Справа № 461/8002/20
Суддя: Юрків О. Р.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8002/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Львів.

Галицький районний суд м. Львова

у складі:

головуючого судді Юрківа О.Р.,

за участю:

секретаря судових засідань Цибулько О.І.,

представника позивача Приступи Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби, за участю третьої особи: Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до Галицької митниці Держмитлужби, за участю третьої особи: Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови у справі про порушення митних правил. Свої вимоги мотивує тим, що 28 липня 2020 року працівниками Галицької митниці Держмитслужби відносно ОСОБА_1 було винесено постанову у справі про порушення митних правил №1232/20900/20. Позивач зазначає, що з постановою митниці він не був ознайомлений взагалі, оскільки така постанова йому не вручалася та не була надіслана засобами поштового зв`язку. 15 вересня 2020 року ОСОБА_1 отримав постанову Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 02 вересня 2020 року про відкриття відносно нього виконавчого провадження (ВП №:62927777) з якої позивач дізнався про існування постанови про порушення митних правил №1232/20900/20 від 28.07.2020 року. Постанова була винесена митними органами на підставі протоколу про порушення митних правил №1232/20900/20 від 06.07.2020 р. Такий протокол був винесений працівником митниці на підставі того, що начебто ОСОБА_1 , порушив ч.2 ст.469 Митного кодексу України, а саме не вжив передбачених ч.4 ст.204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився. Вважає, що притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення згаданого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.469 Митного кодексу України є незаконним та необґрунтованим у зв`язку із наступним.

ОСОБА_1 є керівником Громадської організації «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького», яка є некомерційною (неприбутковою) організацією. У січні 2020 року юридичною особою, що зареєстрована в Республіці Польща BARA Sp. z.o.o. було подаровано Громадській організації «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького», як гуманітарну допомогу некомерційний вантаж, а саме вживані речі: верхній одяг, нижню білизну, шапки, одяг нижній, взуття, книги, що підтверджується, зокрема документом про дарування від 23.01.2020 р. Після того, як вказаний вантаж прибув з території Республіки Польща на територію України, такий вантаж 30 січня 2020 р. було розміщено на митному складі тимчасового зберігання на період часу, що був необхідний громадській організації для отримання у Міністерстві соціальної політики України дозвільних документів для визнання вантажу гуманітарним у поряду ст.4,5 Закону України «Про гуманітарну допомогу». Через встановлення Кабінетом міністрів України карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, Громадська організація «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького» фізично не мала змоги надати Мінсоцполітики усі необхідні документи. У зв`язку із чим, ввезений на територію України товар, який було розміщено на митному складі тимчасового зберігання, продовжував перебувати на такому складі.

ОСОБА_1 , як керівник ГО «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького», звернувся до Львівської торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України. Відповідно до сертифікату № 4600-20-1437 від 17.08.2020 року Львівською торгово-промисловою палатою, фактично було засвідчено та підтверджено наявність обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) у конкретному вказаному випадку, що стосується ГО «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького» та відповідно ОСОБА_1 , як керівника юридичної особи. ОСОБА_1 , як керівник ГО «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького», вживав усі необхідні можливі заходи що до гуманітарного вантажу, що визначені Митним кодексом України, проте через незалежні від нього обставини, якими безперечно є обставини непереборної вили, вантаж продовжував залишатися на митному складі тимчасового зберігання у порядку ст. 202 Митного кодексу України. Просить позов задовольнити. Крім цього, просить поновити строк на оскарження постанови Галицької митниці Держмитслужби від 28.07.2020 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 30.09.2020 року відкрито провадження у справі.

