Справа № 420/11527/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Малиновського районного відділу у місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмови щодо оформлення та видачі паспорту вигляду паспортної книжечки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просить суд визнати дії Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо не оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, шляхом прийняття рішення про відмову, викладеного в листі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 5114-1371/5114.1-20 від 26.09.2020 протиправними; зобов`язати Малиновський районний відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (адреса місцезнаходження: вулиця Академіка Філатова, 23в, м, Одеса, 65080) оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_2 , зразка 1994 року у формі книжечки, з проставленою відміткою місця проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є матір`ю та батьком, а також законними представниками їхнього сина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і у зв`язку з досягненням неповнолітнім сином ОСОБА_2 16-річного віку та тим, що вони із сином сповідують ОСОБА_4 , син ОСОБА_2 , а також ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися з заявою від 25.09.2020 року, про видачу паспорта громадянина України ОСОБА_2 , у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, на адресу Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

26.09.2020 року Малиновський районний відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області листом №5114-1371/5114.1-20 надав відповідь, у якій зазначено, що за результатами розгляду заяви щодо оформлення та видачі ОСОБА_2 паспорту громадянина України у вигляді книжечки, зразка, затвердженого Постановою Верховної Ради України 26 червня 1992 року № 2503-XII, що оскільки Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року № 456, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за № 620/33591, передбачена необхідність подання у цьому випадку ще і відповідного рішення суду (тобто рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року). А судове рішення у справі № 806/3265/17 (ПЗ/9901/2/18), не може бути підставою для видачі паспорту громадянина України зразка, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, оскільки є індивідуальним актом, та стосується прав або інтересів визначеної в рішенні особи. Враховуючи все вищевикладене у Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорту громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII.

Позивач вважає, що дія відповідача у вигляді відмови в оформлені паспорту у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ, ОСОБА_2 , є протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даною позовною заявою.

Відповідач Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 30.11.2020р. вхід.№50750/20), наголошуючи, зокрема, що у територіального органу ДМС України відсутні законодавчо передбачені підстави для видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки. Крім того, на думку відповідача, релігійні переконання конкретної особи не є, і не можуть бути підставою для невиконання/порушення приписів закону як з боку такої особи, так і з боку суб`єктів владних повноважень.

Від позивача надійшла відповідь на відзив 23.12.2020 року (вхід.№55054/20) відповідно до якої позивач зазначив, що відповідачі не довели належними та допустимими доказами того, що відсутні постави для задоволення позовних вимог, а їх діяння не порушили прав та свобод Позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.11.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у справі № №420/11527/20 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Малиновського районного відділу у місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмови щодо оформлення та видачі паспорту вигляду паспортної книжечки.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, у зв`язку з досягненням неповнолітнім ОСОБА_2 16-річного віку його законними представники звернулись з заявою від 25.09.2020 року, про видачу паспорта громадянина України ОСОБА_2 , у формі книжечки у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, на адресу Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області.

За результатами розгляду вищеозначеної заяви Малиновським районним відділом у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на адресу заявника надіслано лист від 26.09.2020 року, у якому зазначено, що за результатами розгляду заяви щодо оформлення та видачі ОСОБА_2 паспорту громадянина України у вигляді книжечки, зразка, затвердженого Постановою Верховної Ради України 26 червня 1992 року № 2503-XII, що оскільки Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 червня 2019 року № 456, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2019 року за № 620/33591, передбачена необхідність подання у цьому випадку ще і відповідного рішення суду (тобто рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року). А судове рішення у справі № 806/3265/17 (ПЗ/9901/2/18), не може бути підставою для видачі паспорту громадянина України зразка, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII, оскільки є індивідуальним актом, та стосується прав або інтересів визначеної в рішенні особи. Враховуючи все вищевикладене у Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області відсутні законні підстави для оформлення та видачі паспорту громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-XII.

