Справа № 520/14845/2020
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 грудня 2020 року № 520/14845/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимог, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), в якому просить суд:

- скасувати вимогу про сплату недоїмки № від 04.09.2015 у повному обсязі;

- скасувати вимогу про сплату недоїмки № Ф-2447-25 від 02.12.2015 у повному обсязі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем було винесено вимоги про сплату недоїмки в порушення вимого Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Податкового Кодексу України. Зокрема на думку позивача порушено ч. 4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст. 42 Податкового Кодексу України та розділ Податкового Кодексу який регулює проведення перевірок платників податків.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2020 позовну заяву було залишено без руху і зобов`язано позивача надати до суду: - заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду разом із доказами поважності причин його пропуску; - копію вимоги про сплату недоїмки № від 04.09.2015 та доказів, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу у разі неможливості її надання; - позовну заяву з її копіями по кількості учасників справи із зазначенням позовних вимог до кожного з відповідачів або визначенням належного відповідача.

У строк, визначений ухвалою від 08.12.2020, позивач усунув недоліки позовної заяви і подав до суду витребувані документи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.12.2020 було задоволено заяву позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та продовжено розгляд справи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року замінено відповідача - Київську ОДПІ м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області на належного відповідача - Головне управління ДПС у Харківській області.

Відповідач у відзиві на позов проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки, на його думку, оспорювані вимоги зі сплати єдиного внеску винесені відповідно до вимог Закону №2464 прийнято на підставі акту перевірки №166/20-31-17-01-08/ НОМЕР_1 від 04.09.2015р.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Згідно положень ст. ст. 12, 257 КАС України даний спір віднесено до категорії справ, що підлягають розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАСУ суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, повно та всебічно дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, правовідносинам, які розглядаються у даній справі, передували обставини, які не доказуються у даній справі, оскільки були встановлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року та постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2020 у справі № 520/9627/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень

Так, під час розгляду справи № 520/9627/19 судом було встановлено, що позивач пройшов визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації та набув статус суб`єкта господарювання фізичної особи-підприємця. 18.03.2015 року до ЄДРПОУ внесено запис про припинення підприємницької діяльності позивача (запис 1169965).

07.08.2015 відповідачем видано наказ № 25 про проведення планової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , у якому вказано, що 19.08.2015 терміном 10 робочих днів буде проведено планову виїзну перевірку позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 (а.с.19, т.1).

Фахівцями відповідача проведено документальну планову перевірку позивача щодо своєчасності , достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2013 по 31.12.2014 , дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, про що складено акт від 04.09.2015 № 166/20-31-17-01-08/ НОМЕР_1 (а.с.36-51, т.1)

Під час проведення перевірки встановлено порушення :

п.177.2 ,177.4 ст177, п.167.1 ст.167 ПК України, внаслідок чого знижено податок на доходи фізичних осіб у розмірі 507557.85 грн;

п.185.1 ст.185, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 ПК України, що призвело до заниження податку на додану вартість у розмірі 542672.00 грн.;

абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.11 ст.8, п.2, 8, ст.9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, внаслідок чого донараховано єдиний внесок у розмірі 127500.96 грн.

Порушення, встановлені актом перевірки, стали підставою для винесення податкового повідомлення рішення від 22.10.2015 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 761336.78 грн. в т.ч. основний платіж 507557.85 грн, штрафні санкції 253778.93 грн.; № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 814008.00 грн., в тому числі основний платіж 542672.00 грн, штрафні санкції 271336.00 грн., рішення від 22.10.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 10212.32 грн.

Рішенням від 16.12.2019 №520/9627/19 адміністративний позов задоволено. Скасовано податкові повідомлення-рішення від 22.10.2015 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 761336.78 грн.; № від 22.10.2015, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 814008.00 грн. Скасовано рішення від 22.10.2015 № , яким застосовані штрафні санкції у розмірі 10212.32 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі № 520/9627/19 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 року по справі № 520/9627/19 залишено без змін.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України ,суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України (в редакції, чинній на момент проведення документальної планової невиїзної перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. перевірки та звірки платників податків.

