Справа № 640/7098/19
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Київ № 640/7098/19

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним та скасування наказу, припису та постанови,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.03.2019 року № 86 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта»;

- визнати протиправним та скасувати припис Головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Біріної Л.О. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.04;

- визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.04.2019 року № 25/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, ч. 5, ч. 9 ст. 96 КУпАП (з урахуванням ст. 36 КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн.

Позові вимоги обґрунтовано тим, що контролюючий орган неправомірно здійснив позаплановий захід державного нагляду (контролю) на об`єкті: «Реконструкція квартири №4 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням вхідної групи на АДРЕСА_1 », оскільки матеріали перевірки не містять жодних доказів того, що у вказаних повідомленні про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта наведені недостовірні дані, зокрема щодо виконання замовником будівництва, позивачем, будівельних робіт з влаштування вхідної групи без урахування потреб маломобільних груп населення; оскаржуваний захід з державного архітектурно-будівельного контролю здійснено у відсутності замовника будівництва, а також без належного повідомлення, що, на думку позивача, є окремими процедурними порушеннями порядку його проведення. Позивач також вказує на протиправність припису відповідача щодо усунення порушення вимог законодавства у зв`язку з наявність заборони експлуатувати об`єкт, що не передбачено повноваженнями посадової особи контролюючого органу. Оскільки докази адміністративного правопорушення позивача відсутні, позивач зазначає, що винесена постанова від 11.04.2019 року № 25/19 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, ч. 5, ч. 9 ст. 96 КУпАП (з урахуванням ст. 36 КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва суду від 15.05.2019 року у адміністративній справі №640/7098/19 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.06.2019 року від представника з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти позову відповідач заперечив та просив відмовити у задоволенні позову, оскільки під час вчинення дій з реєстрації та/або декларації орган державного архітектурно-будівельного контролю не наділений повноваженнями проводити перевірку достовірності інформації, зазначеної замовником будівництва. Підставою для проведення оскаржуваної позивачем перевірки стало звернення фізичної особи про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства та перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю. Під час перевірки встановлено, що позивачем виконано будівельні роботи з влаштування вхідної групи без урахування потреб маломобільних груп населення, а саме: пандуси влаштовано без дотримання вимог ДБН В. 2.2.-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення», якими передбачено, що при проектуванні та реконструкції громадських і житлових будинків слід передбачати для інвалідів і громадян інших маломобільних груп населення умови життєдіяльності однакові з рештою категорій населення» та ДБН В.2.2.-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд», які набули чинності від 01.04.2019 року, за результатами чого складено акт перевірки, на основі якого видано припис про усунення порушень вимог законодавства та складено протоколи про правопорушення в сфері містобудівної діяльності.

24.06.2019 року позивачем до суду надано відповідь на відзив відповідача, в якому зазначено, що висновки відповідача про недостовірність даних, а також про виконання будівельних робіт з влаштування вхідної групи без урахування потреб маломобільних груп населення є хибними і не відповідають дійсності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.02.2019 року № 150 «Про проведення позапланової перевірки» прийнято рішення про проведення позапланової перевірки на предмет дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Реконструкція квартири №4 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням вхідної групи на АДРЕСА_1».

22.02.2019 року сформовано направлення для проведення позапланового заходу.

Наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.03.2019 року № 86 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта» скасовано право позивача на виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення від 01.12.2017 року № КВ 69 та декларацію про готовність до експлуатації від 23.03.2018 року № КВ 79 об`єкті: «Реконструкція квартири №4 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням вхідної групи на АДРЕСА_1».

04.04.2019 року за результатами проведеної головним державним інспектором інспекційного відділу №2 Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Біріною Л.О. за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті: «Реконструкція квартири №4 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням вхідної групи на АДРЕСА_1», складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.04.2019 року.

Під час перевірки встановлено, що замовником будівництва ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з влаштування вхідної групи без урахування потреб маломобільних груп населення, а саме пандуси влаштовано без дотримання вимог ДБН В. 2.2.-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення», якими передбачено, що при проектуванні та реконструкції громадських і житлових будинків слід передбачати для інвалідів і громадян інших маломобільних груп населення умови життєдіяльності однакові з рештою категорій населення» та ДБН В.2.2.-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд».

