Справа № 300/2043/20
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2020 р. справа № 300/2043/20
м. Івано-Франківськ
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 20.08.2020 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надано строк для усунення недоліків. Позивач у вказаний в ухвалі строк усунув недоліки.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
08.10.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на відзив. У відповіді позивач зазначив, що, оскаржуючи акт перевірки, він не оскаржує результати перевірки, зазначені в акті, а оскаржує законність дій ревізора щодо проведення перевірки (а.с. 93-94).
Ухвалою від 24.11.2020 Івано-Франківський окружний адміністративний суд витребував в фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію договору розрахунково-касового обслуговування банківського рахунку, з якого фізична особа-підприємець ОСОБА_1 сплачував єдиний податок з фізичних осіб.
26.11.2020 на електронну пошту Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшли від позивача пояснення від 26.11.2020 та копія довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 25.11.2020.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, судом встановлено таке.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з 24.08.2008 зареєстрований як фізична особа-підприємець, основний вид діяльності 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Позивач перебуває на обліку як платник податків в Калуській ДПІ Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на спрощеній системі оподаткування, ІІ група.
21.05.2020 головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Калуського управління Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку фізичних осіб.
За наслідками проведеної перевірки складено акт за № 1447/57-33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020, згідно висновків якого встановлено, що при проведенні розрахунків з бюджетом по єдиному податку допущено факт несплати (неперерахування) позивачем сум єдиного податку у строки, визначені пунктом 1 статті 295 розділу 14 Податкового кодексу України, відповідальність за що передбачена статтею 122 Податкового кодексу України (а.с. 7).
25.06.2020 Головне управління ДПС в Івано-Франківській області прийняло рішення за № 2121/10/09-19-08-01 про залишення скарги без розгляду (а.с. 13-14).
02.07.2020 позивач подав до Державної податкової служби України скаргу на рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області № 2121/10/09-19-08-01 від 25.06.2020 про залишення скарги без розгляду (а.с. 15-16).
29/07/2020 відповідач прийняв податкову вимогу № 105032-51 про сплату позивачем податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 3684,65 грн. (а.с. 18).
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (надалі ПК України).
Відповідно до пункту 291.2 статі 291 ПК України спрощена система оподаткування, обліку та звітності це особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Згідно з пунктом 291.3 статті 291 ПК України юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Пунктом 291.4 статті 291 ПК України визначено, що суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на такі чотири групи платників єдиного податку.
В даному випадку, позивач перебуває на спрощеній системі оподаткування платника єдиного податку ІІ групи.
Відповідно до пункту 293.4 статті 293 ПК України ставка єдиного податку встановлюється для платників єдиного податку першої - третьої групи (фізичні особи - підприємці) у розмірі 15 відсотків:
1) до суми перевищення обсягу доходу, визначеного у підпунктах 1, 2 і 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу;
2) до доходу, отриманого від провадження діяльності, не зазначеної у реєстрі платників єдиного податку, віднесеного до першої або другої групи;
3) до доходу, отриманого при застосуванні іншого способу розрахунків, ніж зазначений у цій главі;
4) до доходу, отриманого від здійснення видів діяльності, які не дають права застосовувати спрощену систему оподаткування;
5) до доходу, отриманого платниками першої або другої групи від провадження діяльності, яка не передбачена у підпунктах 1 або 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу відповідно.
Згідно з пунктом 294.1 статті 294 ПК України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку першої, другої та четвертої груп є календарний рік.
Порядок нарахування та строки сплати єдиного податку визначений статтею 295 ПК України.
Так, пунктом 295.1 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.
Відповідно до пункту 295.4 статті 295 ПК України сплата єдиного податку платниками першої - третьої груп здійснюється за місцем податкової адреси.
Згідно з пунктом 295.5 статті 295 ПК України платники єдиного податку першої і другої груп, які не використовують працю найманих осіб, звільняються від сплати єдиного податку протягом одного календарного місяця на рік на час відпустки, а також за період хвороби, підтвердженої копією листка (листків) непрацездатності, якщо вона триває 30 і більше календарних днів.
Суми єдиного податку, сплачені відповідно до абзацу другого пункту 295.1 і пункту 295.5 цієї статті, підлягають зарахуванню в рахунок майбутніх платежів з цього податку за заявою платника єдиного податку. Помилково та/або надміру сплачені суми єдиного податку підлягають поверненню платнику в порядку, встановленому цим Кодексом (пункт 295.6 статті 295 ПК України).
В даному випадку, перебуваючи на спрощеній системі оподаткування платника єдиного податку ІІ групи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зобов`язаний сплачувати єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.
21.05.2020 на підставі п.п. 19-1.1.1, 19-1.1.2 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 ст. 20, п.п. 75.1.1 статті 75 та статті 76 ПК України головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Калуського управління Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку фізичних осіб.
В позовній заяві фізична особа-підприємець ОСОБА_1 вказав на порушення відповідачем процедури проведення камеральної перевірки, оскільки камеральну перевірку контролюючий орган мав право проводити лише до 01.04.2020, тобто протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації.
Розглядаючи вказаний аргумент позивача, суд звертає увагу на таке.
Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Порядок проведення камеральної перевірки визначений статтею 76 ПК України. Так, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 ПК України).
Відповідно до пункту 76.3 статті 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
В свою чергу, згідно пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
З огляду на вищевказані положення, суд зазначає, що строк проведення камеральної перевірки 30 календарних днів встановлений лише у випадках проведення такої перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку.
В даному випадку головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків і зборів з фізичних осіб Калуського управління Головного управління ДПС в Івано-Франківській області проведено 21.05.2020 камеральну перевірку податкової декларації або уточнюючого розрахунку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку фізичних осіб. Таким чином, підлягають застосуванню строки камеральної перевірки, визначені пунктом 102.1 статті 102 ПК України.
Вказані обставини спростовують доводи позивача про порушення контролюючим органом строку проведення камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з єдиного податку фізичних осіб.
Що стосується доводів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про порушення процедури надсилання акту перевірки № 1547/51 33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020, що позбавило його можливості надати свої заперечення до такого акту перевірки та відповідні копії документів, то суд вказує на таке.
Згідно з пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 86.7 статті 86 ПК України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.
Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Згідно з пунктом 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