Згідно із пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Аналіз положень ПК України, якими врегульовано проведення перевірок дає підстави для дають підстави для висновку, що проведення перевірки як контрольного заходу передбачає такі етапи її проведення: встановлення підстав для проведення перевірки; прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, яке оформлюється наказом керівника цього органу; вивчення наданих платником податків документів та інших матеріалів; оформлення результатів перевірки. Реалізація зазначених етапів означає наявність податкової перевірки як юридичного факту, на підставі якого керівник податкового органу може зробити висновок про наявність податкового правопорушення та винести податкове повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що в якості підстави проведення перевірки наказ від 07.08.2015 № 25 містить посилання на п. 77.1,77.4 ст.77 ПК України, якими у редакції на момент виникнення спірних правовідносин було визначено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки, вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

При цьому, надіслання рекомендованим листом відповідного наказу вимагає доказів (повідомлення) про його вручення адресату.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження направлення на адресу позивача повідомлення про проведення перевірки від 07.08.2015 року № 64/11505/10/20-31-17-02-11 та наказу від 07.08.2015 № 25, у строки визначені ст.77 ПК України. Крім того до матеріалів справи відповідачем не надано затвердженого належним чином плану-графіку перевірок на I квартал 2015 року, в якому передбачена перевірка позивача у зазначений період.

В той же час, як підставу проведення перевірки наказ від 07.08.2015 № 25 містить посилання на приписи п.79.1. ст.79 ПК України, відповідно до яких документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Суд зауважує, що відповідачем жодного доказу на підтвердження наявності підстав для проведення перевірки, які визначені ст.78 ПК України, в редакції на момент вчинення спірних правовідносин, в тому числі подання позивачем заяви про його перевірку відповідно до положень п.78.1.7 ст.78 ПК України не надано.

Суд також зазначає, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки. Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання.

Позивачем не заперечується факт отримання наказу від 07.08.2018 № 25, повідомлення про проведення перевірки № 64/11505/10/20-31-17-02-11, про що також вказано в акті перевірки (а.с.101 зворотній бік, т.1).

Суд зауважує, що на момент призначення та проведення перевірки вказані документи містили посилання на різні види перевірок, які мають проводитися відносно позивача та відповідно підстави їх проведення.

Після отримання вказаних вище документів, позивач скористався правом недопуску фахівців контролюючого органу до перевірки, передбаченого ст.81 ПК України, та листом від 18.08.2015 повідомив відповідача про не допуск до проведення перевірки, який був направлений на адресу контролюючого органу рекомендованою поштою, що також встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 р.

Проте, як встановлено з акту перевірки відповідачем проведена документальна планова невиїзна перевірка у приміщенні податкового органу (а.с.101 зворотній бік, т.1).

Крім того суд звертає увагу на те, що згідно запису ЄДРПОУ на момент призначення та проведення перевірки позивач був знятий з податкового обліку у ДПІ у Київському районі м.Харкова ГУ Міндоходів з 19.03.2015 (номер зняття з обліку 864).

Отже, з наведених законодавчих приписів та встановлених у ході судового розгляду справи обставин, суд доходить висновку про порушення порядку проведення перевірки, що дає підстави вважати висновки такої перевірки передчасними.

Враховуючи порушення порядку проведення перевірки (відсутність податкової перевірки як юридичного факту), що потягнуло за собою недослідження податковим органом документів первинного та бухгалтерського обліку позивача, копії яких долучені до матеріалів справи, суд приходить до висновку, що наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування штрафних санкцій також не можуть бути визнані правомірними, у зв`язку із чим останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що суд не може підміняти відповідача і перебирати на себе функцію по проведенню перевірки і досліджувати самостійно документи, які безпідставно не досліджувалися і не враховувалися відповідачем.

Відповідно до ст.ст.7,9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 2572,24 грн., що документально підтверджується квитанцією про сплату №55538 від 28.10.2020 року (а.с.5).

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування вимог - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 04 вересня 2015 року про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 127500,96 грн. (сто двадцять сім тисяч п`ятсот гривень 96 копійок), прийняту ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2447-25 від 02 грудня 2015 року про сплату суми недоїмки зі сплати єдиного внеску, штрафів та пені на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 129721,92 грн. (сто двадцять дев`ять тисяч сімсот двадцять одна гривня 92 копійки), прийняту ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 2572,24 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят дві гривні 24 копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, 46, м. Харків, 61057, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя Бадюков Ю.В.