Відповідно до акту від 04.04.2019 року замовником будівництва також не надано: проектну документацію, розроблену та затверджену у встановленому порядку; звіт про інженерні вишукування; детальне інженерне обстеження будівлі; договір на проведення технічного нагляду, кваліфікаційний сертифікат; договір на проведення авторського нагляду, кваліфікаційний сертифікат, журнал авторського нагляду; договір на розроблення проектної документації; договір на виконання будівельних робіт; виконавча документація згідно ДБН А 3.1-5. (порушення п.11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого Постановою КМУ № 553 від 23.05.2011 року.

04.04.2019 року відповідачем винесено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким, з метою усунення виявлених порушень, позивачу висунуто вимогу у термін до 06.05.2019 року усунути виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності у відповідності до вимог законодавства; заборонено експлуатацію з 05.04.2019 року до усунення виявлених порушень.

04.04.2019 року головним державним інспектором інспекційного відділу №2 Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Біріною Л.О. відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та ст. ст. 254, 255 та 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення складено протоколи про адміністративні правопорушення.

11.04.2019 року відповідачем прийняті постанова № 25/19 по справі про адміністративне правопорушення на підставі акту, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.04.2019 року, протоколів про адміністративні правопорушення від 04.04.2019 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 10 200 грн. за правопорушення у сфері містобудівної діяльності: виконано будівельні роботи з влаштування вхідної групи без урахування потреб маломобільних груп населення, а саме: пандуси влаштовано без дотримання вимог ДБН В. 2.2.-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення», якими передбачено, що при проектуванні та реконструкції громадських і житлових будинків слід передбачати для інвалідів і громадян інших маломобільних груп населення умови життєдіяльності однакові з рештою категорій населення» та ДБН В.2.2.-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд»; замовником внесені недостовірні дані у повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 01.12.2017 року № КВ 69 та у декларацію про готовність до експлуатації об`єкта, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідкам (СС1) на об`єкт будівництва: «Реконструкція квартири №4 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням вхідної групи на АДРЕСА_1» від 23.03.2018 року № КВ 79 в частині надання інформації щодо належно розробленої проектної документації, чим порушено ч. 8 ст. 36, ч. 10 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ДБН В. 2.2.-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення та ДБН В.2.2.-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд».

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011року № 3038-VI (далі також - Закон № 3038-VI).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у ст. 13 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідно до якої до уповноважених органів містобудування та архітектури належать: центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури; структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури; виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури. Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до Закону № 3038-VI, ст. 41 державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є:

1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;

6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Проведення позапланових перевірок з інших підстав, крім передбачених цією статтею,

Підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання, підлягають зупиненню до усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам норм і правил згідно із законодавством;

6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

9)забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;

11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.

На одному об`єкті будівництва, який є предметом державного архітектурно-будівельного контролю, приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також складання протоколів про вчинення правопорушень та накладення штрафів можуть стосуватися кількох суб`єктів містобудування.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю у своїй діяльності взаємодіє з органами виконавчої влади, що здійснюють контроль за дотриманням природоохоронних, санітарно-гігієнічних, протипожежних вимог, вимог у сфері охорони праці, енергозбереження та інших вимог, передбачених законом, а також з органами державної статистики, Національної поліції, прокуратури та іншими правоохоронними і контролюючими органами.

Суб`єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Статтею 41 Закону № 3038-VI передбачається здійснення державного архітектурно-будівельно нагляду, тобто сукупності заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З метою здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду головні інспектори будівельного нагляду:

1) перевіряють законність рішень у сфері містобудівної діяльності, прийнятих об`єктами нагляду;

2) витребовують від органів державної влади, фізичних та юридичних осіб документи і матеріали щодо предмета нагляду, одержують інформацію з автоматизованих інформаційних і довідкових систем, реєстрів та баз даних, створених органами державної влади;

3) мають право безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів, приміщень, документів та матеріалів, необхідних для здійснення нагляду;

4) вимагають від органів державного архітектурно-будівельного контролю проведення перевірок у разі наявності ознак порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил;