В даному випадку суд ухвалою від 03.11.2020 витребував в Головного управління ДПС в Івано-Франківській області докази направлення фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 рекомендованим листом акту перевірки № 1447/57-33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020 та податкового повідомлення-рішення № від 26.05.2020.

17.11.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду представник Головного управління ДПС в Івано-Франківській області подав копію фіскального чеку № 55 від 01.06.2020, про оплату за відправлення рекомендованого листа ОСОБА_1 . Однак з вказаного фіскального чеку неможливо встановити, які документи надіслані позивачу рекомендованим листом (а.с. 105). За таких обставини, суд вважає, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не спростовано належними доказами доводи позивача про те, що контролюючим органом направлено йому зазначені акт камеральної перевірки та податкове повідомленнярішення одночасно, одним рекомендованим листом.

При цьому, з огляду на вищевказані положення статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення № від 26.05.2020 мало бути прийнято контролюючим органом протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки № 1447/57-33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020.

Тобто, спочатку платнику податків надсилається акт перевірки, надається 10 днів з дня вручення акту перевірки на подання заперечень, і лише після вручення такого акту, і закінчення 10-денного строку на подання заперечень, надсилається податкове повідомлення-рішення.

Таким чином, з зважаючи на встановлений порядок надсилання акту перевірки та податкового повідомлення-рішення, очевидним є те, що акт перевірки та податкове повідомлення-рішення мають бути надіслані окремими поштовими відправленнями. В протилежному випадку, не дотримання контролюючим органом такого алгоритму дій, свідчить про порушення ним права платника на участь в прийнятті рішення за результатами проведеної перевірки.

В даному випадку прийняття контролюючим органом в один день акту перевірки та податкового повідомлення-рішення порушує право позивача на участь в прийнятті рішення, а саме право на ознайомлення з актом перевірки та надання своїх заперечень до нього; податкове повідомлення-рішення має бути прийнятим в розумний строк: тобто в строк, який встановлений пунктом 86.8 статті 86 ПК України, з врахуванням права платника податків на подання заперечень на акт перевірки та/або додаткових документів.

