Справа № 286/1415/20
Суддя: Вачко В. І.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/1415/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора БЗС батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Київській області лейтенанта поліції Кузьми Михайла Олександровича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до відповідача інспектора БЗС батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Київській області лейтенанта поліції Кузьми Михайла Олександровича, в якій просить скасувати постанову серії ЕАК № 2313450 від 29.03.2020 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмір 425 грн., стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату судового збору.

Позивач в позовній заяві зазначає, що 29 березня 2020 року він здійснив виїзд з проспекту Петра Григоренка (прилеглої вулиці) на проспект Миколи Бажана, 1 Д (район метро Позняки), в підтвердження чого додав копію роздруківки карти, на якій позначено місце виїзду на головну дорогу; при виїзді на Проспект Бажана він впевнився у відсутності інших транспортних засобів у крайній правій смузі, після чого виїхав на головну дорогу; за 200 метрів від місця виїзду на головну дорогу був припаркований автомобіль патрульної поліції, а відповідач в цей момент здійснював перевірку документів водія іншого транспортного засобу, відповідач не подав йому сигнал зупинити автомобіль, і він продовжив рух проспектом; приблизно через 2 кілометри, він помітив автомобіль патрульної поліції з увімкненими проблисковими маячками, що подав йому сигнал зупинитися, він зупинив транспортний засіб і вийшов з автомобіля; вийшовши з автомобіля він надав відповідачу свої документи і запитав причину зупинки, на що його повідомили, що ним порушено правила дорожнього руху під час виїзду на головну дорогу у місці проспект Бажана, 1 Д, на його запитання чому зупинку транспортного засобу не було здійснено у цьому місці, відповідач відповів, що був зайнятий перевіркою документів іншого транспортного засобу, тим самим підтвердивши той факт, що не бачив і не міг бачити момент виїзду його автомобіля з прилеглої вулиці, бо місце, де знаходився в той час відповідач, приблизно 300 метрів від місця виїзду на головну дорогу. Позивач зауважує, що припущення відповідача про порушення ним правил дорожнього руху ґрунтовано на тому, що він нібито почув звуковий сигнал іншого автомобіля, обернувся в цей момент і зробив відповідний висновок.

Позивач вказує, що адреса, що зазначена в оскаржуваній постанові проспект Миколи Бажана 1 Ф, це місце зупинки автомобіля і винесення постанови, але не місце вчинення адміністративного правопорушення. Згідно ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. А місце, де він здійснив виїзд з прилеглої вулиці, тобто місце, де на необґрунтоване переконання відповідача було здійснено адміністративне правопорушення і місце винесення оскаржуваної постанови, тобто розгляду справи, це різні місця, що порушує норми вище згадуваної статті. Згідно ч.3 ст.298 КУпАП постанова про справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення. В постанові це місце зазначено невірно.

Позивач в позовній заяві посилається на ст.245 КУпАП, якою визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

З огляду на викладене, позивач не погоджується із рішенням інспектора та вважає себе невинним, а постанову необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм процесуального права.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення відповідач зазначає, що 29.03.2020 о 13 год. 16 хв. позивач керуючи транспортним засобом Fiat Fiorino, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Києві по проспекті Миколи Бажана, 1-Ф, не впевнився в безпечності при виїзді з прилеглої вулиці на проспект Миколи Бажана, порушення дій у разі необхідності надання переваги у русі, чим порушив п.16.3 ПДР, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.122 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до розділу 16 Проїзд перехресть п.16.3 ПДР у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Статтею 217 КУпАП передбачено, що посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків. Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні знання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідач вказує, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був досліджений та встановлений відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та на місці де він несе службу в даний час. Зазначає, що відповідно до постанови місце вчинення правопорушення і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення збігається, таким чином твердження позивача про порушення відповідачем вимог ст.279 КУпАП не знаходить підтвердження.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема і про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч.ч.1, 2, 3, 5, 6 ст.122 КУпАП.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі -ПДР України).

Пунктами 1.3. та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2313450 від 29.03.2020 року, винесеної інспектором БЗС батальйону 2 роти УПП в Київській області лейтенантом поліції Кузьмою Михайлом Олександровичем, 29.03.2020 року о 13:16 год., в м.Київ, проспект Миколи Бажана, 1 Ф, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки FIAT FIORINO д/н НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності при виїзді із прилеглої вулиці на проспект Бажана, чим порушив п.16.3. ПДР порушення водіями транспортних засобів дій у разі необхідності надання переваги у русі транспортним засобам, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів зокрема за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки FIAT FIORINO д/н НОМЕР_1 , не впевнився в безпечності при виїзді із прилеглої вулиці на проспект Бажана, чим порушив п.16.3. ПДР України, яким передбачено дії водія у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі.

Пунктом 16.3. ПДР України передбачено, що у разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються по перехрещуваній дорозі, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінією) або 1.13, світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні - перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до змісту статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових і речових доказів, висновків експертів, показань свідків.

Згідно із статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевірку документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 77 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, а також доказів, які б підтверджували порушення відповідачем п.16.3. ПДР України та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За вказаних обставин, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю в зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 420,20 грн., відтак він підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі.

Тому керуючись ст.ст.241, 245, 246, 255, 257, 286, 295, пп.15.5) п.15) п.1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Скасувати постанову інспектора БЗС батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Київській області лейтенанта поліції Кузьми Михайла Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2313450 від 29.03.2020 року, якою до ОСОБА_3 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 420,20 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28.12.2020 року.

Суддя: В. І. Вачко