Справа № 186/978/20
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2020 року Справа № 186/978/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Кучми К.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 до Лікарсько-консультативної комісії комунального некомерційного підприємства «Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
29.07.2020 року позивач звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою, в якій заявлені вимоги:
- визнати рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «Першотравенський МЦПМСД», викладене в рішенні ЛКК № 716 від 24.05.2017 р. протиправним;
- скасувати рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «Першотравенський МЦПМСД», викладене в рішенні ЛКК №716 від 24.05.2017 p.;
- зобов`язати лікарсько-консультативну комісію КНП «Першотравенський МЦПМСД» провести повторне засідання з питання надання ОСОБА_2 статусу Дитина з інвалідністю підгрупи А та визначення часу настання відповідної інвалідності;
- зобов`язати лікарсько-консультативну комісію КНП «Першотравенський МЦПМСД» надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 статус Дитина з інвалідністю підгрупи А;
- зобов`язати лікарсько-консультативну комісію КНП «Першотравенський МЦПМСД» визнати часом настання інвалідності підгрупи "А" у ОСОБА_2 день надходження до ЛКК документів, передбачених чинним законодавством на момент встановлення діагнозу цукровий діабет І типу.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що у зв`язку з її незгодою з рішенням ЛКК КНП «Першотравенський МЦПМСД» №716 від 24.05.2017 року та протиправним оцінюванням стану здоров`я її дитини ОСОБА_3 , яким керувались члени ЛКК за місцем спостереження її дитини, нею було витрачено певний час з 04.07.2017 року по 09.10.2019 року для отримання роз`яснень МОЗ України щодо окремих пунктів та критеріїв постанови № 917 «Деякі питання встановлення ЛКК інвалідності дітям» та для об`єктивного встановлення ступеня вираженості втрати функції організму при інсулінозалежному цукровому діабеті І типу її дитини обласною ЛКК при ДОЗ Дніпропетровської ОДА. В листах МОЗ України на порушені нею питання регулярно тривалий час надавалась інформація не по суті, яка не може бути прийнятою до уваги членами ЛКК та використовуватись з метою організації об`єктивної роботи комісії. Тому на її вимогу 09.10.2019 року було проведено засідання обласної ЛКК при ДОЗ Дніпропетровської ОДА, під час якого було спростовано роз`яснення щодо помірності захворювання її дитини, якими в 2017 році керувалась ЛКК за місцем постійного спостереження її дитини, та визначено в неї виражене порушення функції організму третього ступеня. З квітня по листопад 2017 року її дитина в її супроводі декілька разів була госпіталізована до стаціонарного відділення національної лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України, обласної дитячої лікарні, стаціонарного дитячого відділення лікарні за місцем постійного спостереження та мала тривалу санаторно-курортну реабілітацію, у зв`язку з реактивним артритом на фоні цукрового діабету.
В лютому 2018 року на прохання позивача членами ЛКК за місцем постійного спостереження було проведено огляд дитини та надано оцінку обмеження її життєдіяльності по критерію самообслуговування другого ступеня з використанням технічних засобів. Станом на жовтень 2019 року її дитина отримала оцінку всіх необхідних критеріїв для встановлення інвалідності підгрупи «А». 23.12.2019 року позивач звернулась до відповідача з проханням переглянути оглядову справу її дитини членами ЛКК та встановити її дитині інвалідність, яка відповідає оціненим критеріям, а саме: інвалідність підгрупи «А». Оглядову справу її дитини не було переглянуто з урахуванням оцінених критеріїв постанови №917 від 21.11.2013 року Деякі питання встановлення інвалідності дітям. Відповідь на заяву від 23.12.2019 року протягом 45 днів їй не було надано. Крім того, своїм рішенням ЛКК КНП «Першотравенський МЦПМСД» порушує право її дитини на підвищення соціальних стандартів життя та належний рівень державного соціального забезпечення, визначений ст.3 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю». У зв`язку з цим позивач звернулася до суду з даним позовом про визнання прийнятого рішення ЛКК №716 від 24.05.2017 р. необґрунтованим.
Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 30.07.2020 року було передано матеріали позову до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану справу було передано судді Кучмі К.С. 20.08.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.08.2020 року позовну заяву було залишено без руху через невідповідність ч.1 ст.122 КАС України.
На виконання ухвали суду, 14.09.2020 року позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: надано заяву до суду про поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Ухвалою суду від 15.09.2020 року заяву ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 про поновлення строку звернення до суду було задоволено, поновлено строк звернення до адміністративного суду та відкрито провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
1. Цукровий діабет відноситься до порушення функцій організму людини III ступеня - виражені порушення. Саме тому інсулінозалежний цукровий діабет (І тип) входить до Переліку медичних показань, що дають право на одержання державної соціальної допомоги на дітей-інвалідів, віком до 18 років, затвердженого наказом МОЗ №454/471/516 від 08.11.2001 р., Розділ II, п.3, п.п.3.3. Інсулінозалежний цукровий діабет (І тип). За цим наказом дитині вже оформлено інвалідність.
2. Враховуючи, що цукровий діабет в сучасному світі і в Україні зокрема вважається хворобою, яка не має обмежень у соціальному житті дитини і дорослої людини, дитина шкільного віку, яка хвора на цукровий діабет обов`язково повинна вміти виконувати ін`єкції інсуліну, знати перші ознаки гіпоглікемії і вміти її припинити, чому постійно навчають у Школах самоконтролю діабету в усіх лікувальних установах, де регулярно, не менше 1 разу на рік проходять лікування і спостереження такі пацієнти.
3. Діти, хворі на цукровий діабет І типу (зокрема дошкільного віку) мають порушення основних категорій, життєдіяльності - здатності до самообслуговування II ступеня «здатність до самообслуговування з регулярною частковою допомогою інших осіб з використанням у разі потреби технічних засобів». Проте дитина ОСОБА_6 соціально активна, відвідує школу, займається професійно спортивними танцями, вводить інсулін самостійно (проходить регулярні навчання в Школі самоконтролю в ендокринологічному відділенні за місцем проживання), у разі потреби зміну дози інсуліну узгоджує з батьками.
Таким чином, заключним словом експерта ОСОБА_5 є те, що дитина ОСОБА_6 , як будь-яка інша дитина, у тому числі яка хвора, потребує опіки з боку батьків, але не підпадає під статус дитини-інваліда підгрупи ОСОБА_7 . Копію цього листа було надано їм самим позивачем. Враховуючи все вищезазначене, щодо вимог позивача для призначення категорії «дитина-інвалід підгрупи А» відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2013 р. № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям», затвердженого цією Постановою Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, у дитини позивача ОСОБА_2 необхідна бути наявність цих підстав для призначення категорії «дитина-інвалід підгрупи А». За таких обставин, відповідач просив суд у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
До суду 15.10.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що під час її зустрічі з членами ЛКК КНП «Першотравенський МЦПМСД» 21.01.2020 року лікарі відмовились від перегляду оглядової справи її дитини у зв`язку з тим, що нею не було надано виписного епікризу стаціонарного хворого з рекомендаціями ендокринологів національної лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України щодо існуючих обмежень життєдіяльності ОСОБА_2 . Тому вважає засідання ЛКК від 21.01.2020 року таким, що не відбулося. А рішення ЛКК №716 від 24.05.2017 року не переглянутим. Протокол засідання ЛКК при КНП «ПМЦПМСД» від 21.01.2020 року, отриманий нею разом з відзивом на її позовну заяву, не містить відомостей про обмеження життєдіяльності її дитини ОСОБА_2 , що також підтверджує факт відсутності перегляду оглядової справи членами комісії. Відповідь на її заяву від 23.12.2019 р. щодо перегляду оглядової справи ОСОБА_2 ЛКК КНП «Першотравенський МЦПМСД» не надано. Таким чином, позивач просила суд позов задовольнити з викладених у ньому підстав.
В силу ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
За викладених обставин, відповідно до вимог статей 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_2 має встановлений діагноз «цукровий діабет 1 типу, вперше виявлений, стадія декомпенсація».
