Справа № 480/1907/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2020 р. Справа № 480/1907/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
представника позивача - Литовченко Л.І.
представника відповідача - Проценка А.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання наказу незаконним, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), в якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог (т.1, а.с.126-128), просив:
1) визнати висновок про Оцінювання роботи ОСОБА_1 , провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області незаконним;
2) визнати наказ № 130-к від 26.02.2020 ГУ Держгеокадастру у Сумській області про звільнення ОСОБА_1 з посади провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області на підставі пункту 3 частини першої ст. 87 Закону України «Про державну службу» незаконним;
3) поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області;
Також, просив стягнути кошти на надання правничої допомоги в сумі 4000 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем при звільненні позивача було допущено порушення низки норм чинного законодавства. Так, зокрема, підставою звільнення були результати оцінювання позивача, проведеного відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 30.09.2019 № 327-к, що проводилось у період з 11.10.2019 по 16.10.2019, та за результатами якого позивачем було отримано негативну оцінку та звільнено на підставі п.3 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу".
Однак, зазначив, що таке оцінювання було проведено без його присутності та надання пояснень та аргументування по питаннях оцінювання, в той час як відповідно до Типового Порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2017 №640 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 10 липня 2019 року №591, учасниками оцінювання є: державний службовець; безпосередній керівник державного службовця, який займає посаду державної служби категорії Б або В; суб`єкт призначення; служба управління персоналом.
При цьому, під час оцінювання позивач був відсутній на робочому місці з поважної причини, зокрема, у період з 01.10.2019 по 12.10.2019 включно перебував в учбовій відпустці, а у період з 15.10.2019-29.10.2019 - у щорічній основній відпустці.
Крім того, зауважив, що в 2019 році не повністю увесь рік працював, тому загальні показники по підсумках року і були нижчі, ніж у тих, хто працював увесь поточний рік. Водночас, це пов`язано з підвищенням кваліфікації в Харківському регіональному інституті державного Управління при Президентові України, який позивач закінчив в 2019р.
Зауважив, що позивачу не було надано можливості ознайомитися з наказом №130 від 26.02.2020.
Відтак, вважає, що оскаржуваний висновок в частині оцінювання роботи позивача, затверджений наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 03.12.2019, та наказ є незаконними, а позивач підлягає поновленню на роботі з виплатою середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та виплатою моральної шкоди.
Ухвалою суду від 24.03.2020 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 23.04.2020 (т.1, а.с.38), в якому у зв`язку з необхідністю надання додаткового часу сторонам для подання заяв по суті спору було оголошено перерву до 21.05.2020 (т.1, а.с.103), в якому, в свою чергу, також було оголошено перерву у зв`язку з витребуванням додаткових доказів у справі та наданням додаткового часу для подання сторонами заяв по суті спору до 04.08.2020 (т.1, а.с.108).
Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву з доказами на обґрунтування своєї позиції (т.1 а.с.42-100), в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного. У період з 11.10.2019 по 16.10.2019 проводилось оцінювання на підставі визначених на 2019 рік завдань, ключових показників результативності, ефективності та якості службової діяльності визначених безпосередніми керівниками з урахуванням посадових обов`язків державних службовців, а також дотримання ними правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку.
16 жовтня 2019 року безпосереднім керівником позивача, ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) - начальником відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель, було проведено оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 без проведення з ним оціночної співбесіди, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 перебував в учбовій відпустці з 01.10.2019 по 12.10.2019 включно, а з 15.10.2019 по 29.10.2019 - у щорічній основній відпустці, та за результатами оцінювання ОСОБА_1 виставлена негативна оцінка.
Наголосила, що оцінювалась робота державних службовців за період з 01.01.2019 по 30.09.2019. ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці за оцінюваний період у зв`язку із перебуванням у відпустках всього 31 календарний день .
Згідно листка непрацездатності ОСОБА_1 перебував з 06.11.2019 по 15.11.2019, тобто уже після періоду який підлягав оцінюванню та відповідно цей період не міг впливати на обсяг роботи ОСОБА_1 , який підлягав оцінюванню.
03 січня 2020 року у зв`язку з виходом ОСОБА_1 на роботу (з 18.11.2019 по 31.12.2019 перебував в учбовій відпустці) в присутності працівників управління з контролю за використанням та охороною земель ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 начальник управління персоналом ОСОБА_6 та начальник відділу роботи з персоналом управління персоналом ОСОБА_7 запропонували ОСОБА_1 ознайомитися з наказом від 03.12.2019 №411-к, яким затверджено висновок про результати оцінювання, від ознайомлення з яким ОСОБА_1 відмовився, про що складено відповідний акт.
Також, позивача було повідомлено про те, що він підлягає звільненню із займаної посади у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання його службової діяльності. Одночасно ОСОБА_1 було повідомлено і про те, що йому необхідно повернути до управління персоналом свою трудову книжку, яку він взяв під розписку та не повернув, а також про те, що у день звільнення йому необхідно буде подати декларацію про свій майновий стан та здати своє службове посвідчення.