Відмова Малиновського районного відділу у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, викладена в Листі від 26.09.2020р. №5114-1371/5114.1-20 щодо оформлення, та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки слугувала підставою для звернення позивача до Одеського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання дії Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо не оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, шляхом прийняття рішення про відмову, викладеного в листі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 5114-1371/5114.1-20 від 26.09.2020 протиправними; зобов`язання Малиновський районний відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (адреса місцезнаходження: вулиця Академіка Філатова, 23в, м, Одеса, 65080) оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_2 , зразка 1994 року у формі книжечки, з проставленою відміткою місця проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, є цілком правомірними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, спірні правовідносини між позивачем та відповідачем Головним управлінням Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області виникли з приводу оформлення, та видачі паспорта громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус №5492-VI від 20.11.2012р. (зі змінами та доповненнями) документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким, зокрема, є паспорт громадянина України.

Згідно з частинами 1, 2, 4, 5 статті 14 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Частиною 1 статті 21 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Згідно з ч.3 ст.13 Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п.п.3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затверджене Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992року №2503-XII бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Водночас, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України №302 від 25.03.2015р. затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що положеннями чинного законодавства передбачено дві форми паспорта громадянина України: книжечка і картка.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України №302 від 25.03.2015р. із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992року

- з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Згідно з п.3 Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України №302 від 25.03.2015р. до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016року припиняється.

Судом з`ясовано, що Постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018р. у зразковій справі №806/3265/17 апеляційні скарги задоволено частково, Рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 березня 2018 року скасовано, та прийнято нове про часткове задоволення позову. Визнано протиправною відмову Коростенського районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992року №2503-ХІІ. Зобов`язано Коростенський районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-ХІІ. В решті позову відмовлено.

Зокрема, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018р. у зразковій справі №806/3265/17 вказано, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює не якість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Також, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Таким чином, під час розгляду адміністративної справи №806/3265/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків:

- норми Закону України Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус на відміну від норм Положення №2503-XII (теж діючого на момент виникнення правовідносин) не лише звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по батькові та залишають лише право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст.22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було встановлене законом) не було необхідним у демократичному суспільстві у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст.8 Конвенції.

- законодавець, приймаючи зміни до Закону України Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

Частиною 3 статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, з урахуванням наведеного, судом враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у Постанові від 19.09.2018р. у справі №806/3265/17, котра є зразковою по відношенню до даної справи.

Також, судом встановлено, що відмовляючи ОСОБА_1 яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідач посилається, зокрема, на Постанову Кабінету Міністрів України Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України №302 від 25.03.2015р., у зв`язку з чим судом не приймаються до уваги посилання відповідача, що рішення про відмову у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України в формі книжечки, органом Державної міграційної служби не приймалось.

Крім того, суд вважає за доцільне наголосити, що отримавши від Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в особі Малиновського районного відділу у м.Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області Лист №5114-1371/5114.1-20 від 26.09.2020р. щодо відмови в оформленні та видачі паспорта у формі паспортної книжечки, позивач , скористалась наданим їй конституційним правом на судовий захист, та звернулась до суду.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання протиправними дії Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо не оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, шляхом прийняття рішення про відмову, викладеного в листі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 5114-1371/5114.1-20 від 26.09.2020, підлягає задоволенню.

Згідно з п.23 ч.1 ст.4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги)

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що судом задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 про визнання протиправними дії Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо не оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, шляхом прийняття рішення про відмову, викладеного в листі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 5114-1371/5114.1-20 від 26.09.2020, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо зобов`язання Малиновський районний відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (адреса місцезнаходження: вулиця Академіка Філатова, 23в, м, Одеса, 65080) оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_2 , зразка 1994 року у формі книжечки, з проставленою відміткою місця проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, також підлягає задоволенню, оскільки є похідною.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 правомірні, документально підтверджені, обґрунтовані, базуються на положеннях чинного законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Малиновського районного відділу у місті Одеса Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправною відмови щодо оформлення та видачі паспорту вигляду паспортної книжечки, задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Малиновського районного відділу у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, щодо не оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року, ОСОБА_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, шляхом прийняття рішення про відмову, викладеного в листі Малиновського районного відділу у м. Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області № 5114-1371/5114.1-20 від 26.09.2020.

3. Зобов`язати Малиновський районний відділ у місті Одесі Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (адреса місцезнаходження: вулиця Академіка Філатова, 23в, м, Одеса, 65080) оформити та видати бланк паспорту ОСОБА_2 , зразка 1994 року у формі книжечки, з проставленою відміткою місця проживання без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65014, м.Одеса, вул.Преображенська,44, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 840(вісімсот сорок)грн. 80коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.