5) залучають у разі потреби до здійснення нагляду фахівців підприємств, установ, організацій, контрольних і фінансових органів;

6) використовують відомості електронної системи.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, вчинених об`єктами нагляду, головні інспектори будівельного нагляду мають право:

1) видавати обов`язкові до виконання об`єктами нагляду приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

2) притягати посадових осіб об`єктів нагляду до відповідальності за вчинені правопорушення відповідно до закону;

3) ініціювати притягнення посадових осіб об`єктів нагляду до дисциплінарної відповідальності;

4) вносити подання про звільнення посадової особи об`єкта нагляду до органу, який здійснив його призначення;

5) вносити подання про позбавлення права виконувати певні види робіт посадової особи об`єкта нагляду до органу, яким таке право надавалося;

6) звертатися до суду з позовами про скасування рішень, прийнятих об`єктами нагляду, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності, з подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи;

7) зупиняти дію рішень, прийнятих об`єктами нагляду відповідно до визначених цим Законом повноважень, які порушують вимоги законодавства у сфері містобудівної діяльності (крім документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів), з одночасним поданням позову до суду про скасування такого рішення та подальшим оприлюдненням такої інформації на порталі електронної системи.

За невиконання письмових вимог головних інспекторів будівельного нагляду посадові особи об`єктів нагляду несуть відповідальність відповідно до закону.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, здійснює контроль за додержанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов провадження видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт визначена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою КМУ від 23.05.2011 року №553 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 5 Порядку № 533 передбачалося, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Зокрема, позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки відповідно до Порядку № 533 є:

- подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

- перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

- вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;

-звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

-вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Згідно із ч.1-5 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (чинному на момент виникнення спірних правовідносин) для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

Відповідно до матеріалів справи відповідачем проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва: «Реконструкція квартири №4 під нежитлове приміщення (офіс) з влаштуванням вхідної групи на АДРЕСА_1» на підставі звернення фізичної особи від 14.01.2019 року та наказу Департаменту від 21.02.2019 року №150.

Судом встановлено, що відповідно до положень чинного законодавства відповідач наділений повноваженнями проведення позапланової перевірки на підставі звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. Відтак, суд не вбачає протиправності в проведенні перевірки з вказаної підстави.

Щодо процедури проведення позапланової перевірки судом встановлено наступне.

Відповідно до п. 9 Порядку №533 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Відповідно до положень п.13 Порядку № 553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства; перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень; бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

З аналізу вищенаведеного слідує, що посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю, здійснюють зокрема позапланові перевірки суб`єктів містобудування на предмет дотримання ними під час здійснення будівництва вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та інших нормативних актів, що регулюють даний вид діяльності та під час здійснення такого контролю мають право на, зокрема, безперешкодний доступ на місце будівництва об`єкта та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню.

Вказаному праву контролюючого органу кореспондує право суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення перевірки, або забезпечити присутність своїх представників, в разі дотримання посадовими особами порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. В такому разі допуск до проведення перевірки є обов`язком такого суб`єкта містобудування.

Судом встановлено, що акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.04.2019 року містить підпис позивача. Водночас, судом не встановлено доказів порушення п. 9 Порядку №533, а також факт відсутності замовника будівництва під час проведення позапланової перевірки відповідно до наданих матеріалів справи.

Судом також встановлено, що в матеріалах справи міститься направлення для проведення позапланового заходу від 03.04.2019 року.

Щодо твердження позивача про відсутність належного повідомлення суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що ні приписи Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ні Порядку №533 не визначають обов`язку органу державного архітектурно-будівельного контролю попередньо попередити суб`єкта містобудування про намір проведення позапланового заходу. Від суб`єкта владних повноважень відповідно до вимог законодавства, чинного на час проведення позапланової перевірки, вимагалось лише пред`явлення службового посвідчення та направлення на перевірку безпосередньо перед проведенням такої перевірки. Вказане також узгоджується і з обставинами, визначеними пунктом 7 Порядку №533, що слугують підставами для проведення позапланової перевірки, як відповідного способу виявлення або підтвердження факту порушення суб`єктом містобудування норм чинного законодавства.