Щодо посилань позивача на те, що його не було ознайомлено з наказом про звільнення, представник відповідача у відзиві вказав, що 27.02.2019 о 17 годині 05 хвилин начальник управління персоналом Бірченко Т.М. та начальник відділу роботи з персоналом управління персоналом Антропова О.В., в присутності ОСОБА_8 , завідувача сектору запобігання та виявлення корупції, ОСОБА_9 , спеціаліста відділу договірної роботі юридичного управління, ОСОБА_3 , начальника відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель, ОСОБА_2 , начальника відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель, ОСОБА_10 , начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Білопільському, Лебединському, Сумському районах та м. Сумах Управління з контролю за використанням та охороною земель, ОСОБА_11 , начальника відділу контролю за використанням та охороною земель у Буринському, Конотопському, Кролевецькому, Путивльському районах Управління з контролю за використанням та охороною земель, запропонували ОСОБА_1 ознайомитися з наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 26.02.2020 № 130-к Про звільнення ОСОБА_1 та отримати завірену належним чином ксерокопію вищевказаного наказу. ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення (під підпис) з наказом та відмовився отримати завірену належним чином ксерокопію цього наказу, про що було складено відповідний акт.
Також, 28.02.2020 о 08 год. 15 хв. ОСОБА_1 здійснив фотозйомку наказу від 26.02.2020 № 130-к Про звільнення ОСОБА_1 на свій особистий телефон , в присутності ОСОБА_6 - начальника Управління персоналом, ОСОБА_7 - начальника відділу роботи з персоналом Управління персоналом, ОСОБА_12 - начальника відділу обліку зобов`язань та розрахунків Фінансового управління, Дворник І. М. - головного спеціаліста відділу роботи з персоналом Управління персоналом, ОСОБА_13 - провідного спеціаліста відділу роботи з персоналом Управління персоналом, ОСОБА_14 - головного спеціаліста відділу роботи з персоналом територіальних структурних підрозділів Управління персоналом, ОСОБА_15 - головного спеціаліста відділу роботи з персоналом територіальних структурних підрозділів Управління персоналом, та повторно відмовився від ознайомлення з вищезазначеним наказом та відмовився від отримання довідки про його доходи від 27.02.2020 № 772/3-20-0.51. про що було складено відповідний акт
Щодо не проведення розрахунку з ОСОБА_1 , представник у відзиві вказав, що 27.02.2020, в останній робочий день позивача, відповідно до статті 116 Кодексу законів про працю України з ОСОБА_1 було проведено розрахунок та виплачені кошти в сумі 297,61грн., а саме, заробітна плата за три робочі дні, кошти за перші п`ять календарних днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання (виплата за рахунок роботодавця) та утримані кошти за 2 календарних дні щорічної основної відпустки які він на день звільнення ще не заробив (відповідно до наказу Про звільнення ОСОБА_1 ).
В підготовчих засіданнях 04.08.2020, 27.08.2020, 23.09.2020 неодноразово оголошувалася перерва у зв`язку з витребуванням додаткових доказів у справі та надання часу позивачу для визначення обсягу позовних вимог, наданням часу сторонам для подання заяв по суті спору та за клопотанням позивача (т.1, а.с.122-124, 160-161, 168-169).
Так, представником відповідача, зокрема, на заяву про збільшення позовних вимог (т.1, а.с.126-128) було подано додаткові пояснення (т.1 а.с.171-174), в яких з приводу процедури оцінювання результатів службової діяльності державних службовців відмітив, що станом на дату прийняття наказів № 327 - к та № 331 - к, якими встановлено терміни визначення результатів виконання завдань державними службовцями, ОСОБА_1 знаходився у відпустці. Проте, 4 жовтня 2019 року йому вже було відомо про необхідність проходження оцінювання. Даний факт підтверджуються проставлянням особистого підпису позивачем в листах ознайомлення до вищезазначених наказів.
На момент проведення оцінювання позивач обіймав посаду провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області. Відповідно до зазначеної посади позивачеві, в термін до 8 жовтня 2019 року, необхідно було подати своєму безпосередньому керівникові ОСОБА_2 наступні документи: письмовий звіт у довільній формі про свою службову діяльність щодо виконання затверджених завдань і ключових показників; форму щодо результатів виконання завдань, заповнену в частині відомостей щодо себе та займаної посади, опис досягнутих результатів у розрізі кожного зазначеного завдання та строку його фактичного виконання; заяви про проведення оціночної співбесіди та визначення результатів виконання завдань раніше (у разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою).
Звіт про виконання завдань і ключових показників та результати виконання завдань державним службовцем були надіслані позивачем на електронну адресу безпосереднього керівника ОСОБА_2 , в межах строків визначених графіком проведення оцінювання.
При цьому, пунктом 4 графіку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців визначено, що уразі тимчасової відсутності державного службовця на роботі оцінювання проводиться без оціночної бесіди у встановлений строк. Аналогічне твердження також містить п. 37 Постанови № 640.
Пунктом 14 зазначеної вище Постанови визначено вичерпний перелік підстав відповідно до яких визначення результатів виконання завдань та затвердження висновку не проводиться.
Отже, відсутність проведеної оціночної бесіди підчас перебування працівника в учбовій відпустці, не є порушенням, та не перешкоджає визначенню результатів виконання завдань та затвердження висновку.
Крім того, інформація щодо орієнтовного часу на який припадає оцінювання службової діяльності державних службовців є відкритою. Відповідно до п. 13 Постанови № 640, визначення результатів виконання завдань проводиться у жовтні - грудні за період з 1 січня поточного року або з дати визначення завдань і ключових показників до дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань.
