Справа № 640/20596/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Київ № 640/20596/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Смолія І.В., при секретарі судового засідання Палій Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Офісу великих платників податків ДПС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

за участю представників сторін:

від позивача: Болдін В.В., Дорожинська О.А.

від відповідача: Кальковець В.Л., Лаба О.С.

встановив:

Акціонерне товариства «Укртрансгаз» (надалі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу великих платників податків ДПС (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Представника позивача заначено, що висновки про нереальність окремих господарських операцій зроблені податковим органом лише з посиланням на припущення та надуману необхідність існування додаткових документів до договорів, що не передбачені чиним законодавством, однак такі твердження податкового органу за наявності інших первинних документів, якими підтверджується факт реального придбання товарів, не може розглядатися як підстави для встановлення порушення податкового обліку з податку на прибуток та ПДВ.

Всі операції, які виконувались для позивача контрагентом оприбутковані належним чином, а актом перевірки не встановлено жодного фактичного порушення вимог законодавства, яким регламентується порядок формування витрат, податкового кредиту, згідно Податкового кодексу України, яке позбавляє права платника відносити суми до витрат, до податкового кредиту за наслідками здійснення оспорюваних господарських операцій.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача у відзиві на адміністративний позов зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті обґрунтовано та з урахуванням всіх фактичних обставин справи.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Офіс великих платників податків ДФС за результатами документальної планової виїзної перевірки АТ «Укртрансгаз» податкового законодавства за період з 01.012015 по 31.12.2017, валютного за період з 01.01.2015 по 31.12.2017.

За результатами проведеної перевірки, податковим органом складено акт №2284/28-10-14-01/30019801 від 31.07.2018, яким встановлено порушення:

пп.50.1 ст.50, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід», п.12 П(с)БО 9 «Запаси» від 20.10.1999 №246 із змінами та доповненнями, п.4.25 «Концептуальної основи складання та прибуток всього у сумі грн., у тому числі: занижено податок на прибуток за 2015 рік у сумі 34909242грн.; занижено податок на прибуток за 2017 рік у сумі грн.; завищено податок на прибуток за 2014 рік у сумі 223005грн.; завищено податок на прибуток на прибуток за І квартал 2016 року у сумі 899906грн.; завищено податок на прибуток за півріччя 2016 року у сумі 1015527грн.; завищено податок на прибуток за три квартали 2016 року у сумі 1136416грн.; завищено податок на прибуток за 2016 рік у сумі 1470562грн.,

п.198.1, п.198.3 ст.198, ст.199.1 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 61789169грн., в т.ч. по періодах: за серпень 2015 року на суму 40544002грн.; за вересень 2015 року на суму 84161711грн.; за жовтень 2015 року на суму 126794013грн.; за листопад 2015 року на суму 104544658грн.; за грудень 2015 року на суму 95391720грн.; за лютий 2016 року на суму 140562351грн.; за квітень 2016 року на суму 76490грн.; за жовтень 2016 року на суму 133728грн.; за лютий 2017 року на суму 493388грн.; за червень 2017 року на суму 157395грн.; за липень 2017 року на суму 2477173грн.; за жовтень 2017 року на суму 325063грн.,

п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, ПАТ «Укртрансгаз» під час виплати доходу нерезиденту, додатки ПН до Податкової декларації з податку на прибуток підприємства, за три квартали 2017 року та за рік 2017, не подавались;

п.2.6 Постанови Правління Національного банку України №637 від 15.12.2004 «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», зі змінами і доповненнями, а саме: неоприбуткування та несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів у книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 13842,91грн., в результаті чого допущено порушення вимог податкового законодавства під час перевірки питань щодо проведення касових операцій у національній валюті в Україні;

п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265/95-ВР від 06.07.1995 (із змінами і доповненнями), а саме: не проведення розрахункових операцій на повну суму покупки (надання послуг) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та проведенні у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукованими відповідних розрахункових документів, що підтверджуються виконання розрахункових операцій.

На підставі встановлених порушень, податковим органом, 28.08.2018 винесено податкові повідомлення-рішення:

№, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 63990436грн. (в тому числі 57835484грн. за основним платежем та 6154952грн. штрафу);

№, яким позивачу визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 768461012грн. (в тому числі 614768810грн. за основним платежем та 153692202грн. штрафу).

