Справа № 813/7590/14
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 813/7590/14

адміністративне провадження № К/9901/31754/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І.В.,

суддів: Шишова О.О., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 (суддя Кравців О.Р.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 (головуючий суддя - Кушнерик М.П.; судді: Мікула О.І., Ніколін В.В.) у справі №813/7590/14 (876/364/15) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівець цінними паперами «Перша Глобальна Ініціатива» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівець цінними паперами «Перша Глобальна Ініціатива» звернулось до адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.07.2014 № .

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 24.12.2014 адміністративний позов задовольнив повністю.

Львівський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03.02.2016 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 залишив без змін.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області (правонаступник Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області) звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014, ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального права, а саме: підпункту 213.2.3 пункту 213.2 статті 213, пункту 219.2 статті 219 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, наголошує на безпідставності невключення позивачем оспорюваних операцій до складу оподатковуваних особливим податком та, відповідно, неутримання, ненарахування та несплати особливого податку до бюджету.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Норми права, якими керувався суд касаційної інстанції та висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що контролюючим органом проведено виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівець цінними паперами «Перша Глобальна Ініціатива» з питань нарахування та сплати особливого податку за операціями з відчуження цінних паперів та деривативів за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, результати якої оформлено актом від 15.07.2014 № 39/10/13-01-22-02/37205851.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог підпункту 213.2.3 пункту 213.2 статті 213, пункту 219.2 статті 219 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з невключенням до складу оподатковуваних особливим податком операцій частини операцій за брокерськими угодами, чим занижено особливий податок, а саме: операцій з продажу цільових облігацій Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Нове місто» серій «С», «В», «Н», зобов`язання за якими погашається шляхом передачі окремих приміщень житлового будинку (частини об`єкта житлового будівництва), а також операцій з відчуження акцій Закритого акціонерного товариства «Медвежа Воля».

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.07.2014 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку за операціями з відчуження цінних паперів та операцій з деривативами в розмірі 167289,82 грн. за основним платежем та 41822,46 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до підпункту 212.1.9 пункту 212.1 статті 212 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платниками особливого податку на операції з відчуження цінних паперів та операцій з деривативами є фізична або юридична особа-резидент або нерезидент (в тому числі їх відокремлені підрозділи), які проводять операції з деривативами або з продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів, крім випадків, передбачених пунктом 213.2 статті 213 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 216.7 статті 216 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) датою виникнення податкових зобов`язань за операціями, визначеними в підпункті 213.1.7 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, є дата отримання доходу відповідно до пункту 219.2 статті 219 цього Кодексу від операцій з продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів та деривативів.

Підпунктом 213.1.7 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що об`єктами оподаткування є операції з продажу, обміну або інших способів відчуження цінних паперів, де відбувається перехід права власності на цінні папери, та операції з деривативами, крім операцій, що здійснюються на міжбанківському ринку деривативів.

За правилами пункту 219.2 статті 219 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) податковим агентом за біржовими та позабіржовими операціями, визначеними в підпункті 213.1.7 пункту 213.7 статті 213 цього Кодексу, є відповідний торгівець цінними паперами (ліцензіат), включаючи банк, який здійснює такі операції на підставі договору та зобов`язаний нараховувати, утримувати та сплачувати акцизний податок до бюджету від імені та за рахунок особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Водночас підпунктом 213.2.3 пункту 213.2 статті 213 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що не підлягають оподаткуванню операції з державними та муніципальними цінними паперами, цінними паперами, гарантованими державою, та цінними паперами, емітованими Національним банком України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, Державною іпотечною установою, та звичайними іпотечними облігаціями, емітованими фінансовою установою, більше ніж 50 відсотків корпоративних прав якої належать державі або державним банкам, інвестиційними сертифікатами, сертифікатами фондів операцій з нерухомістю, цільовими облігаціями підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва, фінансовими банківськими векселями, виданими як електронний документ, та фінансовими казначейськими векселями.

За таких обставин висновок судових інстанцій про те, що операції з продажу цільових облігацій Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Нове місто» серій «С», «В», «Н», зобов`язання за якими погашається шляхом передачі окремих приміщень житлового будинку (частини об`єкта житлового будівництва), не є об`єктом оподаткування особливим податком ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Щодо операцій з відчуження акцій Закритого акціонерного товариства «Медвежа Воля», то суди виходили з того, що такі операції не є об`єктом оподаткування особливим податком, оскільки не відбулись.

Зокрема, з`ясовано, що між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір доручення від 07.02.2013 № БД 0786, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівець цінними паперами «Перша Глобальна Ініціатива» взяло на себе зобов`язання від імені та за рахунок цієї фізичної особи придбати у третіх осіб акції Закритого акціонерного товариства «Медвежа Воля».

Проте, 19.02.2013 зазначений правочин розірвано, відповідно, договори з контрагентами на виконання замовлення укладені не були, реєстрації переходу права власності на акції Закритого акціонерного товариства «Медвежа Воля» від продавців-фізичних осіб до покупця ОСОБА_1 не відбулось, а відтак у цих правовідносинах відповідно до підпункту 213.1.7 пункту 213.1 статті 213 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відсутній об`єкт оподаткування особливим податком.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та зводяться до переоцінки встановлених судами попередніх інстанцій обставин.

Натомість, за змістом частини 2 статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Частиною 1 статті 350 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - залишенню без змін.

Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-IX, статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2014 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.02.2016 у справі №813/7590/14 (876/364/15) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівець цінними паперами «Перша Глобальна Ініціатива» до Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління Міндоходів у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Cуддя-доповідач І.В. Дашутін

Судді О.О. Шишов

М.М. Яковенко