Справа № 620/2815/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2815/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Бєлової Л.В., Собківа Я.М.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, апелянт) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент звільнення 26 червня 2019 року розрахунок з ним в повній мірі відповідачем здійснений не був, а саме не було виплачено грошову компенсацію за не отримане речове майно. Остаточний розрахунок здійснено 23 серпня 2019 року шляхом перерахування ВЧ НОМЕР_1 грошових коштів на картковий рахунок. Відтак, відповідно до положень статей 116, 117 Кодексу законів про працю України він має право на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року скасовано в частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 9069,66 грн. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Обґрунтовуючи заяву, позивач посилається на постановлення Чернігівським окружним адміністративним судом 21 липня 2020 року ухвали про виправлення описки у рішенні суду від 22 листопада 2019 року, згідно якої слова «кількість робочих днів» замінено на «кількість календарних днів». Оскільки підставою для скасування рішення місцевого суду став висновок суду апеляційної інстанції про неправильний розрахунок середнього заробітка за час вимушеного прогулу з підстав невірного визначення кількості днів такого прогулу, позивач вважає, що виправлення описки є нововиявленою обставиною.

Заперечення на заяву не надходили.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів уважає, що заяву слід залишити без задоволення, з таких підстав.

У відповідності до частини 1 та пункта 1 частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;

- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

При цьому, під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вищенаведене дає підстави для висновку, що нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Не є нововиявленими обставинами: ті, які виникли після ухвалення рішення (не існували на той момент); ті, на які посилалися як на докази сторони, або об`єктивно могли бути долучені як докази; невчасно подані сторонами докази; офіційні тлумачення Конституційного Суду України тощо.

Окрім цього, Європейський суд з прав людини зазначав, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 03.04.2008).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, №69529/01, §27, 28, ЄСПЛ, 18.11.2004).

Колегія суддів, зважаючи на наведений вище правовий аналіз норм процесуального права і практики Європейського суду з прав людини, не може визнати нововиявленою обставину, на яку посилається ОСОБА_1 , оскільки така не підпадає під ознаки істотної обставини, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відома особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні позивача по день фактичного розрахунку (з 27 червня 2019 року по 23 серпня 2019 року) визначено в сумі 29224,46 грн.

Здійснюючи відповідний розрахунок, суд виходив із середньоденного розміра грошового забезпечення позивача, розрахованого шляхом ділення загальної суми забезпечення за останні два повні місяці служби позивача на кількість робочих днів, помножуючи отриманий результат на кількість календарних днів, замість робочих. У зв`язку з чим, рішення місцевого суду постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у відповідній частині скасовано.

Після апеляційного перегляду ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у рішення суду внесено виправлення, а саме слова «кількість робочих днів» замінено на «кількість календарних днів».

Проте, зазначеною ухвалою місцевий суд фактично вніс виправлення у ту частину рішення, яка була скасована постановою суду апеляційної інстанції, що не може розцінюватися як нововиявлена обставина.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для перегляду постанови апеляційного суду за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 241, 243, 244, 328, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення середнього заробітку відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді Л.В. Бєлова

Я.М. Собків