Також у поясненнях додатково вказав, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений при цьому скарга повинна містити зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наведення фактів, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу. Однак, жодних скарг від позивача спрямованих на оскарження результатів оцінювання не надходило.
Крім того, відмітив, що пряме поновлення працівника на посаді без проведення повторного оцінювання державного службовця законодавством не передбачено.
Ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання від 30.09.2020, підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 15.10.2020 (т.1 а.с.187-188).
В судових засіданнях неодноразово оголошувалася перерва у зв`язку з необхідністю виклику свідків, витребування у відповідача додаткових доказів у справі (т.1 а.с.201-203, 207-209, 232-234).
Судове засідання призначено на 14.12.2020 (т.1 а.с.232-234).
Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про уточнення, з підстав, викладених у позові.
Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його необґрунтованістю з підстав, викладених у відзиві та поясненнях.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідачів, а також свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (далі - Бірченко Т.М.), ОСОБА_16 (далі - ОСОБА_16 ), допитаних в судових засіданнях 15.10.2020, 17.11.2020, 09.12.2020 та 14.12.2020, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
В судовому засіданні встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 24.04.2017 №205-к Про переведення ОСОБА_1 позивача з 25.04.2017 переведено на посаду провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області (т.1, а.с.136).
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 19.08.2017 № 345-к на підставі пункту 2 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із встановленою невідповідністю ОСОБА_1 займаній посаді протягом строку випробування позивача звільнено із займаної посади, з яким позивач не погодився та оскаржив до суду.
В подальшому, на виконання постанови Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017 у справі №818/1351/17, наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 14.12.2017 №456-к Про поновлення на посаді ОСОБА_1 , ОСОБА_1 було поновлено на посаді провідного спеціаліста відділу організації планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель.
Вказані відомості також підтверджуються копією трудової книжки позивача (т.1 а.с.4-10).
Позивач є державним службовцем, посада якого віднесена до категорії "В" державної служби.
22.12.2018 начальника відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності ГУ Держгеокадастру у Сумській області ОСОБА_2 визначено державному службовцю ОСОБА_1 завдання, ключові показники результативності, ефективності та якості службової діяльності, відповідно до яких основними завданнями позивача є:
1) здійснення розгляду звернень фізичних та юридичних осіб, вимог прокуратури та інших правоохоронних органів;
2) подання звітності про результати здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;
3) збір інформації для підготовки річного, піврічних та щоквартальних планів роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель.
Ключовими показниками результативності, ефективності та якості виконання цих завдань відповідно є:
1) - розгляд і підготовка відповідей на звернення фізичних осіб,
- розгляд і підготовка відповідей на звернення юридичних осіб,
- розгляд і підготовка відповідей на вимоги прокуратури та
правоохоронних органів;
2) - підготовка щотижневих звітів про результати здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;
- підготовка щомісячних звітів про результати здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;
3) збір інформації для підготовки річного плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель;
- збір інформації для підготовки піврічних планів роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель;
- збір інформації для підготовки щоквартальних планів роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель.
Строк виконання завдань встановлений відповідно: 1) І-ІІІ квартал 2019року; 2) І-ІІІ квартал 2019року; 3) не зазначено.
З цими завданнями позивача ознайомлено 22.12.2018.
Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру від 10.09.2019 № 859-вд «Про надання учбової відпустки ОСОБА_1 » позивачу була надана учбова відпустка терміном 20 календарних днів з 23.09.2019 по 12.10.2019 (т.1, а.с.68,113).
Відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру від 11.09.2019 №868-вд "Про надання відпустки ОСОБА_1 " позивачу надано частину щорічної основної відпустки тривалість 15 календарних днів з 15 по 29 жовтня 2019 року включно згідно затвердженого графіку відпусток на 2019рік (т.1, а.с.114, т.2, а.с.2-7).
При цьому, відповідно до ст. 44 Закону України "Про державну службу", Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640, з метою визначення якості виконання державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В", поставлених завдань, а також прийняття рішень щодо їх преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреб у професійному навчанні, наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями ГУ Держгеокадастру у Сумській області, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році" від 30.09.2019 №327-к, крім іншого, було встановлено терміни визначення результатів завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році, згідно графіку, та затверджено список державних службовців ГУ Держгеокадастру у Сумській області, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В", та підлягають оцінюванню у 2019 році (т.1 а.с.76-85,139-154).
На виконання окремого доручення Держгеокадастру від 02.10.2019 №565/3-19-0.15 (т.1, а.с.91), наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 03.10.2019 №331-к було внесено зміни до наказу від 30.09.2019 №327-к та викладено додаток 1 - графік проведення оцінювання службової діяльності державних службовців, в новій редакції (т.1 а.с.92-97).
Так, відповідно до внесених змін по графіку проведення оцінювання службової діяльності державних службовців, зокрема, спеціалісти, провідні спеціалісти, головні спеціалісти, державні кадастрові реєстратори, мають подати безпосередньому керівнику письмові звіти у довільній формі про свою службову діяльність щодо виконання затверджених завдань і ключових показників, в електронному вигляді форми результатів виконання завдань, заповненої в частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання, заяви про проведення оціночної співбесіди та визначення результатів виконання завдань раніше (у разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою), у строк до 08.10.2019. Проведення оціночний співбесід визначено з 11.10.2019 по 16.10.2019 (т.1, а.с.93).
