Справа № 640/32516/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

23 грудня 2020 року м. Київ № 640/32516/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому позивач просить:

- визнати бездіяльність Головного управління ДПС у місті Києві, що полягає у не прийнятті рішення про списання недоїмки, штрафних санкцій, пені протиправною та зобов`язання прийняти рішення про списання недоїмки, штрафів та пені із єдиного внеску за період з 01.01.2017 до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо усунення дискримінації за колом платників» 592-ІХ від 13.05.2020, що передбачені п. 915 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464;

- визнати протиправною і скасувати вимогу Головного управління ДПС у місті Києві від 09.11.2020 № Ф-3005-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 57 430,94 грн.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд:

- зупинити дію вимоги Головного управління ДПС у місті Києві від 09.11.2020 № Ф- 3005-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 57430,94 грн., пред`явлену ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі;

- заборонити Головному управлінню ДПС у місті Києві пред`являти до виконання вимогу від 09.11.2020 року № Ф-3005-17 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 57430,94 грн. до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив про те, що Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 09.11.2020 № Ф-3005-17, якою визначено суму боргу ОСОБА_1 з єдиного внеску в розмірі 57 430,94 грн.

Позивач вважає, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії цієї вимоги та заборони відповідачу пред`являти вказану вимогу до виконання існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача як платника єдиного внеску до ухвалення рішення по справі, оскільки в разі невжиття заходів забезпечення позову, розмір боргу буде стягнуто із доходів позивача та перераховано до державного бюджету України, а повернення коштів позивачу (у разі задоволення позову) призведе до повторних звернень за захистом порушених прав, тобто для відновлення цих прав та інтересів позивачу необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 вказує про необхідність вжиття заходів забезпечення позову з метою захисту прав позивача, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд вважає такі доводи позивача необґрунтованими, так як, заявником не вказано, у чому полягає неможливість поновлення прав позивача (необхідність докладення значних зусиль та витрат для захисту цих прав) в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Положеннями частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено забезпечення позову не у випадку наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, а у випадку необхідності докладання значних зусиль та витрат для виконання рішення суду або в поновленні порушених прав, або якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Так, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до абз. 10 ч. 4 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року № 2464-VI, у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Відтак, орган доходів і зборів надсилає у порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки виключно у випадку несплати узгодженої суми недоїмки за відсутності її судового оскарження.

Суд зазначає, що ОСОБА_1 доказів того, що Головне управління ДПС у м. Києві було вчинено дії, спрямовані на ініціювання примусового виконання вимоги про сплату боргу від 09.11.2020 № Ф-3005-17 у заяві про забезпечення позову не вказано.

Отже, позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам позивача, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів до ухвалення рішення у справі, а посилання позивача на очевидну протиправність оскаржуваної вимоги судом, буде досліджено під час розгляду справи по суті, а тому, вжиття заходів забезпечення позову є передчасними.

Слід зазначити, що сам факт звернення позивача до суду з даним позовом не може бути самостійною підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Враховуючи вищезазначене, оскільки, матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у вжитті заходів забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу - відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Т.П. Балась