Справа № 805/822/16-а
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа №805/822/16-а

касаційне провадження №К/9901/19757/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області (далі - Інспекція) на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2016 (суддя Троянова О.В.) та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 (головуючий суддя - Васильєва І.А., судді - Жаботинська С.В., Казначеєв Е.Г.) у справі за позовом Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (далі - Підприємство) в особі Відокремленого підрозділу «Держенергонагляд у Донбаському регіоні» (далі - Підрозділ) до Державної податкової інспекції у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень і податкової вимоги,

У С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року Підприємство в особі Підрозділу звернулось до суду із позовом до Інспекції, у якому просило визнати протиправними та скасувати: податкові повідомлення-рішення від 27.01.2016 № /1262/10/05-15-17-01 та № /1262/10/05-15-17-01; податкову вимогу № 256-23 від 09.02.2016.

На обґрунтування зазначених позовних вимог Підприємство послалось на те, що: місцезнаходженням Підрозділу є місто Горлівка, на території якої із серпня 2014 року почали вестись активні бойові дії, а 09.08.2014 приміщення Підрозділу були захоплені невідомими озброєними особами, про що 11.08.2014 було складено акт, а 27.10. 2014 подано заяву до органів ГУ УМВС у Донецькій області, з огляду на що у період з 18.08.2014 по 15.11.2014 Підрозділ перебував у вимушеному простої; обставини та події, на які посилається Підприємство, мають всі ознаки надзвичайних і невідворотних обставин, а також охоплюються поняттям форс-мажору, що є підставою для звільнення від правової відповідальності; наявність обставин непереборної сили, що призвели до порушення строків перерахування військового збору, а також до порушення строків подання податкового розрахунку за формою № 1-ДФ за 3 квартал 2014 року, підтверджується сертифікатами Донецької торгово-промислової палати від 12.02.2016 № 5819 та № 5820.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 21.042016 позов задовольнив: визнав протиправними та скасував: податкові повідомлення-рішення від 27.01.2016 № /1262/10/05-15-17-01 та № /1262/10/05-15-17-01; податкову вимогу № 256-23 від 09.02.2016.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що: в матеріалах справи наявні сертифікати Донецької торгово-промислової палати №5819 та №5820 про настання форс-мажорні обставин (обставини непереборної сили), якими засвідчено настання форс-мажорних обставини (обставин непереборної сили) зокрема: акти тероризму, збройний конфлікт, військові дії на території Донецької області з 14.04.2014 для Підрозділу, які унеможливили виконання Підрозділом своїх обов`язків щодо подання податкової звітності та сплати податкових зобов`язань у зазначений період дії форс-мажорних обставин.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 06.07.2016 скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове, яким позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 27.01.2016 № /1262/10/05-15-17-01; скасував податкову вимогу № 256-23 від 09.02.2016.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявність сертифікату Донецької торгово-промислової палати № 5819 від 12 лютого 2016 року № 134/12.1-17/03, яким Підрозділу засвідчено форс-мажорні обставини та звільнено від відповідальності за несвоєчасність сплати військового збору за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року, виконання якого наступило у серпні 2014 року - лютому 2015 року, повністю звільняє позивача від відповідальності за несвоєчасність сплати військового збору у зазначений період, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині неправомірності прийняття Інспекцією податкового повідомлення-рішення від 27.01.2016 № , а також податкової вимоги від 09.02.2016 № 256-23 про нарахування пені за несвоєчасну сплату військового збору за вказаний період. Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що сертифікатом Донецької торгово-промислової палати № 5820 від 12.02.2016 № 134/12.1-17/03 Підрозділ було звільнено від відповідальності за несвоєчасне подання звітності лише за 3 квартал 2014 року, тоді як податковим повідомленням-рішенням від 27.01.2016 № до підприємства були застосовані штрафні (фінансові) санкції (штраф) за несвоєчасне подання податкової звітності за 2, 3, 4 квартали 2014 року.

Інспекція оскаржило рішення суду першої інстанції та рішення суду апеляційної інстанції в частині задоволених позовних вимог до Вищого адміністративного суду України, який ухвалою від 16.11.2016 відкрив касаційне провадження у даній справі та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, оскільки суди не надали належної правової оцінки тому, що дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не поширюється на правовідносини щодо сплати військового збору та податку на доходи фізичних осіб.

У запереченні на касаційну скаргу Підрозділ просить залишити відмовити у задоволенні касаційної скарги, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, оскільки: згідно преамбули Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення; статтею 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» передбачено, що протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України; пунктом 3 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 09.11.2020 прийняв касаційну скаргу Інспекції до провадження, визнав за можливе проведення касаційного розгляду справи у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження з 10.11.2020.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду перевірив наведені у касаційній скарзі доводи та, враховуючи межі касаційної скарги, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

У справі, що розглядається, суди встановили, що Інспекція провела документальну позапланову перевірку Підрозділу Підприємства з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної фіскальної служби за період з 01.10.2012 по 18.12.2015 з питання дотримання вимог законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2011 по 18.12.2015, результати якої оформлені актом № 168/05-15-22-02-34190827, за висновками якого Підрозділом були порушені: вимоги підпункту 49.18.2 пункту 49.18 статті 49, пункту 51.1 статті 51, підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що полягало у несвоєчасному поданні до Інспекції податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків, і утриманого з них податку за формою № 1-ДФ: за 2 квартал 2014 року (із терміном подання 11.08.2014) фактично поданий 12.12.2014, за 3 квартал 2014 року (із терміном подання 10.11.2014) фактично поданий 12.12.2014, за 4 квартал 2014 року (із терміном подання 09.02.2015), фактично поданий 19.02.2015; вимоги підпунктів 1.4, 1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ, підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168, підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України, що мало вираз у несвоєчасному перерахуванні (сплаті) до бюджету військового збору: за серпень 2014 року - у сумі 17233,88 грн., за вересень 2014 року - у сумі 17038, 87 грн., за жовтень 2014 року - у сумі 16404,02 грн., за листопад 2014 року - у сумі 17094,34 грн., за грудень 2014 року - 20897,07 грн., за січень 2015 року - у сумі 4365,68 грн., за лютий 2015 року - у сумі 5,45 грн. У зв`язку з несвоєчасним перерахуванням до бюджету військового збору Підрозділу була нарахована пеня у відповідності до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України із розрахунку 120% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виплати (нарахування) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, у розмірі 960,77 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки Інспекцією були прийняті податкові повідомлення рішення від 27.01.2016: № /1262/10/05-15-17-01, яким Підрозділу було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір на 56902,84 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); № /1262/10/05-15-17-01, яким Підрозділу було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на 510,00 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Також, Підрозділу було нараховано пеню за несвоєчасну сплату (перерахування) до бюджету сум військового збору за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року у сумі 960,77 грн. та виставлено на вказану суму податкову вимогу № 256-23 від 09.02.2016.

Відповідно до частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведених процесуальних приписів та вимог касаційної скарги Інспекції касаційному перегляду підлягає питання правильності застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права під час встановлення правомірності прийнятих Інспекцією податкового повідомлення-рішення № /1262/10/05-15-17-01 від 27.01.2016 та податкової вимоги № 256-23 від 09.02.2016, оскільки доводів та підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог касаційна скарга Інспекції не містить.

Суди встановили, що Підприємство (, адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25) є юридичною особою, в структуру якої входить Підрозділ (ідентифікаційний код 34190827) без статусу юридичної особи, місцезнаходженням якого було м. Горлівка, вул. Крупської, 1, та м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд. 8Д, та який перебував на обліку як платник податків у Інспекції.

Також, судами було встановлено, що Підприємство та Підрозділ зверталися до Донецької торгово-промислової палати із заявами про засвідчення форс-мажорних обставин, за результатами розгляду яких 12.02.2016 отримали сертифікати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме: сертифікат № 5819 (реєстраційний № 134/12.1-17/03), яким засвідчено форс-мажорні обставини та звільнено від відповідальності за несвоєчасність сплати військового збору за період: з серпня 2014 року по лютий 2015 року, виконання якого наступило у відповідні календарні дні серпня 2014 року - лютого 2015 року; № 5820 (реєстраційний № 134/12.1-17/03), яким засвідчено форс-мажорні обставини та звільнено від відповідальності за несвоєчасність подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1-ДФ), за 3 квартал 2014 року до 10 листопада 2014 року (фактично подано 22 листопада 2014 року).

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пунктом 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Підпунктами 1.1-1.6 пункту 161 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що: платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (1.1); об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу (1.2); ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту (1.3); нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту (1.4); відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу (1.5); платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу (1.6).

За приписами підпункту «а» пункту 176.2 статті 176 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані своєчасно та повністю нараховувати, утримувати та сплачувати (перераховувати) до бюджету податок з доходу, що виплачується на користь платника податку та оподатковується до або під час такої виплати за її рахунок.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набрав чинності з 15.10.2014, визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України».

Місто Краматорськ Донецької області входить до Переліків населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р (втратило чинність) і Кабінету Міністрів України від 02.12.20154 № 1275-р (чинне).

Відповідно до статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Статтею 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44(5), який набрав чинності з 18.12.2014 та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2. Регламенту).

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку, що на підставі положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та з урахуванням сертифікату № 5819 від 12.02.2016 (реєстраційний № 134/12.1-17/03), що засвідчує настання для Підрозділу обставин непереборної сили щодо обов`язку платника сплати військового збору за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року, фактичне виконання якого наступило у вказані у сертифікаті календарні дати зазначених податкових періодів (що знайшло своє відображення у акті перевірки) Підприємство звільнялося від відповідальності за несвоєчасну сплату військового збору.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та скасування повідомлення-рішення № /1262/10/05-15-17-01 від 27.01.2016 та податкової вимоги № 256-23 від 09.02.2016.

Таким чином, доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а суд апеляційної інстанції правильно застосував норми матеріального права до встановлених у справі обставин, з огляду на що підстави для скасування ухваленого у даній справі рішення суду апеляційної інстанцій відсутні. При цьому, посилання скаржника на те, що дія Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не поширюється на правовідносини щодо сплати військового збору є безпідставними, оскільки згідно з частиною третьою статті 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону. Положення цього Закону підлягають застосуванню у межах спірних відносин виходячи із положень податкового принципу презумпції правомірності рішень платника податку, закріпленого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України та пункту 56.21 статті 56 цього Кодексу. Застосування податковим органом штрафу в розумінні положень статті 111 Податкового кодексу України є способом притягнення платника податків до фінансової відповідальності за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. В межах цих правовідносин спірним податковим повідомленням-рішенням Підрозділ притягнуто до відповідальності за неналежне виконання своїх обов`язків як податкового агента зі сплати військового збору, проте в силу прямої норми статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» Підрозділ звільнений від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, оскільки ним було дотримано обов`язкову умову та отримано сертифікат Торгово-промислової палати України.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній з 15.12.2017) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи зазначене, касаційна скарга Інспекції підлягає залишенню без задоволення, а постанова Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 - без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 349, ст. 350, ч.ч. 1, 5 ст. 355, ст.ст. 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева В.В. Хохуляк Р.Ф. Ханова