Вважаючи винесені податкові повідомлення-рішення протиправними позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, однак скарги залишені без задоволення, податкові повідомлення-рішення без змін. В зв`язку з чим, позивач звернувся до суду за захистом свої законних прав та інтересів.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Рітейл - Харків», суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено факти щодо відсутності у контрагента-постачальника AT «Укртрансгаз» законних джерел походження ідентифікованого товару (активу) ґрунтуються на результатах аналізу ланцюга походження відповідного товару, що описано у розділі 3 Акту перевірки.

Крім того, перевіркою встановлено факт нездійснення та/або неможливість здійснення постачальниками та їх контрагентами господарської діяльності, що додатково підтверджує нереальність відповідної господарської операції, зокрема підтверджено відсутністю матеріально-технічної і технологічної можливості здійснення виробництва, перевезення (навантаження, розвантаження), тимчасового зберігання відповідних обсягів товару (його фізичного руху).

Відповідачем також зазначено, що відповідно до листа Київської ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 25.03.2016 №166/20-40-14-07-06/39545624 не підтверджено факт реального здійснення господарської діяльності ТОВ "Рітейл Харків" із контрагентами-постачальниками за період грудень 2015 року та контрагентами - покупцями за період грудень 2015 року, відсутнє місцезнаходження ТОВ «РІТЕЙЛ ХАРКІВ» (код 39545624) за зазначеною адрескою та керівник ТОВ «РІТЕЙЛ ХАРКІВ», який підписував податкову звітність за адресою реєстрації не проживає, місцеперебування не відоме.

Відповідно до отриманої оперативної інформації 13.04.2018 ОСОБА_1 директор ТОВ «РІТЕЙЛ ХАРКІВ» затримували за здійснення правопорушення передбаченого ст.309 КК України, протягом 2017-2018 років та неодноразово у відношенні ОСОБА_1 складались адміністративні протоколи за паління та розпивання алкогольних напоїв у громадських місцях.

Також, ТОВ "Рітейл Харків" є стороною кримінального провадження №0000424, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.07.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209 КК України за фактами створення та придбання невстановленими особами суб`єктів підприємницької діяльності.

Проведеною перевіркою встановлено оприбуткування товару, ідентичного задекларованому, який було використано в господарській діяльності, це свідчить про набуття останнього платником податків у власність (безоплатного отримання послуг, робіт) відповідного активу, дійсне джерело походження якого невідоме.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Промтек-Гідро», суд зазначає наступне.

При проведенні перевірки та дослідженні документів, відповідачем зроблено висновок про нереальності досліджуваної господарської операції ґрунтуються на сукупності наступних з`ясованих доказів, оскільки встановлено невідповідність між наведеними у актах (КБ-2в) та підсумкових відомостях ресурсів до них об`ємами виконаних робіт та фактично розрахунковими показниками; нереальність залучення техніки до виконання робіт, зазначених у актах (КБ-2в) у зв`язку з відсутністю основних фондів

Крім того, керівник та головний бухгалтер ТОВ "Промтек-Гідро" ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) одночасно є посадовою особою ще 44 підприємств.

ГУ ДФС у Київській області листом від 29.03.2018 №22/10-36-14-12/33341264 листом повідомили, що за результатами проведено перевірки не підтверджено факт реального здійснення господарської діяльності ТОВ "Промтек-Гідро" із контрагентами-постачальниками та контрагентами - покупцями за період з 01.01.2015 по 31.12.2017 та ТОВ "ПРОМТЕК - ГІДРО" (код за ) внесено до списку фіктивних підприємств. Керівник/головний бухгалтер - ОСОБА_2 , повідомила про непричетність до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності даного платника податків.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Спецдіагностика», суд зазначає наступне.

Перевіркою встановлено, що проведенні роботи по ремонту УКЗ виконували на режимному об`єкті, який потребує спецдоступ. Платник до перевірки, а також до заперечення не надав журналу реєстрації осіб, які ознайомлені з технікою безпеки та відповідно мали доступ до даного об`єкту. Також, згідно єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Спецдіагностика» не залучав до виконання ремонтних робіт сторонніх організацій.