Як вбачається з листів ознайомлення до вказаних наказів ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 30.09.2019 №327-к та ід 03.10.2019 №331-к, ОСОБА_1 був з ними ознайомлений 04.10.2019 (т.1 а.с.85,97).
Позивачем на електронну пошту безпосереднього керівника 08.10.2019 було надано звіт про виконання завдань і ключових показників, а також заповнена форма результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" за 2019 рік (т1., а.с.138,165-167).
Згідно Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2019 рік, складених відносно позивача, у графі «Досягнутий результат (відповідно до показників результативності, ефективності та якості)»
стосовно 1 завдання зазначено розглянуто та підготовлено 5 відповідей на звернення фізичних осіб, розглянуто та підготовлено 3 відповіді на звернення юридичних осіб, розглянуто та підготовлено 14 відповідей на вимоги прокуратури та правоохоронних органів;
стосовно 2 завдання зазначено підготовлено 27 щотижневих звітів про результати здійснення державного контролю за використанням та охороною земель; підготовлено 0 щомісячних звітів про результати здійснення державного контролю за використанням та охороною земель;
стосовно 3 завдання зазначено проведено збір інформації для підготовки річного плану роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель - 0;
- збір інформації для підготовки піврічних планів роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель -0;
- збір інформації для підготовки щоквартальних планів роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель 3.
Також, у Результатах у графі "Строк фактичного виконання" стосовно 1, 2, 3 завдань зазначено строк 01.01.2019-30.09.2019.
За даними Результатами безпосереднім керівником - в відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності ГУ Держгеокадастру у Сумській області Шолудько Ю.І. виконання позивачем кожного завдання оцінено у 2 бали за кожне. Визначено, що середній бал результатів виконання завдань становить 2 бали.
В обґрунтування виставлених балів за результати кожного завдання вказано: завдання виконано, але з із залученням до виконання завдання інших осіб, під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника. Також щодо другого завдання вказано, що другий показник до виконання не доводився, щодо третього завдання вказано, що перший показник до виконання не доводився.
За підсумком, результати виконаних завдань оцінено негативно (т.1, а.с.11-12,74-75).
29.10.2019 посадовими особами ГУ Держгеокадастру у Сумській області було складено акт про відмову від ознайомлення під підпис з результатами виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В" за 2019 рік провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області Бабича О.В. (т.1, а.с.54).
За результатами проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ГУ Держгеокадастру у Сумській області, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році, відповідно до ч.4 ст.44 Закону України "Про державну службу", п.41 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 23 серпня 2017 року № 640, наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 03.12.2020 за №411-к було затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ГУ Держгеокадастру у Сумській області, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році згідно додатку (т.1 а.с.48,51-53,155-156), відповідно до п.21 якого провідний спеціаліст відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області Бабич О.В. отримав негативну оцінку.
02.01.2020 посадовими особами ГУ Держгеокадастру у Сумській області було складено акт про відмову провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області Бабича О.В. від ознайомлення під підпис з наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 03.12.2019 №411-к "Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців ГУ Держгеокадастру у Сумській області, які займають посади державної служби категорії "Б" і "В" у 2019 році" (т.1, а.с.49,50,55).
Наказом ГУ Держгеокадастру у Сумській області від 26.02.2020 №130-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", ОСОБА_1 звільнено з посади провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель 27.02.2020 на підставі п.3 ч.1 ст.87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку з отриманням негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності (т.1 а.с.15, 61).
Доводи позивача про те, що відповідач не ознайомив його з наказом спростовуються дослідженими доказами (т.1, а.с.62,66), та наданим самим позивачем копією оскаржуваного наказу разом з позовом , а тому судом не приймаються до уваги.
У той же час задовольняючи позовні вимоги, та надаючи правову оцінку правовим відносинам, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях регулює Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон України «Про державну службу»).
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 44 Закону України «Про державну службу» результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, виконання індивідуальної програми професійного розвитку, а також показників, визначених у контракті про проходження державної служби (у разі укладення).
Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу.
Згідно із ч.ч.4, 5, 6 ст.44 Закону України «Про державну службу» державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання.
Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності такий державний службовець звільняється із служби відповідно до пункту 3 частини першої статті 87 цього Закону та з ним розривається контракт про проходження державної служби (у разі укладення).
За правилами ч.ч. 7, 8, 11 вказаної статті Закону України «Про державну службу» висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному статтею 11 цього Закону.
Державний службовець має право висловити зауваження щодо оцінювання результатів його службової діяльності, які долучаються до його особової справи.
Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до п.3 Типового порядку проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.08.2017 №640 (тут і далі - в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 5 лютого 2020 року N 58 у тексті Порядку слова "Типовий порядок" у всіх відмінках замінено словом "Порядок" (далі Порядок від 23.08.2017 №640), оцінювання проводиться з дотриманням принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця.
Згідно із п. 5 Порядку від 23.08.2017 №640 державний службовець: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників; ознайомлюється з пропозиціями щодо оцінювання результатів службової діяльності або результатами виконання завдань і з висновком щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців.
Відповідно до п.п.7, 9, 10 Порядку від 23.08.2017 №640 оцінювання проводиться на підставі ключових показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Завдання і ключові показники повинні відображати кінцевий результат, на досягнення якого спрямовано службову діяльність державних службовців, вимірюватися в кількісному та/або якісному вираженні.