18.11.2020 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов від Галицької митниці Держмитслужби.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у мотивах позовної заяви, просить задовольнити позов.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чиногм повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило. До суду представник позивача подав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги заперечив, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позов вважає необґрунтованим, враховуючи наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 204 МК України ОСОБА_1 , головою правління Громадської організації «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького» було подано заяву від 26.04.2020 року №015.20 щодо продовження строку перебування вантажу за ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги на товари згідно специфікації дарчого. Причина продовження - потреба в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантажу, а саме визнання вантажу гуманітарним у міністерстві соціальної політики України. Відповідно до інформації, наявної у ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання від 30.01.2020 №288/7.4-28-10-02/36 на товари - згідно специфікації дарчого листа ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом статей Митного кодексу України, зокрема ст. ст. 201-203, 437-441, 468-485, про що свідчать його особистий підпис. Станом на 06.07.2020 року дій, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України ОСОБА_1 не вчинено. Причиною невжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України ОСОБА_1 зазначив потребу в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантажу, а також обмежувальні заходи запроваджені в державі у зв`язку з карантином. Сертифікат ТПП про засвідчення неможливості вжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України саме через карантинні обмеження ОСОБА_1 також не надано.

ОСОБА_1 не вжив заходи, передбачені ч. 4 ст. 204 МК України, щодо товарів згідно специфікації дарчого листа, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги закінчився. На думку Галицької митниці Держмитслужби було правильно зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 МК України.

Представник третьої особи Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, оскільки у матеріалах справи є достатньо необхідних доказів про права та обов`язки сторін, їх взаємовідносини для постановлення судом законного та об`єктивного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Галицької митниці Держмитслужби від 28.07.2020 року у справі про порушення митних правил №1232/20900/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення - штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 8500,00 гривень /а.с. 34-35/.

Згідно постанови Галицької митниці Держмитслужби від 28.07.2020 року, 30.01.2020 року до ВМО № 2 митного поста «Городок» Галицької митниці Держмитслужби (вул Львівська, 659А, м. Городок, Львівська обл.) ОСОБА_1 , головою правління Громадської організації «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького» (, зареєстрована за адресою: м. Львів, вул. Вулецька, буд. 9а). було подано документи, необхідні для розміщення товарів на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги (відповідно до статті 202 МКУ), а саме ЄУД (єдиний уніфікований документ) для розміщення товарів на тимчасове зберігання №288/7.4-28-10-02/36 від 30.01.2020 року на товари: згідно специфікації дарчого листа (постіль (простирадла, наволочки, штори та ін. б/в) загальною вагою 1250 кг., одяг верхній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в загальною вагою 7340 кг., шапки трикотажні, хустки, бейсболки та інше б/в загальною вагою 11 кг., білизна нижня та ін. б/в загальною вагою 4340 кг., одяг нижній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в) загальною вагою 6810 кг., книги б/в загальною вагою 9 кг., взуття (жіноче, чоловіче, дитяче б/в) загальною вагою 940 кг (лист дарування від 23.01.2020 року б/н).

На підставі поданого ОСОБА_1 ЄУД ДЛЯ розміщення товарів на тимчасове зберігання від 30.01.2020 №288/7.4-28-10-02/36 згідно специфікації дарчого листа їх було розміщено на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги та встановлено строк тимчасового зберігання, а саме до 29.05.2020 року.

У відповідності до ч. 3 ст. 204 МК України ОСОБА_1 , головою правління Громадської організації «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького» було подано заяву від 26.04.2020 №015.20 щодо продовження строку перебування вантажу за ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги на товари згідно специфікації дарчого листа (постіль (простирадла, наволочки, штори та ін. б/в) загальною вагою 1250 кг., одяг верхній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в загальною вагою 7340 кг., шапки трикотажні, хустки, бейсболки та інше б/в загальною вагою 11 кг., білизна нижня та ін. б/в загальною вагою 4340 кг., одяг нижній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в) загальною вагою 6810 кг., книги б/в загальною вагою 9 кг., взуття (жіноче, чоловіче, дитяче б/в) загальною вагою 940 кг. (лист дарування від 23.01.2020 року б/н). Причина продовження - потреба в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантажу, а саме визнання вантажу гуманітарним у міністерстві соціальної політики України).