Тобто, з матеріалів справи вбачається, що відповідач вчинив усі залежні від нього дії для повідомлення позивача про дату та час проведення позапланової перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд відхиляє посилання позивача на порушення відповідачем під час проведення позапланової перевірки вимог Порядку №553, зокрема, порушення права суб`єкта містобудування бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки, факт відсутності позивача під час проведення перевірки не підтверджено. Крім того, суд зазначає, що якщо позивач не скористався правом, наданим йому законодавством, будучи належним чином повідомленим відповідачем про час та місце проведення перевірки, правові підстави для визнання протиправними дії відповідача відсутності.

Відповідно до акту перевірки від 04.04.2019 року під час перевірки встановлено, що замовником будівництва, позивачем, виконано будівельні роботи з влаштування вхідної групи без урахування потреб маломобільних груп населення, а саме: пандуси влаштовано без дотримання вимог ДБН В. 2.2.-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення», якими передбачено, що при проектуванні та реконструкції громадських і житлових будинків слід передбачати для інвалідів і громадян інших маломобільних груп населення умови життєдіяльності однакові з рештою категорій населення» та ДБН В.2.2.-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд», які набули чинності від 01.04.2019 року. Матеріалами фотофіксації, наданими відповідачем, підтверджується факт недотримання вказаних вимог.

Відповідно до вимог ДБН В. 2.2.-17:2006 «Будинки і споруди. Доступність будинків і споруд для маломобільних груп населення», зокрема, передбачено: сходи повинні дублюватися пандусами, а за необхідності - іншими засобами підйому та відповідати вимогам ДБН В.2.3-5.; зовнішні сходи і пандуси повинні мати поручні з урахуванням технічних вимог до опорних стаціонарних пристроїв згідно з чинними нормативними документами; сходинки сходів на шляхах руху інвалідів і інших маломобільних груп населення повинні бути суцільними, рівними, без виступів і із шорсткуватою поверхнею. Ребро сходинок повинно мати заокруглення радіусом не більше 0,05 м. Бічні краї сходинок, що не примикають до стін, повинні мати бортики заввишки не менше 0,02 м.; максимальна висота одного підйому (маршу) пандуса не повинна перевищувати 0,8 м при уклоні не більше 8 %; при перепаді висот підлоги на шляхах руху 0,2 м і менше допускається збільшувати уклон пандуса до 10 %. У виняткових випадках допускається передбачати гвинтов пандуси. Ширина пандуса при виключно однобічному русі повинна бути не менше 1,0 м, в решті випадків її слід приймати за шириною смуги руху згідно з 6.2.1 та ін.

Відповідно до ДБН В.2.2.-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд», зокрема, передбачено: зовнішні сходи дозволяється передбачити тільки за умови наявності ухилу землі у відповідному місці більше 10 %. За таких обставин зовнішні сходи повинні дублюватися пандусами, а за необхідності - іншими засобами підйому з вертикальним переміщенням або з переміщенням паралельно до нахилу сходів та відповідати вимогам ДБН В.2.3-5. Сходи повинні бути рівними, суцільними, з присхідцями (лицьова вертикальна частина сходинки), із шорсткуватою поверхнею. Ширину маршів зовнішніх 23.11.2018 сходів слід планувати та приймати не менше ніж 1,35 м,. ширину сходинок - не менше ніж - 0,4 м, висоту підйомів сходинок - не більше ніж 0,12 м. Всі сходи в межах одного маршу повинні бути однаковими за формою в плані, за шириною сходинки і висотою підйому сходинок. Край сходинки не має виступати за рівень присхідця (підсходинки). Поперечний ухил зовнішніх сходинок повинен бути в межах 1-2 %. Між маршами сходів слід влаштовувати горизонтальні площадки шириною не менше ширини сходів і довжиною не менше 1,5 м. Марш сходів повинен мати не менше трьох сходинок, але не більше 18. Поодинокі сходинки повинні замінюватися пандусами. Ухил зовнішніх пандусів на шляхах руху і біля входу до будівлі повинен бути не більше 8% (1:12), на коротких проміжках при перепаді висот поверхні на шляхах руху до 0,2 м і на з`їзді з тротуару на проїзну частину ухил приймається 10% (1:10). Ширина пандуса повинна бути в просвіті за однобічним рухом 1,2 м, за двобічним - 1,8 м. Максимальна висота одного підйому пандуса не повинна перевищувати 0,8м. Після кожного підйому необхідне влаштовування горизонтальних площадок глибиною не менше 1,5 м. У виняткових випадках допускається передбачати гвинтові пандуси. Зовнішні пандуси повинні мати двобічне огородження з поручнями. За висоти підйому 3,0 м і більше, пандуси слід замінювати підйомними пристроями та ін.