За правилами п.п.11, 12 Порядку від 23.08.2017 року №640 державному службовцю визначається від двох до п`яти завдань.
Строк виконання завдання має бути реальним для досягнення необхідного результату та визначатися з урахуванням дати прийняття наказу (розпорядження) про визначення результатів виконання завдань відповідно до пункту 13 цього Типового порядку.
Завдання і ключові показники для державного службовця на наступний рік визначаються у грудні року, що передує звітному.
При цьому, приписами пунктів 33, 34 Порядку від 23.08.2017 №640 визначено, що завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.
Завдання і ключові показники після їх обговорення з державним службовцем визначаються такими особами: державним службовцям, які займають інші посади державної служби категорій "Б" і "В", - безпосереднім керівником за погодженням з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності).
Форма завдання, що передбачена додатком 7 до Порядку від 23.08.2017 №640 містить такий обов`язковий показник як «строк виконання».
Водночас, як вбачається з матеріалів справи (т.1, а.с.73), визначаючи позивачу завдання, безпосереднім керівником не було встановлено ОСОБА_1 строки виконання завдання №3. Вказане, свідчить про те, що позивач не був обізнаний із строками виконання такого завдання.
При цьому формування завдання передбачає обов`язкове врахування позиції службовця та саме на підставі такого вагомого, значимого документу як Завдання проводиться оцінювання (формування результатів виконання завдань), що передбачає обговорення та усвідомлення службовцем цих завдань, критеріїв їх оцінки. Недотримання такого порядку свідчить про порушення процедури оцінювання.
Згідно із п. 16 Порядку від 23.08.2017 висновок затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення у грудні звітного року.
Служба управління персоналом державного органу, в якому працює державний службовець, ознайомлює відповідного державного службовця із затвердженим висновком у порядку, визначеному Законом України "Про державну службу".
Згідно із п.38 Порядку від 23.08.2017 №640 перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.
Відповідно до п.п. 36, 37 Порядку від 23.08.2017 визначення результатів виконання завдань державним службовцем, на якого покладено виконання обов`язків за посадою державної служби категорії "А", "Б" або "В", здійснює керівник вищого рівня по відношенню до посади державної служби, яку він займає.
Для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", оціночну співбесіду.
У разі тимчасової відсутності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", або його повторної неявки для проходження оціночної співбесіди у визначені безпосереднім керівником строки визначення результатів виконання завдань проводиться безпосереднім керівником та керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) без оціночної співбесіди в установлений строк. У разі тимчасової відсутності у зв`язку з відрядженням або відпусткою такого державного службовця за його заявою до безпосереднього керівника оціночна співбесіда та визначення результатів виконання завдань проводяться раніше.
Посилаючись на вказану норму представник відповідача стверджує, що проведення оцінювання без оціночної співбесіди здійснено у відповідності до вимог Порядку від 23.08.2017 №640, яким дозволяється проведення оцінювання у відсутність державного службовця, а правом на подання заяви про проведення співбесіди раніше позивач не скористався.
Разом з тим, представником відповідача та відповідачем при проведення оцінювання та затвердженні висновку такого оцінювання в частині ОСОБА_1 та прийняття оскаржуваного наказу не було взято до уваги те, що у період прийняття наказів, якими встановлені терміни визначення результатів виконання завдань державними службовцями від 30.09.2019 та від 03.10.2019 (т.1, а.с.76,92), позивач згідно наказу від ГУ Держгеокадастру від 10.09.2019 № 859-вд «Про надання учбової відпустки ОСОБА_1 » перебував в учбовій відпустці, яка тривала з 23.09.2019 по 12.10.2019 в м. Харкові (т.1, а.с.68,113), а згідно наказу ГУ Держгеокадастру від 11.09.2019 №868-вд "Про надання відпустки ОСОБА_1 " позивачу надано частину щорічної основної відпустки тривалість 15 календарних днів з 15 по 29 жовтня 2019 року включно згідно затвердженого графіку відпусток на 2019рік (т.1, а.с.114, т.2, а.с.2-7). Тобто відбуваючи, зокрема, в учбову відпустку позивачу не могло бути відомо про проведення оцінювання саме у жовтні 2019р., оскільки відповідно до п.13 Порядку від 23.08.2017 року №640 визначення результатів виконання завдань могло бути проведене не лише в жовтні, а й в листопаді грудні.
Позивач не заперечує того факту, що йому зателефонували з роботи та повідомили про необхідність прибути та ознайомитись з наказами від 30.09.2019 та від 03.10.2019 (т.1, а.с.76,92). 04.10.2019 він дійсно прибув до ГУ Держгеокадастру у Сумській області. Свій приїзд з м. Харкова він пояснює днем народження, що був напередодні, у зв`язку з чим йому надали можливість прибути додому. Пояснення позивача з приводу появи у ГУ Держгеокадастру у Сумській області підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка пояснювала, що їй повідомили, що ОСОБА_1 прибув на роботу та ознайомився з наказами від 30.09.2019 та від 03.10.2019 (т.1, а.с.76,92)
Разом з тим, відповідачем не взято до уваги, що позивач, який до 12.10.2019 перебував в учбовій відпустці в м. Харкові, а з 15.10.2019 по 29.10.2019 - у заздалегідь спланованій та затвердженій відповідним наказом відповідача у щорічній основній відпустці, з проведенням оцінювання був ознайомлений лише 04.10.2020 (п`ятниця), що унеможливило ОСОБА_1 подати заяву для проведення оціночної співбесіди та визначення результатів виконання завдань раніше, тобто ще до учбової відпустки, та прибути на співбесіду, яка проводилась, зокрема, 11, 15 та 16 жовтня 2019р. (т.1, а.с.93).