Перевіркою встановлено, що роботи по ремонту УКС №17 с. Ходовичі МГ КС Пукеничі - КС Дашава проводились згідно дозволу на виконання робіт в охоронній зоні в період з 28.09.2015 року по 30.10.2015 року, згідно акту від 30.10.2015 року встановлено сумарні витрати труда робітників приймання виконаних будівельних робіт 3706,78 люд.-год., тобто для виконання даних робіт потрібно працівників в кількості 21 особа.

Роботи по ремонту УКЗ №16 МГ ДКС Опари - ДКС Угерсько Ду 1020 км 13,2 проводились згідно дозволу на виконання робіт в охоронній зоні в період з 24.11.2015 року по 30.12.2015 року, згідно акту від 21.12.2015 року встановлено сумарні витрати труда робітників приймання виконаних будівельних робіт 4100,5 люд.-год., тобто для виконання даних робіт потрібно працівників в кількості 37 особа.

До заперечення до акту перевірки надана інформацію про те що роботи виконувались 7 особами, однак не надано їх ідентифікації (ПІП).

Відповідно до поданих ТОВ «Спецдіагностика» звітів та податкових розрахунків (1ДФ) кількість працівників становила 4 осіб.

Відповідно до представленої підсумкової вартості ресурсів по об`єктах на яких здійснювались роботи ТОВ «Спецдіагностика» використано наступні матеріали: перетворювач, труби сталеві, долота тришарошечні, кабелі, кутники, контрольно- вимірювальна колонка, які були придбані ТОВ «Спецдіагностика» у контрагентів- постачальників, в яких відповідно до Єдиного реєстру податкових накладних встановлено відсутність придбання даних матеріалів.

Тобто, ремонтні роботи не могли бути виконані ТОВ «Спецдіагностика» власними силами.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Квант - Сервіс», суд зазначає наступне.

Відповідно до баз даних по ТОВ «Квант-Сервіс» відсутнє джерело походження товару по ланцюгу постачання. По контрагентах-постачальниках та по них самих порушено ст. 205 та ст. 212 ККУ

Фактом підтвердження реальності виконаних робіт / послуг є виписка податкових, видаткових, ТТП та оприбуткування на склад в один день. Однак, по ланцюгу постачання встановлено відсутність придбання ТМЦ (а саме: крани, клапани, засувки, труби)

Враховуючи той факт, що по ТОВ «Квант-Сервіс» товари придбані та реалізовані в один і той же день, що неможливо в часі, так як товар не міг бути доставлений з м. Харків через м. Полтава, і до с. Угерське, Львівської області Філії «УМГ «Львівтрансгаз».

По ТОВ «Альфа Тьюб» товари були придбані та реалізовані в один і той же день, що неможливо в часі, так як товар не міг бути доставлений з м. Харків через м. Дніпро (смт. Меліоративне), і до с. Угерське, Львівської області Філії «УМГ «Львівтрансгаз» (відстань 1350 км). В ТТН не вказано конкретних адрес де здійснювалось навантаження товару.

Також, до перевірки не представлено документів, які б підтверджували походження товарів, зокрема: сертифікатів відповідності, сертифікатів якості, сертифікатів походження продукції, які б підтверджували якість, походження товару.

Таким чином відсутність джерела походження та нереальності здійснення операцій в часі та просторі свідчить про дефектність первинних документів.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Альфа Тьюб», суд зазначає наступне.

Відповідно до баз даних по ТОВ «Альфа Тьюб» відсутнє джерело походження товару по ланцюгу постачання. По контрагентах-постачальниках та по них самих порушено ст. 205 та ст. 212 ККУ

Фактом не підтвердження реальності є виписка податкових, видаткових, ТТП та оприбуткування на склад в один день. По ланцюгу постачання встановлено відсутність придбання ТМЦ (а саме: крани, клапани, засувки, труби)

ТОВ «Альфа Тьюб» товари були придбані та реалізовані в один і той же день, що неможливо в часі, так як товар не міг бути доставлений з м. Харків через м. Дніпро (смт. Меліоративне), і до с. Угерське, Львівської області Філії «УМГ «Львівтрансгаз». Крім того, в ТТН не вказано адрес де здійснювалось навантаження товару.

Також, до перевірки не представлено документів, які б підтверджували походження товарів, зокрема: сертифікатів відповідності, сертифікатів якості, сертифікатів походження продукції, які б підтверджували якість, походження товару.

Таким чином відсутність джерела походження та нереальності здійснення операцій в часі та просторі свідчить про дефектність первинних документів.

Щодо методу вибуття запасів ФІФО згідно Облікової політики AT «Укртрансгаз» та формування податкової звітності з ПДВ на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, облікової політики.

Відповідно до наказів ПАТ "Укртрансгаз" від 31.12.2014 №487, від 31.12.2015 №596, від 30.12.2016 №803 «Про введення в дію облікової політики ПАТ «Укртрансгаз»» для всіх одиниць бухгалтерського обліку запасів, що мають однакове призначення та однакові умови використання, вибуття запасів здійснюється шляхом використання наступних методів (у залежності від виду запасів):

для оцінки вибуття природного газу для надання однієї чи декількох складових послуг з транспортування, зберігання природного газу (окрім послуги балансування природного газу) використовується метод середньозваженої собівартості, згідно якого собівартість кожної одиниці визначається із середньозваженої собівартості подібних одиниць на початок періоду та собівартості подібних одиниць, що були придбані або вироблені протягом періоду; при цьому під періодом розуміється календарний місяць, що передує календарному місяцю вибуття такого природного газу

Філією «Дирекція з будівництва та реконструкції газотранспортної системи ПАТ «Укртрансгаз» заперечень щодо методів вибуття запасів до контролюючого органу не подавалося.

Згідно Акту планової виїзної перевірки дотримання Ліцензійних умов провадження господарської діяльності із зберігання природного газу від 03.07.2017 №108, проведеної Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, опублікованого на офіційному сайті НКРЕКП встановлено наступне: «Відповідно до Положення про облікову політику щодо підготовки фінансової звітності за МСФЗ на 2016 рік, затвердженого наказом ПАТ «Укртрансгаз» від 31.12.2015 №596, яким визначено, що списання запасів у Товаристві здійснюється Методом середньозваженої собівартості.»

Згідно з формулою середньозваженої собівартості, собівартість кожної одиниці визначається із середньозваженої собівартості подібних одиниць на початок періоду та собівартості подібних одиниць, що були придбані або вироблені протягом періоду (п.27 МСБО 2 «Запаси»).

П.27 МСБО 2 «Запаси» передбачено, що формула ФІФО припускає, що одиниці запасів, які були придбані або вироблені першими, продаються першими, а отже, одиниці, які залишаються в запасах на кінець періоду, є тими, що були придбаними або виробленими останніми.

Облікова політика AT «Укртрансгаз» не враховує фактичні обсяги придбаного природного газу та обсяги витрат технологічного газу визначених за допомогою засобів вимірювальної техніки.

Таким чином, використання різних підходів у оцінці вибуття запасів та зміна облікової політики не змінює логіку фактичного використання природного газу.

Крім того, ст. 199 Податкового кодексу України не містить посилань та не ставить в залежність методи вибуття запасів, встановлених обліковою політикою.

Так, згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів або дата відвантаження товарів.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Фактичне здійснення господарської операції підтверджено актами приймання - передачі природного газу, одержаних від НАК «Нафтогаз України».

Крім того, згідно умов укладених Договорів між AT «Укртрансгаз» та НАК «Нафтогаз України» газ, що придбавається за Договором, використовується Покупцем виключно для забезпечення виробничо-технологічних витрат та власних потреб.

Пп.1.1. п.1 розділу V Кодексу газотранспортної системи встановлено, що оператор газотранспортної системи на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію газотранспортної системи, з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги із транспортування природного газу, враховуючи розвиток ринку природного газу.

Для забезпечення надійної та безпечної експлуатації газотранспортної системи оператор здійснює заходи фізичного балансування.

Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи (п.2 розділу XIII Кодексу).

З метою забезпечення безпечності функціонування та цілісності газотранспортної системи, у тому числі балансування газотранспортної системи, оператор газотранспортної

системи управляє потоками природного газу, які закачуються та відбираються до/з гахосховища, що є в управлінні оператора газотранспортної системи (п.9 розділу XIII Кодексу).

Згідно п.10 розділу XIII Кодексу, оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у т.ч. для балансування, власних виробничо-технологічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу на загальних підставах та ринкових умовах.

Якщо оператор газотранспортної системи не має змоги збалансувати обсяги надходжень і відбору природного газу, він може обмежити замовника послуг транспортування, який спричинить ситуацію недобору або надлишку природного газу в газотранспортній системи.

