Справа № 560/8682/20
Суддя: Лабань Г.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/8682/20
УХВАЛА

28 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Лабань Г.В., розглянувши позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просить зобовязати ОСОБА_1 сплатити суму завданих збитків на користь Військової частини НОМЕР_1 у розмірі, 3 131 870 (три мільйони сто тридцять вісім тисяч) гривень

Одночасно в позовній заяві позивач просить поновити строк звернення із вказаним позовом щодо стягнення збитків як такий, що пропущено з поважних причин.

Вирішуючи питання щодо дотримання строку звернення до суду з вказаним позовом, суд враховує таке.

Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року по справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

Суд встановив, що 25 квітня 2019 року військовою частиною НОМЕР_1 було подано позовну заяву до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовними вимогами до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків державі.

13 вересня 2019 року ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суддею Д.Городецьким було постановлено: позовну заяву військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків - передати на розгляд Шепетівському міськраонному суду Хмельницької області.

11 грудня 2019 року ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ухвалено: провадження у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків закрити, у зв`язку з тим що розгляд даної справи віднесено до адміністративної юрисдикції.

Отже, причини пропуску строку звернення до суду з вимогами зазначені позивачем у позові, суд вважає поважними.

Документи, що додаються до позовної заяви визначені статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом частини 1 статті 4 закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачено, що розмір прожиткового мінімуму з 01.01.2020 встановлений у розмірі 2102,00 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою - підприємцем адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною 3 статті 6 закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом цього позову є вимога майнового характеру.

Всупереч вимог Кодексу адміністративного судочинства України, позивач не надав документ про сплату судового збору.

У позовній заяві позивач заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по справі.

Згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду.

В обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору позивач не вказав жодних підстав та не надав доказів, які б підтверджували його скрутне матеріальне становище та неспроможність сплатити судовий збір в розмірі, визначеному законом України "Про судовий збір".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справа Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви документ про сплату судового збору за подання вказаного адміністративного позову.

За змістом частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом доказів сплати судового збору за вимогу майнового характеру або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяГ.В. Лабань