Відповідно до виписного епікризу №1554 від 22.03.2013 року, ОСОБА_2 має діагноз цукровий діабет 1 тип, вперше виявлений, стадія декомпенсації та зазначено, що за станом здоров`я дитина підлягає пенсійному забезпеченню як інвалід з дитинства, який має право отримувати державну соціальну допомогу до 18 років, відповідно наказу МЗ України №454 від 08.11.2001 року розділ ІІ пункт 3 код Е10.
13.05.2017 року позивач звернулася до КНП «Першотравенський МЦПМСД» з заявою про встановлення ОСОБА_2 інвалідності підгрупи А, відповідно до виду виявленого стійкого розладу функції її організму, а не відповідно до наказу МОЗ України, Мінсоцполітики України та Мінфінансів України від 08.11.2001 року.
Відповідно до висновком №201 від 08.02.2018 р. лікарсько-консультативної комісії КНП «Першотравенський МЦПМСД»: Дитина, ОСОБА_6 , 13 років. Діагноз; Цукровий діабет І тип тяжка форма субоптімальний глікемічний контроль. Знаходиться на помповій інсулінотерапії з використанням інфузійної системи «СИЛУЕТ», яка встановлена на сідниці під кутом 30°. Заміна цієї системи проводиться кожні 2-3 дні. Згідно останньої виписки ендокринологічного відділення Національної дитячої спеціалізованої лікарні «ОХМАТДИТ» МОЗ України (03.07.2017 - 12.07.2017) не має рекомендацій у постійному сторонньому догляді. Дитина здатна до самообслуговування з регулярною частковою допомогою інших осіб з використанням технічних засобів, що дорівнює II (другого) ступеню обмеженості за умовою подальшого використання інфузійної системи «СИЛУЕТ» та помпової інсулінотерапії.
Згідно з висновком №2741 від 25.11.2019 р. лікарсько-консультативної комісії КНП «Першотравенський МЦПМСД»: видано ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Діагноз: Цукровий діабет перший тип, важка форма, глікемічний контроль оптимальний. Згідно протоколу засідання обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської ОДА від 09.10.2019 р. надано оцінку основних видів порушення функцій організму, та визначено, що у дитини є порушення функцій обміну речовин, а саме секреції інсуліну, яка має ІІІ ступінь вираження - виражені порушення.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з рішенням лікарсько-консультативної комісії при КНП «Першотравенський МЦПМСД» №716 від 24.05.2017 року та просить зобов`язати відповідача провести повторне засідання з винесенням рішення, що відповідає вимогам Уніфікованого клінічного протоколу первинної, екстреної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги Цукровий діабет І типу у молодих людей та дорослих, затвердженого наказом МОЗ України в 2013 року та реальному стану здоров`я її доньки ОСОБА_2 .
Суд щодо вищезазначених обставин висловлює наступну правову позицію.
Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовано нормами Закону України Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 р. № 917 Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначаються Законом України Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні.
Статтею 1 цього Закону надано визначення поняття дитини з інвалідністю, як особи віком до 18 років (повноліття) зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно з ст.7 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні", медико-соціальна експертиза повнолітніх осіб проводиться медико-соціальними експертними комісіями, а дітей - лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів.
Особам у віці до 18 років лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам у віці до 18 років з виключно високою мірою втрати здоров`я та з надзвичайною залежністю від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина-інвалід" підгрупи А.
Лікарсько-консультативні комісії лікувально-профілактичних закладів:
визначають наявність стійкого розладу функцій організму дитини та відповідно можливі обмеження її життєдіяльності при взаємодії із зовнішнім середовищем;
складають (коригують) індивідуальну програму реабілітації дитини з інвалідністю, в якій визначаються реабілітаційні заходи і строки їх виконання, та здійснюють контроль за повнотою та ефективністю виконання цієї програми;
надають консультативну допомогу з питань реабілітації та стороннього догляду, диспансерного нагляду або допомоги дітям з інвалідністю;
забезпечують своєчасний огляд (переогляд) дітей з порушеннями стану здоров`я та дітей з інвалідністю.