Однак, на переконання суду, вказане порушення не може бути єдиною самостійною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення, оскільки підлягає дослідженню в комплексі з встановленням судом обставин того, чи були в контролюючого органу підстави для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення. При такому висновку суд досліджує обставини того, чи міг би платник податків, в разі подання заперечень та додаткових документів, змінити висновок контролюючого органу. З огляду на вказане, суд вважає за доцільним взяти до уваги як докази долучені позивачем до позовної заяви документи в підтвердження його доводів щодо вчасної сплати єдиного податку, які не були предметом оцінки контролюючого органу при прийнятті податкового повідомлення-рішення.

Суд також в підкріплення свого висновку врахував правову позицію суду касаційної інстанції. Так, Верховний Суд вказав, що правові наслідки для позивача створює податкове повідомлення-рішення контролюючого органу, прийняте на підставі акта перевірки. Якщо платник податків звернувся до суду за захистом порушеного права при оскарженні податкового повідомлення-рішення, то наявність порушеного права та необхідність його захисту та відновлення з`ясовується при вирішенні цієї справ (постанови від 11.11.2019 в справі № 826/22251/15, від 07.07.2020 в справі № 803/844/16).

Що стосується позову в частині визнання протиправним та скасування акту перевірки № 1547/51 33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020, то суд вказує на таке.

Пунктом 86.1 статті 86 ПК України передбачено, що результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Крім того, правові норми передбачають, що акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог податкового законодавства на підставі якого виноситься податкове повідомлення-рішення, відповідно довідка навпаки про не встановлення фактів.

Таким чином, акт перевірки за своїм змістом не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а також не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії, та не створює і не припиняє права чи обов`язки особи, а лише відображає певні обставини. Жодних управлінських висновків оскаржуваний акт не містить, вчинити будь-які обов`язкові дії позивачу він не приписує, та відповідно не порушує права свободи та інтереси осіб у сфері публічно - правових відносин, та відповідно дії по складанню вказаного висновку також не порушують права, свободи та інтереси осіб.

Для ухвалення правосудного судового рішення, яким суд поновлює чи в інший спосіб надає захист порушеним правам, свободам чи інтересам особи, повинні бути порушені права особи.

При цьому, обов`язкові рішення суб`єкта владних повноважень мають відповідати вимогам частини 2 статті 2 КАС України, які не можуть поширюватися на акт перевірки.

В даному випадку, висновок податкового органу викладений у акті перевірки № 1547/5133/ НОМЕР_1 від 21.05.2020 не несе жодних негативних наслідків для позивача, а тому в задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування такого акту перевірки належить відмовити.

Щодо висновків контролюючого органу про порушення позивачем строків сплати єдиного внеску, то судом встановлено таке.

Так, згідно висновків акту перевірки № 1447/57-33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020, при проведенні розрахунків з бюджетом по єдиному податку фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущено факт несплати (неперахування) позивачем сум єдиного податку у строки, визначені пунктом 1 статті 295 розділу 14 ПК України, відповідальність за що передбачена статтею 122 ПК України (а.с. 7).

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Так, за травень 2017 року позивач мав сплатити до 20.05.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № 0.0.769099906.1 від 19.05.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 46). На час проведення вказаного платежу, на рахунку позивача була переплата 0,93 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 114). Таким чином, виникла недоїмка в сумі 29,07 грн.

За червень 2017 року позивач мав сплатити до 20.06.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.789489619.1 від 19.06.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 47). На час проведення вказаного платежу, на рахунку позивача була недоплата 29,07 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 114). Таким чином, виникла недоїмка в сумі 5907 грн.

За липень 2017 року позивач мав сплатити до 20.07.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.809909548.1 від 19.07.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 48). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 59,07 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 115). Сума недоїмки збільшилась до 89,07 грн.

За серпень 2017 року позивач мав сплатити до 20.08.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 від 20.08.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 49). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 89,07 грн., сума недоїмки збільшилась до 119,07 грн.

За вересень 2017 року позивач мав сплатити до 20.09.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_3 від 19.09.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 50). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 119,07 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 115). Сума недоїмки збільшилась до 149,07 грн.

За жовтень 2017 року позивач мав сплатити до 20.10.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_4 від 19.10.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 51). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 149,07 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 116). Сума недоїмки збільшилась до 179,07 грн.

За листопад 2017 року позивач мав сплатити до 20.11.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_5 від 19.11.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 52). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 179,07 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 116). Сума недоїмки збільшилась до 209,07 грн.