Відповідно до інформації, наявної у ЄУД для розміщення товарів на тимчасове зберігання від 30.01.2020 року №288/7.4-28-10-02/36 на товари - згідно специфікації дарчого листа (постіль (простирадла, наволочки, штори та ін. б/в) загальною вагою 1250 кг., одяг верхній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в загальною вагою 7340 кг., шапки трикотажні, хустки, бейсболки та інше б/в загальною вагою 11 кг., білизна нижня та ін. б/в загальною вагою 4340 кг., одяг нижній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в) загальною вагою 6810 кг., книги б/в загальною вагою 9 кг., взуття (жіноче, чоловіче, дитяче б/в) загальною вагою 940 кг., ОСОБА_1 ознайомлений зі змістом статей Митного кодексу України, зокрема ст. ст. 201-203, 437- 441, 468-485, про що свідчать його особистий підпис.

У відповідності до ч. 1 ст. 201 МК України товари з моменту пред`явлення їх митному органу до поміщення їх у відповідний митний режим можуть перебувати на тимчасовому зберіганні під митним контролем.

Тимчасове зберігання товарів під митним контролем здійснюється на складах тимчасового зберігання. Частиною 2 ст. 201 МК України визначено, що товари гуманітарної допомоги для їх тимчасового зберігання з дозволу відповідного митного органу можуть розміщуватися на складах організацій - отримувачів гуманітарної допомоги. При цьому, керівник організації - отримувача гуманітарної допомоги забезпечує ведення обліку товарів, що розміщуються на складі цієї організації та випускаються з нього, в порядку, передбаченому для складів тимчасового зберігання, та щоквартальне подання митному органу звіту про рух товарів на складі за формою, що встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Орган Держмитслужби має право вимагати подання позачергового звіту.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 МК України загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів.

Згідно з ч. 4 ст. 204 МК України до закінчення строків зберігання, зазначених у частинах першій - третій цієї статті, товари, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, повинні бути: 1) задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму; або 2) передані власником або уповноваженою ним особою, утримувачем складу тимчасового зберігання, митного складу, організацією - отримувачем гуманітарної допомоги відповідному органу доходів і зборів для зберігання та/або розпорядження відповідно до цього Кодексу; або 3) відправлені під митним контролем до інших митних органів для їх подальшого митного оформлення; або 4) вивезені за межі митної території України.

Особа, що склала протокол зазначає, що станом на 06.07.2020 року дій, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України ОСОБА_1 не вчинено. Причиною невжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України ОСОБА_1 зазначив потребу в отриманні дозвільних документів для митного оформлення вантажу, а також обмежувальні заходи запроваджені в державі у зв`язку з карантином.

Згідно положень ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати» №671/97-ВР від 02.12.1997 року встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Сертифікат ТПП про засвідчення неможливості вжиття заходів, передбачених ч. 4 ст. 204 МК України саме через карантинні обмеження ОСОБА_1 також не надано.

В даній постанові зазначено, що таким чином, ОСОБА_1 не вжив заходи, передбачені ч. 4 ст. 204 МК України, щодо товарів згідно специфікації дарчого листа (постіль (простирадла, наволочки, штори та ін. б/в) загальною вагою 1250 кг., одяг верхній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в загальною вагою 7340 кг., шапки трикотажні, хустки, бейсболки та інше б/в загальною вагою 11 кг., білизна нижня та ін. б/в загальною вагою 4340 кг., одяг нижній (жіночий, чоловічий, дитячий б/в) загальною вагою 6810 кг., книги б/в загальною вагою 9 кг., взуття (жіноче, чоловіче, дитяче б/в) загальною вагою 940 кг., строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги закінчився.

Згідно з електронною базою даних «Реєстр порушників митних правил» ЄАІС

Держмитслужби України, ОСОБА_1 протягом року не притягувався до

адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є керівником Громадської організації «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького», яка є некомерційною (неприбутковою) організацією.