Медико-соціальні послуги з огляду повнолітніх осіб і послуги лікарсько-консультативних комісій з огляду дітей надаються безоплатно.
Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями та лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.3 Положення про лікарсько-консультативну комісію, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2013 р. №917 Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям (далі - Положення про ЛКК) лікарсько-консультативні комісії (далі - комісії) функціонують у закладах охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Утворюються в установленому порядку такі комісії: центральна комісія Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, центральні обласні, центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні комісії), міські, районні, міжрайонні, районні в містах комісії. Центральні комісії утворюються за рішенням Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.
Міські, районні, міжрайонні, районні у містах комісії утворюються за рішенням керівника відповідного закладу охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурного підрозділу з питань охорони здоров`я місцевих держадміністрацій.
У рішенні про утворення центральних комісій, комісій визначається їх персональний склад, місце та розпорядок роботи.
До складу комісії входять голова, лікарі за спеціальностями, спеціаліст з реабілітації, лікар-психолог або практичний психолог.
У засіданнях комісії можуть брати участь представники органів соціального захисту населення, психолого-медико-педагогічних консультацій, а також у разі потреби - представники державної служби зайнятості, інших підприємств, установ та організацій (за згодою).
Так, пункт 3 зазначеної постанови передбачає, що особам віком до 18 років комісіями встановлюється категорія "дитина-інвалід", а особам віком до 18 років, які мають виключно високу міру втрати здоров`я та надзвичайну залежність від постійного стороннього догляду, допомоги або диспансерного нагляду інших осіб і які фактично не здатні до самообслуговування, - категорія "дитина-інвалід підгрупи А".
Згідно з п.п.4 п.7 Положення ЛКК комісії аналізують рівень дитячої інвалідності за категоріями дитина з інвалідністю, дитина з інвалідністю підгрупи А.
Відповідно до п.8 Положення ЛКК центральні комісії:
1) здійснюють організаційно-методичне керівництво міських, районних, міжрайонних, районних у містах комісій;
2) перевіряють за зверненням дитини з інвалідністю віком понад 15 років, батьків або законних представників дитини з інвалідністю:
правомірність прийнятих міськими, районними, міжрайонними, районними в містах комісіями рішень щодо встановлення інвалідності;
якість розроблення індивідуальних програм реабілітації та здійснюють контроль за їх виконанням;
3) розробляють комплексні заходи у регіонах щодо профілактики і зниження рівня дитячої інвалідності, а також в установленому порядку удосконалюють механізм проведення реабілітації дітей з інвалідністю;
4) проводять у складних випадках огляд хворих дітей та дітей з інвалідністю за направленнями міських, районних, міжрайонних, районних у містах комісій;
5) надають консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи дітей міських, районних міжрайонних, районних у містах комісій;
6) направляють в особливо складних випадках дітей, батьки або законні представники яких звертаються для встановлення інвалідності дитині, до центральної комісії МОЗ;
7) впроваджують у роботу наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними установами, готують пропозиції щодо удосконалення медико-соціальної експертизи;
8) беруть участь у конференціях, нарадах, семінарах з питань профілактики дитячої інвалідності, реабілітації та адаптації дітей з інвалідністю.
Щодо заявлених позивачем позовних вимог стосовно визнання рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «Першотравенський МЦПМСД», викладене в рішенні ЛКК № 716 від 24.05.2017 р. протиправним; скасування рішення лікарсько-консультативної комісії КНП «Першотравенський МЦПМСД», викладене в рішенні ЛКК №716 від 24.05.2017 p.; та зобов`язання лікарсько-консультативну комісію КНП «Першотравенський МЦПМСД» провести повторне засідання з питання надання ОСОБА_2 статусу Дитина з інвалідністю підгрупи А та визначення часу настання відповідної інвалідності, суд зазначає на таке.