За грудень 2017 року позивач мав сплатити до 20.12.2017 єдиний податок в розмірі 480,00 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_6 від 19.12.2017 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 450,00 грн. (а.с. 53). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 209,07 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 116). Сума недоїмки збільшилась до 240,93 грн.

Станом на 31.12.2017 за позивачем обліковувалась недоїмка з єдиного податку в сумі 239,07 грн. (сума зменшилася за рахунок зарахованої переплати в січні 2018 (а.с. 116)

За січень 2018 року позивач мав сплатити до 20.01.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0.9442600.1 від 19.01.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 750,00 грн. (а.с. 54). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 239,07 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 111). Сума недоїмки залишилась 47,52 грн.

За лютий 2018 року позивач мав сплатити до 20.02.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_7 від 13.02.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 820,00 грн. (а.с. 55). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась недоїмка в сумі 47,52 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 111). Сума переплати після зарахування - 214,03 грн.

За березень 2018 року позивач мав сплатити до 20.03.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_8 від 19.03.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 559,00 грн. (а.с. 56). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась переплата 214,03 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 111). Сума переплати після зарахування - 215,13 грн.

За квітень 2018 року позивач мав сплатити до 20.04.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 19.04.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 559,00 грн. (а.с. 57). На час проведення вказаного платежу, за позивачем обліковувалась переплата 214,58 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 111). Сума переплати після зарахування - 215,13 грн.

За травень 2018 року позивач мав сплатити до 20.05.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 20.05.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 559,00 грн. (а.с. 58). Вказаний платіж зараховано банком 21.05.2018, а тому станом на 20.05.2018 виникла недоїмка 343,32 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 112).

За серпень 2018 року позивач мав сплатити до 20.08.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 20.08.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 560,00 грн. (а.с. 61). Вказаний платіж зараховано банком 21.08.2018, а тому 20.08.2018 виникла недоїмка 343,32 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 112).

За січень 2019 року позивач мав сплатити до 20.01.2019 єдиний податок в розмірі 625,96 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 19.01.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 620,00 грн. (а.с. 66). Вказаний платіж зараховано банком 21.01.2019, а тому станом на 20.01.2019 виникла недоїмка в розмірі 400,42 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 108).

За липень 2019 року позивач мав сплатити до 20.07.2019 єдиний податок в розмірі 625,96 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 19.07.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 620,00 грн. (а.с. 72). Вказаний платіж зараховано банком 22.07.2019, а тому станом на 20.07.2019 виникла недоїмка в розмірі 612,12 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 109).

За жовтень 2019 року позивач мав сплатити до 20.10.2019 єдиний податок в розмірі 625,96 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 19.10.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 626,00 грн. (а.с. 75). Вказаний платіж зараховано банком 21.10.2019, а тому станом на 20.10.2020 виникла недоїмка в розмірі 611,97 грн., що підтверджується відомостями з облікової картки платника податків фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб (а.с. 110).

Згідно висновків акту перевірки № 1447/57-33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020 встановлено, що при проведенні розрахунків з бюджетом по єдиному податку фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущено факт несплати (неперерахування) позивачем сум єдиного податку у строки, визначені пунктом 1 статті 295 розділу 14 ПК України, а тому виникла недоїмка: 20.05.2017, 20,06.2017, 20.06.2017, 20.07.2017, 20.08.2017, 20.09.2017, 20.10.2017, 20.11.2017, 20.12.2017, 20.01.2018, 20.05.2018, 20.08.2018, 20.01.2019, 20.07.2019, 20.10.2019 (а.с. 7).

Як встановлено судом вище в період з 20.05.2017 по 20.12.2017 позивач сплачував щомісяця 450,00 грн. єдиного податку за необхідних 480,00 грн., а тому в зазначений період виникла недоїмка з єдиного податку. Так, станом на 31.12.2017 за позивачем обліковувалась недоїмка з єдиного податку в сумі 239,07 грн.

Вказані обставини свідчать про те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 допущено факт несплати (неперерахування) позивачем сум єдиного податку у строки, визначені пунктом 1 статті 295 розділу 14 ПК України, що, в свою чергу, є підставою для застосування до позивача заходів відповідальності, передбаченої статтею 122 ПК України.