Суд вважає за необхідне вказати, що створення безбар`єрного простору для людей з інвалідністю та інших маломобільних груп є однією із першочергових вимог у зв`язку з ратифікацією Конвенції ООН про права людей з інвалідністю та Угоди про Асоціацію з ЄС.

ДБН «Інклюзивність будівель і споруд» є обов`язковими до виконання та передбачають необхідні технічні характеристики влаштування елементів безбар`єрності, а також конкретні візуальні приклади. Зокрема, у документі йдеться про облаштування пандусів, спеціальних підйомників та інших засобів доступності для людей з порушеннями опорно-рухового апарату.

Порушення замовником будівництва вказаних вимог ДБН є порушенням вимог законодавства і є підставою відповідальності, передбаченої законодавством.

Відтак, недотримання вказаних вимог ДБН позивачем мало наслідком видання припису про усунення порушень вимог законодавства та складання протоколів про правопорушення в сфері містобудівної діяльності.

Крім того, відповідно до акту від 04.04.2019 року замовником будівництва також не надано: проектну документацію, розроблену та затверджену у встановленому порядку; звіт про інженерні вишукування; детальне інженерне обстеження будівлі; договір на проведення технічного нагляду, кваліфікаційний сертифікат; договір на проведення авторського нагляду, кваліфікаційний сертифікат, журнал авторського нагляду; договір на розроблення проектної документації; договір на виконання будівельних робіт; виконавча документація згідно ДБН А 3.1-5.

Судом встановлено, що відповідно до п.11 Порядку № 553 посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю.

Відтак, ненадання проектної документації, розроблену та затверджену у встановленому порядку; звіту про інженерні вишукування; детального інженерного обстеження будівлі; договору на проведення технічного нагляду, кваліфікаційний сертифікат; договору на проведення авторського нагляду, кваліфікаційного сертифікат, журналу авторського нагляду; договору на розроблення проектної документації; договору на виконання будівельних робіт; виконавчих документації згідно ДБН А 3.1-5. Є порушенням вимог законодавства у розумінні Порядку № 533.

Пунктом 16 Порядку № 533 встановлено, що за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Відповідно до ч.3 чт. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм і правил.

Пунктом 17 Порядку № 533 у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житло-комунального господарства України «Про затвердження форм актів та інших документів, які складаються під час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду» від 15.05.2012 року № 240 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин) затверджено форму протоколу про адміністративне правопорушення.

Припис складається у двох примірниках. Один примірник припису залишається в органі державного архітектурно-будівельного контролю, а інший надається суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль.

Припис підписується посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю, яка провела перевірку.

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

Щодо твердження позивача про відсутність передбачених законодавством повноважень посадової особи контролюючого органу заборонити експлуатацію об`єкта суд зазначає, що таке право посадової особи передбачено п. 11 Порядку № 533, зокрема посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час проведення перевірки мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Враховуючи зазначене, а також зважаючи на те, що судом не встановлено доказів проведеного заходу державного архітектурно-будівельного нагляду неналежним чином відповідно до наданих суду матеріалів справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправним та скасування припису Головного державного інспектора інспекційного відділу №2 Управління контролю за будівництвом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Біріної Л.О. про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 04.04.

Окремо суд вважає за необхідне значити щодо скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта.

Так, судом встановлено, що наказом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.03.2019 року № 86 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта» скасовано право позивача на початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ст. 39.1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема, якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі набрання законної сили судовим рішенням про скасування містобудівних умов та обмежень відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду звертається до суду із позовом про скасування реєстрації такої декларації або про припинення права на виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення.