Так, позивач в своїй позовній заяві також зазначила, що 08.02.2018 р. на її прохання з метою оцінки важливих для встановлення інвалідності критеріїв ЛКК КНП «Першотравенський МЦПМСД» було проведено засідання за участю її дитини та неї особисто. Надано висновок ЛКК №201, в якому зазначається, що ОСОБА_6 має діагноз «Цукровий діабет 1 тип важка форма субоптимальний глікемічний контроль» та визнано, що дитина потребує регулярної часткової допомоги інших осіб з використанням технічних засобів, що дорівнює II (другого) ступеня обмеженості за умов подальшого використання інфузійних систем "Силует". Висновком № 2741 було встановлено у ОСОБА_2 , 2005 року народження є порушення функції організму, а саме секреції інсуліну, яка має III ступінь вираження - виражені порушення. Станом на 25.11.2019 року її донька отримала комплексну оцінку показників, що характеризують стійкі порушення функції її організму та рівень обмеження основних категорій життєдіяльності. У зв`язку з цим 23.12.2019 року нею направлено заяву на ім`я головного лікаря КНП «Першотравенський МЦПМСД» Ровенчука Л.В. щодо перегляду оглядової справи ОСОБА_2 та встановлення їй інвалідності підгрупи «А».
Як видно з матеріалів справи, дійсно на підставі заяви позивача від 23.12.2019 р., було проведено засідання лікарсько-консультативної комісії комунального некомерційного підприємства Першотравенський міський центр первинної медико-санітарної допомоги, яке відбулося 21.01.2020 р., з оформленням протоколу засідання лікарсько-консультативної комісії КНП «Першотравенський МЦПМСД» від 21.01.2020 p. № 1, в якому зазначається, що відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2013 р. №917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям», затвердженого цією Постановою Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, членами комісії було розглянуто наявну медичну документацію, та розглянуто висновки засідання Дніпропетровської обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я ДОДА від 09.10.2019 р. Про направлення до Дніпропетровської обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я ДОДА позивач звернулася до відповідача із заявою від 06.09.2019 р., про що згодом було отримано протокол засідання обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я Дніпропетровської облдержадміністрації від 09.10.2019 p.
За вищезазначеною Постановою і Порядком, медичною документацією, та згідно з висновком засідання Дніпропетровської обласної лікарсько-консультативної комісії при департаменті охорони здоров`я ДОДА від 09.10.2019 p., членами ЛКК КНП «Першотравенський МЦПМСД» було рекомендовано госпіталізацію до ендокринологічного відділення для фіксації нічної глікемії та корекції інсулінотерапії та звернутися до центральної комісії ЛКК МОЗ України для визначення підстав щодо встановлення ОСОБА_8 категорії «дитина з інвалідністю підгрупи А», та винесено рішення ЛКК № 129 від 21.01.2020 p., що підстав для встановлення дитині категорії «дитина - інвалід підгрупи А» не має, про що відповідно 21.01.2020 р. зроблено було запис до журналу запису висновків лікарсько-консультативної комісії та журналу.
Вимоги про визнання протиправним та скасування висновку №716 від 24.05.2017 p., винесеного ЛКК КНП «Першотравенський МЦПМСД» задоволенню не підлягають, оскільки станом на 25.11.2019 року донька позивача вже отримала комплексну оцінку показників, що характеризують стійкі порушення функції її організму та рівень обмеження основних категорій життєдіяльності, відповідно до висновку № 2741 від 08.02.2018 р. цієї лікарської комісії.
Що стосується позовних вимог зобов`язати відповідача надати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 статус Дитина з інвалідністю підгрупи А та визнати часом настання інвалідності підгрупи "А" день надходження до ЛКК документів, передбачених чинним законодавством на момент встановлення діагнозу цукровий діабет І типу, суд вказує наступне.
За приписами ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно з ч.3 ст.9 КАС України кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.
При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.
Проте право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст.5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Так у відзиві на позовну заяву відповідач щодо вимог позивача для призначення ОСОБА_2 категорії «дитина-інвалід підгрупи А» зазначив, що відповідно до Постанови КМУ від 21.11.2013 р. № 917 «Деякі питання встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям», затвердженого цією Постановою Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, у дитини позивача ОСОБА_2 необхідна бути наявність цих підстав для призначення категорії «дитина-інвалід підгрупи А».
Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без задоволення з викладених вище підстав.
З огляду на положення ч.1 ст.139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Кучма