Так, пунктом 122.1 статті 122 ПК України несплата (неперерахування) або сплата (перерахування) не в повному обсязі фізичною особою - платником єдиного податку, визначеною підпунктами 1 і 2 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, авансових внесків єдиного податку в порядку та у строки, визначені цим Кодексом, тягне за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків ставки єдиного податку, обраної платником єдиного податку відповідно до цього Кодексу.

Що стосується фактів несплати (неперерахування) позивачем сум єдиного податку 20.05.2018, 20.08.2018, 20.01.2019, 20.07.2019, 20.10.2019, то суд вказує на те, що невчасне перерахування позивачем сум єдиного податку виникло через зарахування банком платежів позивача з єдиного податку не в день формування платіжних документів.

Так, за травень 2018 року позивач мав сплатити до 20.05.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 20.05.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 559,00 грн., час формування та проведення документа 08:08 год. (а.с. 58). Вказаний платіж зараховано банком 21.05.2018, оскільки 20.05.2018 був вихідним днем неділя.

За серпень 2018 року позивач мав сплатити до 20.08.2018 єдиний податок в розмірі 558,46 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 20.08.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 560,00 грн., час формування та проведення документа 23:30 год. (а.с. 61). Вказаний платіж зараховано банком 21.08.2018.

За січень 2019 року позивач мав сплатити до 20.01.2019 єдиний податок в розмірі 625,96 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 19.01.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 620,00 грн., час формування та проведення документа 14:31 год. (а.с. 66). Вказаний платіж зараховано банком 21.01.2019, оскільки 19.01.2019 був вихідним днем субота.

За липень 2019 року позивач мав сплатити до 20.07.2019 єдиний податок в розмірі 625,96 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 19.07.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 620,00 грн., час формування та проведення документа 22:46 год. (а.с. 72). Вказаний платіж зараховано банком 22.07.2019.

За жовтень 2019 року позивач мав сплатити до 20.10.2019 єдиний податок в розмірі 625,96 грн. Згідно дубліката квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 19.10.2019 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплачено 626,00 грн., час формування та проведення документа 13:01 год. (а.с. 75). Вказаний платіж зараховано банком 21.10.2019, оскільки 19.10.2019 був вихідним днем субота.

Суд звертає увагу на те, що загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, визначає Закон України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», який встановлює відповідальність суб`єктів переказу, а також визначає загальний порядок здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами.

Відповідно до пунктів 1.21 та 1.22 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна, за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання. Тривалість операційного дня встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах; операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Згідно з пунктом 1.37 статті 1 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунково-касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, у тому числі у вигляді електронного документа, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Статтею 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено загальний порядок завершення переказу. Так, переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов`язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Вказане положення свідчить про те, що належним виконанням податкового зобов`язання шляхом ініціювання платником переказу є надходження коштів від платника на відповідний казначейський рахунок.

Ухвалою від 24.11.2020 Івано-Франківський окружний адміністративний суд витребував в фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію договору розрахунково-касового обслуговування банківського рахунку, з якого фізична особа-підприємець ОСОБА_1 сплачував єдиний податок з фізичних осіб.

26.11.2020 на електронну пошту Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло пояснення про те, що розрахунково-касове обслуговування позивача здійснюється на підставі договору банківського рахунку, укладеного позивачем з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил, що разом становлять Договір банківського рахунку

Так, типовий договір банківського обслуговування АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розділ 2 якого, регламентує відносини між банком та фізичними особами (надалі Договір).

Відповідно до пункту 2.1.2.1 Договору банк відкриває кожному клієнту Банківський рахунок відповідно до Інструкції НБУ "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" після проходження Клієнтом процедури Ідентифікації та здійснює його розрахунково-касове обслуговування .

Згідно пункту 2.1.2.2 Договору клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України приєднується до Умов та правил надання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви про приєднання до Умов та правил, що разом становлять Договір банківського рахунку.

Банк зобов`язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта за готівковим і безготівковим розрахунками відповідно до чинного законодавства України, тарифами банку, що діють на момент здійснення операції, а також здійснювати своєчасне зарахування та списання коштів на / з рахунку (рахунків) клієнта (пункти 2.1.2.6.1-2.1.2.6.2).