Відповідно до п. 11 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою КМУ від 13.04. 2011 р. № 466 замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 р. № 461 також встановлена відповідальність замовника за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації чи акті готовності об`єкта до експлуатації, за експлуатацію об`єкта без зареєстрованої декларації або сертифіката.

Частиною 2 ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування.

Як вбачається з аналізу правових норм, виключною підставою для скасування декларації про початок будівництва є встановлений факт здійснення самочинного будівництва, зокрема, якщо: 1) будівництво здійснюється на земельній ділянці, що не відведена для цієї мети; 2) будівництво здійснюється за відсутності документа, який дає право виконувати будівельні роботи; 3) будівництво здійснюється за відсутності затвердженого проекту або будівельного паспорту; 4) скасовано містобудівні умови та обмеження.

При цьому, виявлені недостовірні дані, зазначені у деклараціях про початок виконання будівельних робіт або про введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, повинні відповідати одній із наступних умов, які дають підстави вважити об`єкт самочинним будівництвом.

Наявність даних, які не свідчать про самочинне будівництво, не є підставою для скасування реєстрації декларації, однак може бути підставою для притягнення до відповідальності іншого характеру.

Аналогічні підходи до застосування зазначених вище актів законодавства викладені, зокрема, Верховним Судом у постановах від 14 березня 2018 року у справі №814/1914/16, 26 червня 2018 року у справі №826/20445/16, від 18 жовтня 2018 року у справі №695/3442/17, від 23 жовтня 2018 року у справі №826/9275/17, від 13 грудня 2018 року у справі №522/6212/17, від 22 січня 2019 року у справі №826/17907/17.

Відповідно до п.15 Порядку №466 у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання наведених у надісланому повідомленні недостовірних даних, які є підставою вважати об`єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягає скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю скасовує право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, шляхом видачі відповідного розпорядчого акта.

Держархбудінспекція не пізніше наступного робочого дня з дня повідомлення органом державного архітектурно-будівельного контролю про скасування реєстрації повідомлення вносить до реєстру відповідний запис.

Відповідно до абзацу 5 статті 27 Закону України «Про архітектурну діяльність», замовники та підрядники під час створення об`єкта архітектури зобов`язані не порушувати під час організації і виконання будівельних робіт законні права та інтереси користувачів прилеглих земельних ділянок, власників розташованих на них будинків і споруд, відшкодовувати завдані їм збитки відповідно до закону.

Судом бере до увагу твердження відповідача, що чинним законодавством не встановлено порядку виявлення органом архітектурно-будівельного контролю факту наведення замовником недостовірних даних та кореспондуючого обов`язку проводити перевірку, якщо недостовірність таких даних є очевидною.

Відтак, судом встановлено, що у разі виявлення порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, незалежно від часу виявлення такого порушення та етапу будівельних робіт, контролюючі органи уповноважені здійснювати відповідний контроль виконання вимог законодавства та здійснювати відповідні заходи реагування, встановлені законом на підставах та порядку, визначених законом.

Враховуючи зазначене, а також факт встановлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил суд не вбачає протиправності, та відповідно підстав його скасування, в наказі Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 21.03.2019 року № 86 «Про скасування права на початок виконання будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення та декларації про готовність до експлуатації об`єкта».

Щодо позовних вимог визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.04.2019 року № 25/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, ч. 5, ч. 9 ст. 96 КУпАП (з урахуванням ст. 36 КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. суд зазначає наступне.

Враховуючи встановлення судом факту відсутності протиправних дій відповідача щодо складення протоколів від 04.04.2019 року, суд приходить до висновку про належність та достатність доказів вчинення адміністративного правопорушення позивачем, передбаченого ч. 1, 5, 9 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд. у розумінні ст. ст. 7, 71, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 11.04.2019 року № 25/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1, ч. 5, ч. 9 ст. 96 КУпАП (з урахуванням ст. 36 КУпАП) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, відповідач, приймаючи оскаржувані рішення діяв відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку позивачем в порядку виконання обов`язку, встановленого частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, не доведено суду достовірності своїх доводів, якими обґрунтовано позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Враховуючи положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судового збору позивачу не підлягає.

Керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01044, м. Київ, вулиця Хрещатик, 32-а, ) про визнання протиправним та скасування наказу, припису та постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст. ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур