Справа № 460/2674/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2020 року м. Рівне №460/2674/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Демчук І.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Бойко Ю.В.,

відповідача: представник Демянюк С.М,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп"
доПоліської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення, -
В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 17.03.2020 № UA204120//1.

Згідно з позовною заявою і поясненнями представника позивача ТОВ «Даліс Аутомотів Груп» подано до Поліської митниці митну декларацію від 16.03.2020 №UA204120/2020/025735 щодо митного оформлення товару - шин пневматичних гумових безкамерних для легкових автомобілів, нових на загальну суму 26384,80 доларів США та надано усі належні документи для застосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною контакту. Проте, митним органом декларанта зобов`язано надати додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості, з таких причин: наявність оформлень аналогічних товарів в базі ЄАІС Держмитслужби згідно іншої МД за рівнем митної вартості 3,03USD/кг, а також розбіжності у долучених для митного оформлення документах. Надалі відповідачем винесене Рішення про коригування митної вартості товарів від 17.03.2020 №UA204120/2020/000023/1. Позивач вказує, що таке рішення контролюючого органу є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки подані до митного оформлення документи у повній мірі підтверджували числові значення митної вартості товару, а підстав для витребування додаткових документів не існувало. Просив задовольнити позов повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що за митною декларацією від 16.03.2020 №UA204120/2020/025735до митного оформлення заявлено товар: шини пневматичні гумові безкамерні для легкових автомобілів, нові на загальну суму 26384,80 доларів США. При проведенні у порядку статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено неточності у документах: в п. 3.1 контракту від 18.06.2019 №HSTYREWWR026 -201906 18 та рахунку від 16.01.2020 №HSTYREWWR026-20200116 міститься інформація щодо умови поставки СIF Чорноморськ. При цьому товари подано до митного оформлення із зазначенням у графі 20 МД умов поставки СIF Луцьк; не подано банківські платіжні документи за якими було сплачено вартість товару продавцеві у повному обсязі. Пункт 4.1 контракту №HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 та рахунком від 16.01.2020 №HSTYREWWR026-20200116 передбачено здійснення оплати в розмірі 30% суми проформу та 70% по факту готовності замовлення, наданий декларантом документ під кодом 3014 (прейскурант (прайс лист) виробника товарів складений не для широкого кола осіб та не містить терміну дії. Також митниця володіє інформацією щодо оформлень аналогічних товарів за рівнем митної вартості 3,03USD/кг.Повідомив, що декларантом позивача не надані витребувані документи, відтак відповідачем обґрунтовано скоригована митна вартість імпортованого товару. З тих підстав просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому пояснив, що передоплата за товар була здійснена двома банківськими платежами, зокрема: свіфт платежем від 19.12.2019, яким позивачем здійснено авансовий платіж постачальнику у розмірі 39689,80 USD за всю партію товару загальною вартістю 132299,36 USD по оформленому на виконання умов договору комерційному рахунку-проформі NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019, що включає в себе і авансовий платіж у розмірі 7045,44 USD за партію шин, митна вартість, яких була скорегована спірним рішенням відповідача.

Інші заяви по суті спору від сторін не надходили.

Ухвалою від 13.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12.05.2020.

У зв`язку із запровадженими карантинними заходами згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із наступними змінами), ухвалою від 12.05.2020 підготовче судове засідання відкладено до 03.06.2020.

Ухвалою суду від 03.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.07.2020.

Надалі розгляд справи по суті неодноразово відкладався у зв`язку з карантинними обмеженнями і тимчасовою непрацездатністю головуючого судді.

08.12.2020 у відкритому судовому засіданні було проголошено вступну і резолютивну частину судового рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини справи та фактичні правовідносини сторін.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Даліс Аутомотів Груп» подано до Поліської митниці митну декларацію від 16.03.2020 №UA204120/2020/025735 (а.с. 45) щодо митного оформлення товару - шин пневматичних гумових безкамерних для легкових автомобілів, нових на загальну суму 26384,80 доларів США.

До митної декларації надані наступні документи: контракт №HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019; інвойс №HTSTYREWWR026/20200116 від 16.01.2020; пакувальний лист від 16.01.2020, свіфт платіж від 04.03.2020; свіфт від 19.12.2019;прайс постачальника від 01.12.2019; коносамент №910107205 від 23.01.2020; сертифікат походження товару №ССPIT920; лист пояснення Постачальника від 24.02.2020.

Так, між ТОВ «Даліс Аутомотів Груп» і компанією SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN (Китайська Народна Республіка) укладений контракт №HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019(а.с. 182-185) на поставку автомобільних запасних частин (п. 1.2 контракту).

Згідно з пунктом 3.1 цього контракту по кожній поставці сторони домовляються про терміни поставки, які підтверджуються у відповідному інвойсі на підставі правил Incoterms 2010. Умови поставки CIF Чорноморськ, Україна якщо інше не вказано в інвойсі.

Пунктом 4.1 контракту передбачено, що одним із способів оплати за товар є передоплата в розмірі 30% від суми рахунка-проформи до початку виробництва та 70% по факту готовності.

На виконання умов такого Контракту між його сторонами оформлений попередній комерційний рахунок-проформа NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019на купівлю нових автомобільних шин в асортименті за специфікацією загальною вартістю 132299,36 USD.

Товар поставлявся чотирьома партіями на кожну з яких видавався окремий комерційний рахунок-фактура (інвойс).

Водночас партія товару, митна вартість якого скоригована спірним рішенням відповідача поставлялась згідно комерційного рахунку-фактури (інвойсу) №HTSTYREWWR026/20200116 від 16.01.2020 до зазначеного вище контракту.

Відповідно до поданого до митного оформлення інвойсу №HTSTYREWWR026/20200116 від 16.01.2020 (а.с. 169)загальна вартість партії товару становить 26384, 80 доларів США, у тому числі: ціна товару -23484,80 USD, фрахт - 2900USD. Умови оплати товару 30% авансовий платіж та 70% після отримання транспортної накладної по електронній пошті. Оплата товару здійснюється двома платежами: авансовим платежем на суму 7045,44 USD і платежем по сплаті повної його вартості на суму 19339,36 USD. Товар відпущений по транспортній накладній №910107205. При цьому портом доставки товару визначено місто Чорноморськ, Україна.

Банківським свіфт платежем від 19.12.2019 позивачем здійснено передоплату постачальнику у розмірі 39689,80 USD за автозапчастини згідно з договором №HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 за інвойсом NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019.

Разом з тим, відповідно до банківського свіфт платежу від 04.03.2020 ТОВ «Даліс Аутомотів Груп» здійснив оплату постачальнику у сумі19339,36USD за автозапчастини згідно з договором №HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 відповідно до інвойсу №HTSTYREWWR026/20200116 від 16.01.2020 (а.с. 162-165).

Для митного оформлення партії імпортованого товару також надавався лист продавця товару компанії SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN в якому зазначено, що постачальник не підготував страховий поліс для контейнера №MRKU4278040 (40), що вказаний у транспортній накладній №910107205 (а.с. 139-140).

Водночас продавець товару у своєму прайсі від 01.12.2019 підтверджує, що автомобільні запасні частини для автомобілів, зокрема, автомобільні шини ТОВ «ДалісАутомотів Груп» продаються за наведеному у цьому документі цінами (а.с. 148-161). При цьому відповідач не заперечує, щомитне оформлення товару - шин пневматичних гумових безкамерних для легкових автомобілів, нових на загальну суму 26384,80 доларів США згідно з МД від 16.03.2020 №UA204120/2020/025735 здійснювалось позивачем саме за цінами вказаному у прайсі виробника.

За результатами розгляду поданих декларантом документів митним органом винесене рішення про коригування митної вартості товарів від 17.03.2020 №UA204120/2020/000023/1 (далі Рішення №UA204120/2020/000023/1), яким скориговано митну вартість товарів (а.с. 7):

товару 1 - шини пневматичні гумові безкамерні для легкових автомобілів, нові: шина автомобільна 205/60R16 92V 100 шт.; шина автомобільна 185/65R1486Н 20шт.; шина автомобільна 195/65R15XL 95Н 84 шт.; шина автомобільна 205/55R1691V 100 шт.; шина автомобільна 205/60R16ХL96Н 100 шт.; шина автомобільна 215/65R16XL98Н 60 шт.; шина автомобільна 225/55ZR16 XL99W 24 шт.; шина автомобільна 235/65R17XL108Н 48 шт.; шина автомобільна 175/65R14XL 86T 52 шт.; шина автомобільна 185/60R14 82Н 28 шт.; шина автомобільна 185/65R14 86Т 28 шт.; шина автомобільна 205/55R16 91V 16 шт.; шина автомобільна 205/60R16XL96Н 20 шт.; шина автомобільна 185/75R16C104/102T 12 шт. торгівельна марка: HABILEAD; Виробник: SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN з 17238,21 USD до 19816,18692 USD;

товару 2 шини пневматичні гумові безкамерні для легкових автомобілів, нові: шина автомобільна 185/65R15XL 92Н 44 шт.; шина автомобільна 185/65R14 86Н 32 шт.; шина автомобільна 225/65R17 102Н 12 шт.; шина автомобільна 215/55ZR16ХL97W 28 шт.; шина автомобільна 255/55R18 XL109W 12 шт.; шина автомобільна 175/70R13 82T 40 шт.; шина автомобільна 205/55R1691V 100 шт.; шина автомобільна 205/60R1692V 120 шт.; шина автомобільна 215/50ZR17XL 95W 12 шт.; торгівельна марка: KAPSEN; Виробник: SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN з9146,59 USD до 10665,64USD.

У графі 33 Рішення № UA204120/2020/000023/1 зазначені такі підстави для коригування митної вартості товару:

митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною рахунку щодо товару, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, оскільки при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в базі даних ЄАІС Держмитслужби.

Також, до виникнення сумнівів у заявленій митній вартості призвело, те що документи подані декларантом містять розбіжності, зокрема:

в п. 3.1 контракту від 18.06.2019 №HSTYREWWR026 -201906 18 та рахунку від 16.01.2020 №HSTYREWWR026-20200116 міститься інформація щодо умови поставки СIF Чорноморськ. При цьому товари подано до митного оформлення із зазначенням у графі 20 МД умов поставки СIF Луцьк;

не подано банківські платіжні документи за якими було сплачено вартість товару продавцеві у повному обсязі. Пункт 4.1 контракту №HSTYREWWR026-201906 18 від 18.06.2019 та рахунком від 16.01.2020 №HSTYREWWR026-20200116 передбачено здійснення оплати в розмірі 30% суми проформу та 70% по факту готовності замовлення,

наданий декларантом документ під кодом 3014 (прейскурант (прайс лист) виробника товарів складений не для широкого кола осіб та не містить терміну дії.

Для підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості запропоновано надати такі документи: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товарів на заявлених комерційних умовах поставки; прайс листи, каталоги, специфікації виробника товару для незалежного кола покупців; банківські платіжні документи, що стосуються поставленого товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці прийнятої до застосування інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості, що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статті 58-63 Митного кодексу України, митну вартість товару скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Вартість товару визначено на основі раніше визнаних органами доходів і зборів митних вартостей по зазначеним вище МД.

При цьому, для визначення митної вартості оцінюваного товару використано актуальну на дату оцінки та найменшу із альтернативних вартість, що заявлена до Митниці Держмитслужби.

Числове значення митної вартості товару 1 згідно з наявною у митного органу МД від 02.03.2020 №UA401160/2020/006952 становить 3,03 USD/кг., а загальна вартість імпортованого товару становить 19816,18 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті становить 516984,34 грн.

Водночас числове значення митної вартості товару 2 згідно з наявною у митного органу МД від 02.03.2020 №UA401160/2020/006952 становить 3,03 USD/кг., а загальна вартість імпортованого товару10665,60 USD, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті становить 278254,84 грн.

Додаткові документи витребувані митницею позивачем не надавались.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням відповідача щодо коригування митної вартості позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини першої статті 1 Митного кодексу України №4495-VI від 13.03.2012 (далі МК України), законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Положеннями статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що підлягають обчисленню (пункт 2 частини другої статті 52 МК України).

Відповідно до частини першої статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

У частині другій статті 53 МК України наведено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Такими документами є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

Згідно з частиною п`ятою статті 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини шостої цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Тобто, стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи:

у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

У першому випадку вимагається надання документів згідно переліку: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини першої статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частина друга статті 54 МК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості митний орган зобов`язаний доводити в суді, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для коригування митної вартості органом доходів і зборів лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Згідно з частиною першою статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до частини другої статті 57 МК України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною третьою статті 57 МК України передбачено, що кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина шоста статті 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

За приписами частини першої статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина друга статті 55 МК України).

При цьому, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган зазначає докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598).

Судом з`ясовано, що між «Даліс Аутомотів Груп» і компанією SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN укладений контракт №HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 на поставку автомобільних запасних частин, а саме нових автомобільних шин в асортименті.

Згідно з пунктом 3.1 цього контракту по кожній поставці сторони домовляються про терміни поставки, які підтверджуються у відповідному інвойсі на підставі правил Incoterms 2010. Умови поставки CIF Чорноморськ, Україна якщо інше не вказано в інвойсі.

Пунктом 4.1 контракту передбачено, що одним із способів оплати за товар є передоплата в розмірі 30% від суми рахунка-проформи до початку виробництва та 70% по факту готовності.

На виконання умов такого Контракту між його сторонами оформлений попередній комерційний рахунок-проформа NHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019на купівлю нових автомобільних шин в асортименті за специфікацією загальною вартістю 132299,36 USD.

Товар поставлявся чотирьома партіями на кожну з яких видавався окремий комерційний рахунок-фактура (інвойс).

Водночас партія товару, митна вартість якого скоригована спірним рішенням відповідача поставлялась згідно комерційного рахунку-фактури (інвойсу) №HTSTYREWWR026/20200116 від 16.01.2020 до зазначеного вище контракту.

Так, зі змісту цього документу вбачається, що загальна вартість товару становить 26384, 80 доларів США, у тому числі: ціна товару -23484,80 USD, фрахт - 2900 USD. Умови оплати товару 30% авансовий платіж та 70% після отримання транспортної накладної по електронній пошті. Оплата товару здійснюється двома платежами: авансовим платежем на суму 7045,44 USD і платежем по сплаті повної його вартості на суму 19339,36 USD. Товар відпущений по транспортній накладній №910107205. При цьому портом доставки товару визначено місто Чорноморськ, Україна, що відповідає умовам укладеного між сторонами контракту.

Суд зауважує, що визначення ціни товару між Постачальником та Покупцем згідно з Контрактом №HSTYREWWR026-20190618 від 18.06.2019 є виключно питанням господарських відносин учасників правочину.

При поданні до митного органу митної декларації від 16.03.2020 №UA204120/2020/025735, декларантом заявлено митну вартість товарів згідно ціни поставки зазначеній в долученому інвойсі згідно специфікації та відповідно до вказаних у Прайс-Листі виробника цін на кожне з найменувань товару, а також обраний метод її визначення основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (пункт 1 частини першої статті 57 МК України).

Представник позивача пояснив, що передоплата за товар була здійснена двома банківськими платежами, зокрема: свіфт платежем від 19.12.2019, яким позивачем здійснено передоплату постачальнику у розмірі 39689,80 USD за всю партію товару загальною вартістю 132299,36 USD по оформленому на виконання умов договору комерційному рахунку-проформіNHSTYREWWR026-20191206 від 06.12.2019, що включає в себе і авансовий платіж у розмірі 7045,44 USD за партію шин митна вартість, яких була скорегована спірним рішенням відповідача.

Надалі, відповідно до банківського свіфт платежу від 04.03.2020 ТОВ «Даліс Аутомотів Груп» здійснив повну оплату постачальнику у сумі 19339,36 USD.

Такі платіжні документи були надані декларантом разом з МД від 16.03.2020 №UA204120/2020/025735 та повністю узгоджуються з умовами оплати згідно з укладеним між сторонами контрактом і спростовують твердження митного органу щодо їх неподання наведені в оскарженому рішенні.

Водночас доводи відповідача про не долучення декларантом інвойсу-проформу суд відхиляє, оскільки ця обставина не була підставою для витребування у відповідача додаткових документів і корегування митної вартості.

Щодо зауважень митного органу, що в п. 3.1 контракту від 18.06.2019 №HSTYREWWR026 -201906 18 та рахунку від 16.01.2020 №HSTYREWWR026-20200116 міститься інформація щодо умови поставки СIF Чорноморськ. При цьому товари подано до митного оформлення із зазначенням у графі 20 МД умов поставки СIF Луцьк суд вказує наступне.

Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), - це міжнародні правила по тлумаченню найбільш широко використовуваних торгових термінів в області зовнішньої торгівлі, у них зазначені яка з сторін договору купівлі - продажу повинна здійснити необхідні для перевезення та страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, та які витрати несе кожна з сторін.

Обрані сторонами умови зовнішньоекономічного договору умови поставки товару визначають те, які витрати включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари або іншими словами, визначають конкретні складові митної вартості товарів.

Відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну CIF - "вартість, страхування та фрахт" поставка є здійсненою продавцем, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження.

За умовами CIF до ціни товару повинні бути додані також витрати на транспортування до місця ввезення товару на митну територію України, витрати на страхування.

Та обставина, що товар транспортувався до порту розвантаження у місті Чорноморськ, Україна підтверджується наданим для митного оформлення коносаментом №910107205 від 23.01.2020, а також вказано в укладеному контракті і інвойсі на партію товару.

Водночас у місті Луцьк немає порту, що є загальновідомим фактом, а тому зазначення його у митній декларації, на переконання суду, є суто технічною помилкою, яка жодним чином не впливає на обчислення митної вартості товару.

При цьому претензій стосовно не підтвердження вартості транспортування імпортованого позивачем товару у спірному рішенні викладено не було.

З наведеного суд вважає, що така розбіжність не є підставою для формування відповідачем вимоги щодо надання декларантом додаткових документів.

Щодо доводів митниці про те, що долучений декларантом документ під кодом 3014 (прейскурант (прайс лист) виробника товарів складений не для широкого осіб та не містить терміну дії суд відхиляє їх, виходячи з такого.

По перше, термін дії прайс листа не є обов`язковим реквізитом такого виду документу, а тому може у ньому не зазначатися.

По друге, продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності. Так, долучений декларантом прайс оформлений саме для двосторонніх відносин між компанією SHANDONGHONSHENGRUBBERTECHNOLOGYCO.,LTD, CN (Китайська Народна Республіка) та ТОВ «Даліс Аутомотів Груп». Відповідно до рівня цін вказаних у цьому документі безпосередньо здійснювалась поставка автомобільних шин покупцю, що не заперечується відповідачем. Відтак, суд дійшов висновку, що витребування іншого прайс листа, який немає відношення до митного оформлення товару по конкретній господарській операції є недоречним.

Щодо такої підстави для витребування додаткових документів та формування оскаржуваного Рішення №UA204120/2020/000023/1, як володіння митницею інформацією, яка призвела до сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в ЄАІС ДФС згідно МД від 02.03.2020№UA401160/2020/006952 за рівнем митної вартості 3,03 USD/кг, суд зазначає наступне.

Перелік підстав для формування митним органом вимоги про надання декларантом додаткових документів, що наведений у частині третій статті 53 МК України є виключним (вичерпним): у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; у разі якщо документи містять ознаки підробки; у разі якщо документи або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Однак, визначення ціни на кожну окрему партію товару визначається сторонами контракту на власний розсуд, зважаючи на обсяги постачання, котирування цін на сировину, технічних характеристик товару тощо.

Суд зазначає, що наявність у митного органу інформації щодо митної вартості товарів згідно митних оформлень аналогічних товарів в ЄАІС ДФС згідно МД від 02.03.2020 №UA401160/2020/006952 за рівнем митної вартості 3,03 USD/кг., не свідчить та не може свідчити про факт навмисного заниження вартості товару.

Як стверджує відповідач, при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення встановлено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визначеною за ціною договору, оскільки декларантом не надано витребуваних митним органом додаткових документів та митниця володіє інформацією про вартість товару на рівні 3,03 USD/кг.

Проте, при зверненні до митного органу щодо оформлення партії товару декларантом були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару і не містять розбіжностей, що вливають на їх визначення. Натомість, відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів щодо повноти і достовірності заявлених числових показників митної вартості.

Суд наголошує, що митний орган не має жодних правових підстав обґрунтовувати правомірність свого рішення про коригування митної вартості, шляхом зазначення додаткових підстав для такого коригування у заяві по суті справи відзиві на позовну заяву.

Таким чином, відповідачем не наведено обґрунтованих причин для зобов`язання декларанта подати додаткові документи, адже наданих декларантом документів було достатньо для визначення митної вартості за основним методом.

Положення статті 53 МК України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни товару, вказаної у документах, які самі по собі вже засвідчують митну вартість товару.

Така позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16, які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Крім того суд вважає, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Водночас Рішення №UA204120/2020/000023/1 не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості КТЗ почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх використання.

З наведеного суд констатує, що позивач надав усі необхідні документи, передбачені МК України, для визначення митної вартості товару за ціною договору, а митниця не довела, що подані позивачем для визначення митної вартості товару документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відтак, рішення відповідача: про коригування митної вартості товарів 17.03.2020 №UA204120/2020/000023/1не відповідають критеріям встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства та порушує майнові права та законні інтереси позивача.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду адміністративної справи відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування та не підтвердив правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а тому позов належить задовольнити.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 2102 грн сплачена відповідно до платіжного доручення №2345 від 30.03.2020 (а.с. 3).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" (35500, Рівненська область, м.Радивилів, вул. І. Франка, 29Б, ) до Поліської митниці Держмитслужби (33028, м. Рівне, вул. Соборна,104, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA204120//1 від 17.03.2020.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Даліс Аутомотів Груп" () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліської митниці Держмитслужби () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 грудня 2020 року.

Суддя У.М. Нор