Відтак, суд визнає, що в даному випадку не було забезпечено позивачу права скористатись своїм правом на участь у співбесіді та фактично і дотримання одного з принципів проведення оцінювання, визначених в п.3 Порядку від 23.08.2017 року №640 доступності.
Згідно із п.39 Порядку від 23.08.2017 року №640 після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.
Відповідно до п.п. 41, 47, 48, 49, 50 Порядку від 23.08.2017 року №640 (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", в якому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка, за формою згідно з додатком 5 затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення.
У разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.
Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорій "Б" або "В", здійснюється відповідно до статті 11 Закону України "Про державну службу".
Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.
Зазначений висновок не підлягає скасуванню, якщо допущені процедурні порушення, які не впливають на результати оцінювання.
У разі прийняття рішення про скасування висновку в частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця щодо цього державного службовця повторно проводяться такі етапи оцінювання: визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Зазначені етапи оцінювання проводяться, зокрема, не пізніше одного місяця після прийняття рішення про скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", у порядку, передбаченому пунктами 37 - 41 цього Типового порядку.
Додатком 4 до Порядку від 23.08.2017 №640 встановлено критерії виставлення балів.
Аналіз наведених правових норм показав, що процедура оцінювання результатів службової діяльності є комплексною і повинна характеризувати діяльність державного службовця з урахуванням: показників ефективності; показників результативності; дотримання правил етичної поведінки; дотримання вимог антикорупційного законодавства; виконання індивідуальної програми; виконання умов та завдань визначених контрактом.
Державному службовцю забезпечується участь у проведенні оцінювання його діяльності, доведення йому мотивів, з яких прийнято те чи інше рішення стосовно оцінювання його діяльності, а також право оскаржити це рішення в адміністративному чи судовому порядку.
Перевіряючи оскаржуване за цим позовом рішення відповідача на предмет правомірності і обґрунтованості, судом встановлено, що в обґрунтування оцінки було включено всі критерії визначення балів згідно з додатком 4 Порядку від 23.08.2017 №640. Водночас, за приписами п.39 Порядку від 23.08.2017 №640 виставлення державному службовцю оцінки здійснюється за критеріями визначення балів згідно з додатком 4, однак, саме з її обґрунтуванням. У даному ж випадку, визначені бали (т.1, а.с.74-75) за результати роботи позивача не містять конкретних обґрунтувань відповідного висновку. Визначаючи низький бал діяльності державного службовця, відповідач не наводить мотивів свого висновку, у тому числі, з посиланням на конкретні обставини в роботі, не враховуються ключові показники чи слабкі сторони виконання поставлених перед державним службовцем завдань, їх сукупний аналіз. Виставлений бал діяльності позивача залишається не обґрунтованим і в частині показників, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним загальних правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції, що передбачено у п.7 Порядку від 23.08.2017 №640.
Тобто обґрунтування виставлених балів є формальними та не розкривають їх змісту із посиланням на обставини, що впливають на їх прийняття.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 повідомив, що на посаду заступника начальника він призначений 19.08.2019 (т.1, а.с.133), та приймав участь в оцінюванні позивача. Під час оцінювання 16.10.2019 ОСОБА_2 надала звіт ОСОБА_1 та результати виконання завдань. ОСОБА_2 були перевірені дані звіти, та виявлено, що деякі показники, зазначені позивачем, не співпадали. Особисто до нього не звертались з приводу незадовільної роботи позивача.
Свідок ОСОБА_2 безпосередній керівник позивача, в судовому засіданні повідомляла, що часто робота, зроблена ОСОБА_1 нею перероблювалась, йому не можна було довірити складні завдання. Під час виконання нового завдання ОСОБА_1 просив зразки документів.
Водночас, з пояснень свідків та досліджених матеріалів справи неможливо встановити, які саме відповіді (завдання №1), звіти (завдання №2) було доопрацювано безпосереднім керівником, та в чому виявилось під час складання таких відповідей, звітів, а також збору інформації для складання планів (завдання №3) недостатність у позивача знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів (яких саме), якого саме аналізу нормативно-правових актів потребував позивач під час збору інформації, кого саме було залучено до виконання поставлених позивачу завдань. На запит суду жодного документу, складеного позивачем, та які фактично оцінювалися, відповідачем надано не було (т.1, а.с.215).
Також свідок ОСОБА_2 повідомила, що нею було перевірено дані звіту, поданого позивачем (т.1, а.с.138) та встановлено невідповідність кількості виконаних ключових показників, а стосовно зазначеного ОСОБА_1 такого показника як «проведено 10 інформацій» не враховано в оцінку. Водночас, позивач відмічав, що даний показник «проведено 10 інформацій» ним було зазначено на підтвердження вжиття дій щодо виконання ключових показників для надання відповідей, про що він міг повідомити під час проведення співбесіди.