Відповідно до пункту 1.1.1.45 Договору операційний день це частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Згідно з пунктом 1.1.1.48 Договору переказ коштів рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 3.1.7.3.8.9 Договору регламентуються платежі по Україні. Так, платежі приймаються банком до обробки цілодобово, 7 днів на тиждень. Платежі на рахунки в ПриватБанку: з 00:01 до 23:59 (платежі з рахунків / на рахунки з кредитним лімітом /овердрафтом до 22:30) виконуються поточним днем; після 23:59 виконуються наступним днем. Платежі на рахунки в інших банках виконуються з 08:30 до 19:00 в операційні дні (режим роботи СЕП НБУ).

В свою чергу, загальні вимоги щодо функціонування в Україні системи електронних платежів Національного банку України та порядку виконання міжбанківського переказу коштів через кореспондентські рахунки банків-резидентів філій іноземних банків у національній валюті України, визначає Інструкція про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, затверджена Постановою Правління Національного банку України 16.08.2006 № 320 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.09.2006 за № 1035/12909.

Відповідно до пункту 1 розділу І глави І вищевказаної Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), банківський день у системі електронних платежів Національного банку - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов`язані з проведенням міжбанківських електронних розрахункових документів через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на кореспондентських рахунках банків у Національному банку на ту саму дату.

Так, в період здійснення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 сплати єдиного податку, а саме з травня 2017 року по жовтень 2019 року, режим роботи системи електронних платежів Національного банку України забезпечував приймання міжбанківських платежів з 08:30 до 19:00 у робочі дні та не функціонував у святкові та вихідні дні.

Такий самий режим прийому платежів визначений пунктом 3.1.7.3.8.9 Договору.

В даному випадку, позивачу як клієнту АТ КБ «ПРИВАТБАНК» мав бути відомий порядок розрахунково-касового обслуговування його банківського рахунку, в тому числі, порядок зарахування платежів на рахунки в інших банках.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 01.07.2020 в справі № 804/4602/16 зазначила: «…саме у платника податків, а не у відповідного державного органу, існували договірні відносини із банком, цей банк в даному випадку надавав платнику податків відповідні банківські послуги, як контрагент по господарському договору про банківське обслуговування. Позивач був вільний у виборі відповідного контрагенту (банку) для здійснення зберігання та переказів його коштів, тому невиконання своїх обов`язків банком-контрагентом відноситься до комерційних ризиків позивача, і не може бути перекладено на державу».

Таким чином, формуючи платіжні документи на сплату єдиного податку після 19:00 год. (20.08.2018, 19.07.2019), а також у вихідні дні (20.05.2018, 19.01.2019, 19.10.2019) фізична особа-підприємець ОСОБА_1 мав передбачити, що кошти за такими платежами будуть зараховані на відповідний казначейський рахунок лише на наступний робочий (операційний) день та в перший робочий (операційний) день після вихідних, святкових та неробочих днів, відповідно.

Натомість строк сплати єдиного податку, який визначений пунктом 295.1 статті 295 ПК України, є присічним строком, а тому надходження коштів від платника податків на відповідний казначейський рахунок після 20 числа (включно) поточного місяця, є порушенням податкового законодавства, наслідком якого є притягнення такого платника податків до відповідальності, передбаченої статтею 122 ПК України.

З огляду на те, що під час судового розгляду цієї адміністративної справи, зазначені в акті перевірки № 1547/51- 33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020 факти несплати (неперерахування) позивачем сум єдиного податку у строки, визначені пунктом 1 статті 295 розділу 14 ПК України, знайшли своє підтвердження, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 26.05.2020 № про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3696,63 грн. є правомірним. Суд не встановив обставин, які свідчать про його незаконність, та невідповідність іншим критеріям, передбаченим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які б в своїй сукупності давали суду підстави для висновку про те, що такий індивідуальний акт контролюючого органу не забезпечив мінімальних стандартів прав позивача при його прийнятті.

Підсумовуючи вказане, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування акту № 1547/51 33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020 та податкового повідомлення-рішення № від 26.05.2020, - належить відмовити.

Судові витрати згідно з статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподілялися.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування акту № 1547/51 33/ НОМЕР_1 від 21.05.2020 та податкового повідомлення-рішення № від 26.05.2020.

Судові витрати не розподіляти.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління ДПС в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 43142559, вулиця Незалежності, 20, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.