. Трактування положень статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України у протилежному аспекті, на думку Великої Палати Верховного Суду, висловлену в постанові від 04 грудня 2019 року у справі №826/5500/18, є неправомірним обмеженням права на доступ до правосуддя. Наведене випливає і з практичної реалізації нотаріального посвідчення копій довіреності та (або) посвідчення копій довіреності керівником юридичної особи, що її видав, пов`язаної із настанням збитків матеріального характеру, часовими затратами та інше.

25. Наведеного висновку Велика Палата Верховного Суду дійшла з урахуванням практики застосування Європейським судом з прав людини статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

26. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що під час вирішення питання відповідності копії документа, що підтверджує повноваження представника юридичної особи, вимогам статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема при визнанні копії довіреності такою, що є засвідченою у визначеному законом порядку, слід уникати зайвого формалізму, як-от констатація відсутності в матеріалах заяви (скарги) копії посадової інструкції особи, яка засвідчила копію відповідного документа, відсутність у довіреності вказівки на повноваження представника на засвідчення копії довіреності тощо.

Оцінка доводів учасників справи і висновку суду апеляційної інстанції

27. Апеляційну скаргу від імені Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року підписано Н.В. Козченко як представником за довіреністю. На підтвердження повноважень представник надала копію довіреності, засвідчену начальником відділу С.М. Зінченко. В матеріалах справи міститься копія довіреності представника позивача у суді першої інстанції, що також завірена начальником відділу С.М. Зінченко.

28. Колегія суддів звертає увагу, що при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження, судом апеляційної інстанції було двічі винесено ухвали про залишення апеляційної скарги позивача без руху. При цьому в жодній з них не вказано на такий недолік як відсутність документів, які підтверджують повноваження С.М. Зінченко засвідчувати копію довіреності від імені суб`єкта владних повноважень.

29. Суд апеляційної інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність в матеріалах справи належно оформлених доказів про наявність у представника відповідача прав на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а відтак і про наявність підстав для закриття апеляційного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України, що призвело до порушення норм процесуального права та постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджала подальшому провадженню у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

30. Частиною першою статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

31. Таким чином, зважаючи на приписи статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - скасуванню з направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341,343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити частково.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року - скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н.В. Коваленко

Суддя В.М. Бевзенко

Суддя Я.О. Берназюк