Крім того, судом встановлено, що завдання №3, яке визначалось позивачу, має 3 ключових показники. При цьому в Результатах виконання завдань державним службовцем безпосереднім керівником зазначено обґрунтування щодо першого та другого ключового показника. Стосовно третього ключового показника (проведено збір інформації для підготовки щоквартальних планів роботи Управління з контролю за використанням та охороною земель 3) обґрунтування взагалі було відсутнє (т.1, а.с.74).
Суд наголошує, що негативна оцінка службової діяльності державного службовця, що буде мати наслідком припинення його державною служби, не може обмежуватися таким абстрактним та формальним мотивуванням.
Загальне обґрунтування, без наведення конкретизації, позбавляє особу можливості захищатися, оскільки невідомо, які саме конкретні факти неналежного виконання ним службових обов`язків призвели до висновків про «низьку самостійність» та «залучення до виконання завдання інших осіб».
Така конкретизація відсутня не лише у матеріалах оцінювання, а й не наведена відповідачем під час розгляду справи в суді.
Також, відповідачем не надано доказів щодо проведення моніторингу виконання позивачем завдань і ключових показників та відповідно доведення до відома позивача зауважень з приводу неналежного, неповного або несвоєчасного виконання завдань на 2019 рік.
З наведеного вбачається, що виставлення результатів відбувалось формально, без будь-якого обґрунтування виставлених балів.
Для висновку про негативну оцінку результатів діяльності державного службовця повинні бути об`єктивно встановлені факти, що свідчить про неналежне виконання ним своїх службових обов`язків, систематичне порушень дисципліни, вчинення ганебних вчинків, злочинів, корупційних правопорушень, порушення присяги, критично низький рівень теоретичних знань чи професійних навичок та ін.
При цьому, суд наголошує, що зазначені негативні факти повинні бути задокументовані під час проведення оцінювання.
Разом з цим, за відсутністю у матеріалах оцінювання державного службовця будь-яких фактів, які його негативно характеризують або свідчать про неналежне виконання своїх службових обов`язків, керівник позбавлений можливості виставляти негативну оцінку його діяльності.
В іншому випадку, виходило б, що керівник наділений необмеженими повноваженнями щодо безпідставного звільнення державного службовця, що суперечить ст. 43 Конституції України, якою громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що оцінювання позивача та виставлення позивачу негативної оцінки було здійснено без належного обґрунтування та врахування всіх обставин службової діяльності позивача, без забезпечення його права на участь у оціночній співбесіді, а відтак, оскаржуваний висновок та наказ про звільнення позивача не можуть відповідати критеріям правомірності, визначених в ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому суд вважає необхідним визнати оскаржувані висновок та наказ протиправними та скасувати та поновити позивача на посаді провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Сумській області з 28 лютого 2020.
При цьому, посилання представника відповідача на результати виконання завдань інших державних службовців та на інформацію про інтенсивність в роботі (т.1, а.с.217-230) не приймається судом до уваги, оскільки вони не спростовують вказаних вище висновків суду щодо порушення відповідачем принципів проведення оцінювання п.3 Порядку від 23.08.2017 №640 саме стосовно позивача.
Щодо стягнення середнього заробітку, суд відмічає, що згідно з ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України Про оплату праці від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі Закон України Про оплату праці) за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року N 100 (далі Порядок№100). Зокрема, згідно з абзацом 3,4 пункту 2 Порядку №100 середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.
Відповідно до п.п. 5,8 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.
Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Відповідно до довідки відповідача (т.1, а.с.100) розмір заробітної плати ОСОБА_1 за два повні останні місяці перед звільненням склав 266,95грн., кількість фактично відпрацьованих у вказаний період робочих днів 1. Таким чином, розмір середньоденного заробітку складає - 266,95грн. (266,95/1).
Період вимушеного прогулу в робочих днях складає 199днів.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби, а також про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць підлягають негайному виконанню.
Відповідно до зазначеної норми суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та в частині стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5605,95грн.
В силу статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-ІV, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 цього Кодексу моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
В п.п.5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди роз`яснено, зокрема, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
В позові ОСОБА_1 зазначає, що діями відповідача завдано йому моральну шкоду, підставою для відшкодування якої вказує факт порушення його прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків та що вимагає додаткових зусиль для організації життя позивача, оскільки у нього немає змоги працевлаштуватись. З такими твердженнями суд не може погодитись, оскільки докази, які б підтверджували заподіяння позивачу моральної шкоди у зв`язку зі звільненням, відсутні.
Відповідно до норм ч.1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ч. 1 ст. 77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В даному випадку факт незаконного звільнення ОСОБА_1 судом встановлено, проте обов`язок доказування факту отримання моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на позивача.
Стверджуючи, що моральну шкоду йому було заподіяно незаконним звільненням, позивач не надав суду належних доказів в підтвердження факту заподіяння йому моральної шкоди та причинного зв`язку між діями відповідача і заподіяною шкодою. Зокрема, суд зазначає, що такими доказами можуть бути документи, які підтверджують погіршення стану здоров`я та звернення у зв`язку з цим до медичних закладів, тощо. При цьому, надані позивачем медичні довідки, на підтвердження звернення позивача до сімейного лікаря, лікаря-травматолога, невропатолога, яким встановлений, зокрема, такий, діагноз як «остеохондроз грудного відділу» (т.1, а.с.176-186), не можуть свідчити про те, що такий стан здоров`я та звернення до медичного закладу було спричинено саме незаконним звільненням. Посилання на те, що позивач не може працевлаштуватись також є безпідставним оскільки трудова книжка була у позивача, що не заперечувалось позивачем. Отже, доводи ОСОБА_1 щодо заподіяння йому моральної шкоди внаслідок незаконного звільнення з посади не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. А відповідно до ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Крім того, поновлення порушених прав ОСОБА_1 шляхом скасування оскаржуваного висновку та наказу про його звільнення з посади, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на думку суду, є достатньою моральною сатисфакцією для позивача.
Вказаний висновок узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 квітня 2018 року у справі №339/169/16-а (провадження №К/9901/8866/18).
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позов в цій частині є необґрунтованим, а тому відсутні підстави в цій частині для його задоволення.
Щодо розподілу судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України ).
Згідно із ч.ч.3,4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката закладений у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
З аналізу ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що до складу витрат включаються лише сплачені (або підлягають сплаті (пп.1 ч.3 ст. 134) стороною або її представником витрати, а відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. Втім надані такі послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать також консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.
В той же час, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася адвокатом ОСОБА_17 (далі - адвокат, ОСОБА_17 ), з якою укладено договір від 23.04.2020 за №23 (т.2 а.с.1).
ОСОБА_17 для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до суду було подано наступні документи: копію ордера (т.1 а.с.101), свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (т.1 а.с.102), розрахунок розміру винагороди адвоката ОСОБА_17 (т.1, а.с.131), розрахунок розміру компенсації витрат на правову допомогу (т.1 а.с.163), розрахунок розміру компенсації витрат на правову допомогу (т.1 а.с.194), договір від 23.04.2020 №23 (т.2, а.с.1).
Водночас, щодо наданого договору від 23.04.2020 №23, суд відмічає, що в ньому зазначено, що ОСОБА_1 доручив адвокату виконати - консультацію, судовий розгляд першої інстанції, а адвокат доручення прийняв. При цьому, вказаним договором визначено також суму визначеного гонорару - 3000грн. та 3000грн. Крім того, договором визначено, що ОСОБА_1 сплачено 23.04.2020 суму у розмірі 2740грн., 09.12.2020 - 260грн. та 2020 року - 3000грн.
При цьому, відповідно до ст.1, а також ч.ч.1,3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У свою чергу згідно ч.1 ст. 628, ст. 638 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Разом з тим, договір, який був наданий представником на підтвердження надання правової допомоги не визначає ні умов договору, ні порядку, в якому клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Будь-яких реквізитів справи, у якій надається правова допомога адвокатом Литовченко Л.І., у такому договорі також не зазначено та не зазначено учасників справи, у якій надається правова допомога, зокрема, не вказано, що позивачем є ОСОБА_1 , а відповідачем - ГУ Держгеокадастру у Сумській області, не вказано предмету позову, що не дозволяє співвіднести вказаний договір від 23.04.2020 із даною адміністративною справою. Більше того, в одному з розрахунків, наданому позивачем, йде посилання на зовсім інший договір від 20.03.2020 (т.1, а.с.131), який суду взагалі не наданий.
Також, позивачем у заяві про збільшення позовних вимог позивач просив стягнути 4000грн. правничої допомоги, водночас до суду надано три різні розрахунки, в яких відрізняється як і сума понесених витрат, так і вартість однієї години роботи. Так в розрахунку, наданого суду 27.08.2020 вартість однієї години роботи за участь в судових засіданнях визначалась з розрахунку 1/4 мінімальної заробітної плати (1200грн.), підготовка позову склала 1000грн. (т.1,а.с.131). В розрахунок від 23.09.2020, до послуги складання позову додано консультацію та визначено разом за 4 години роботи 1000грн., а участь в судових засіданнях оцінена вже в 1000грн., а не 1200грн. (т.1, а.с.163). В розрахунок від 08.10.2020, який як представник позивача зазначала, що є остаточним, вже витрачений час за консультацію і підготовку позову зазначено не 4 години, а 3 годин, та вказано не 1000грн, а 1500грн., а за участь в судовому засіданні 500грн. (т.1,а.с.194). Що також не надає змоги визначити, яка ж дійсна вартість роботи однієї години адвоката та витрачений час на виконання такої роботи.
Крім того, надані представником позивача розрахунки розміру винагороди адвоката ОСОБА_17 , містять такий вид робіт як консультація, що не дає змоги визначити об`єм та кількість опрацьованих матеріалів, їх відношення до предмету спору, ступінь впливу на кінцевий результат, якого прагне досягти сторона при розгляді даної справи, та кількість витраченого часу на такий вид роботи.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено належності витрат на правову допомогу, надану адвокатом Литовченко Л.І., з розглядом справи №480/1907/20 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Сумській області про визнання наказу незаконним, поновлення на посаді та стягнення середньої заробітної плати, при цьому обґрунтованість заявленої до відшкодування суми судових витрат не підтверджена документально, що є підставою для відмови в задоволенні вказаної заяви.
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В» у 2019 році, затверджений наказом Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 03.12.2019 №411-к, в частині оцінювання результатів службової діяльності провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Сумській області Бабича Олександра Вікторовича.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 26.02.2020 №130-к "Про звільнення ОСОБА_1 ".
Поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу організації, планування та аналізу інспекторської діяльності Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Сумській області з 28.02.2020.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 5605,95грн.
У задоволенні інших позовних вимог та стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 24.12.2020.

Суддя І.Г. Шевченко