У січні 2020 року юридичною особою, що зареєстрована в Республіці Польща BARA Sp. z.o.o. подаровано Громадській організації «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького», як гуманітарну допомогу некомерційний вантаж, вживані речі: верхній одяг, нижню білизну, шапки, одяг нижній, взуття, книги, що підтверджується документом про дарування від 23.01.2020 року /а. с. 12/.

Після того, як вказаний вантаж прибув з території Республіки Польща на територію України, його 30 січня 2020 р. було розміщено на митному складі тимчасового зберігання у порядку ст. 202 Митного кодексу України, на період часу, що був необхідний громадській організації для отримання у Міністерстві соціальної політики України дозвільних документів для визнання вантажу гуманітарним у поряду ст.4,5 Закону України «Про гуманітарну допомогу».

Представник позивача в адміністративному позові, звертає увагу на те, що з урахуванням того, що Громадська організація «Спілка інвалідів спорту ім. М.С. Левицького» є некомерційною (неприбутковою) організацією, здійснити розмитнення вантажу власними силами така Громадська організація не має змоги та відповідних коштів.

ОСОБА_1 , звернувся до Львівської торгово-промислової палати із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) які унеможливили виконання обов`язків (зобов`язань) для суб`єктів господарювання/фізичних осіб за законодавчими та іншими нормативними актами України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст. 469 МК України зміна стану товарів, митне оформлення яких не закінчено, або товарів, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі, користування та розпорядження ними без дозволу митного органу, а так само невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації - отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

-Згідно ст.14-1 закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Судом встановлено, що Сертифікатом Львівської торгово-промислової палати №4600-20-14387 від 17.08.2020 року засвідчено форс-мажорні обставини, які унеможливили вчасне вивезення товару з митного складу тимчасового зберігання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем вжито усі передбачені ч.4 ст.204 МК України заходи щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації-отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився і підтвердив наявність форс-мажорних обставин та причинно-наслідковий зв`язок між такими обставинами і невиконанням зобов`язань.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України (надалі за текстом МК України), порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ч. 1, 2 ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у зв`язку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Згідно приписів ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2)необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова винесена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч.1 ст.8 МК України.

Відповідачем в ході розгляду даної справи не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, доводи позивача не спростовано, тому суд вважає необґрунтованим прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Наведені обставини відповідно до ст.531 МК України є підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому вимоги позивача слід задовольнити, оскаржувану постанову необхідно скасувати.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене та приймаючи до уваги, що відсутні належні докази щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст.469 МК України, суд вважає, що вина позивача не доведена, отже постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 необхідно скасувати.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.469 МК України відносно позивача підлягає закриттю.

Окрім цього, суд вважає, що заяву позивача про поновлення строку на звернення до суду з адміністративним позовом слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 отримав копію постанови 15.09.2020 року. Підтвердження того , що позивачем раніше отримано дану постанову в матеріалах справи немає.

Суд вважає, що обставина пропущення строку позовної давності є поважною, тому строк для звернення до суду з позовною заявою слід поновити.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням наведеного сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з Галицької митниці держмитслужби за рахунок бюджетних асигнувань .

Керуючисьст.ст. 6, 9, 10, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.247, 251, 284, 286, 288 КУпАП, ст.ст. 8, 204, 258, 466, 469, 486, 489, 530,531 МК України, суд

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом.

Позов ОСОБА_1 ( адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Галицької митниці Держмитслужби (адреса місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1), за участю третьої особи: Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) ( адреса місцезнаходження: 79034, м. Львів, вул. Червоної Калини, 109) про скасування постанови у справі про порушення митних правил задовольнити.

Постанову в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабака Володимира Ярославовича №1232/20900/20 від 28.07.2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст.469 МК України - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч.2 ст.469 МК України закрити.

Стягнути з Галицької митниці Держмитслужби (адреса місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1) на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок державних асигнувань 420,40 грн. судового збору.

Повний текст рішення проголошено 17.12.2020 року.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.Р.Юрків.