Крім того, в ході проведення перевірки надано Звіт про роботу філії «Науково-дослідний інститут транспорту газу», а саме: «Визначення критично мінімального запасу газу в ГТС України шляхом моделювання режимів мінімального транспортування газу» від 03.2017.

Звітом визначено, що навіть при мінімальних обсягах транспортування газу для літнього режиму та відсутності транзиту природного газу мінімальний запас газу в ГТС становить 379,33 млн.куб.м.

Таким чином, для забезпечення цілісності газотранспортної системи, здійснення безпечного та стабільного функціонування газотранспортної системи, оператор має підтримувати запас газу в газопроводах на умовно постійному рівні.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку по рахункам 2012 «Газ», 2811 «Склад Газ», 0020 «Газ відкладений» станом на 31.12.2014 в AT «Укртрансгаз» рахувалось газу на ВТП в обсязі 971 458,024 тис. куб.м., станом на 31.12.2015 - в обсязі 970 679,878 тис.куб.м.

Залишок природного газу в підземних газосховищах AT «Укртрансгаз» станом ;:а 31.12.2014 складав 62 041,917 тис.куб.м., станом на 31.12.2015 - 2 293,408 тис.куб.м.

Крім того, за 2015 рік у ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було придбано природного газу в обсязі 1 466 905 тис.куб.м. та використано на виробничо-технологічні витрати в обсязі 1 466 039 тис.куб.м.

Тобто, залишки природного газу залишилися незмінними, а придбані обсяги газу були повністю використані в процесі господарської діяльності.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують Факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку до уваги приймаються лише ті первинні документи, які складені під час фактичного здійснення господарської операції.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та, підтверджує її здійснення.

Фактичне здійснення господарської операції підтверджено актами приймання - передачі природного газу, одержаних від НАК «Нафтогаз України».

Крім того, п.1.2 Методики визначення виробничо-технологічних витрат природного газу на його видобування, транспортування магістральними газопроводами та експлуатацію підземних сховищ. Частина II. Технологічний газ, затвердженої наказом

Міністерством палива та енергетики України від 02.03.2011 №43 встановлено, що фактичні обсяги витрат технологічного газу визначаються за допомогою засобів вимірювальної техніки.

Підпунктом 4.1 пункту 4 Договорів між AT «Укртрансгаз» та НАК «Нафтогаз України» передбачено, що кількість газу, який подається Покупцеві, визначається за показниками приладів обліку газу, що встановлені на об`єктах Покупця, а у разі неможливості здійснення приладного обліку - відповідно до чинних нормативних документів.

Методики призначені для розрахунку планових обсягів виробничо-технологічних витрат паливного, пускового та технологічного газу при здійсненні операцій з видобування, транспортування газопроводами та експлуатування підземних сховищ газу на наступний рік.

Згідно вищевказаних Методик, фактичні обсяги витрат природного газу визначаються за допомогою засобів вимірювальної техніки.

Національною комісією регулювання електроенергетики України постановою від 04.09.2002 №984 було затверджено Методику розрахунку тарифів на послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами (далі - Методика №2984).

Також на виконання вимог Закону України «Про ринок природного газу» НКРЕКП було розроблено та прийнято постанову НКРЕКП №2517 від 30.09.2015 «Про затвердження Методики визначення та розрахунку тарифів на послуги транспортування природного газу для точок входу і точок виходу на основі багаторічного стимулюючого регулювання», зареєстровану в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 №1388/27833 (далі - Методика №2517).

Витрати на виробничо-технологічні потреби компенсуються тарифом на транспортування природного газу.

Відповідно до положень п.4.4 Методики №984 склад окремих елементів виробничих витрат характеризується наступним змістом, зокрема, газ на технологічні потреби - елемент включає витрати на придбання газу для виробничо-технологічних потреб та нормативні втрати газу, які мають місце при експлуатації газотранспортної системи.

Також, відповідно до п.1 розділу II Методики №2517 прогнозований необхідний дохід від здійснення діяльності з транспортування природного газу на рік розраховується на основі плати за пропускну потужність за формулою, яка враховує, зокрема:

прогнозовані витрати ліцензіата, пов`язані із закупівлею природного газу, що використовується для забезпечення виробничо-технологічних витрат, нормованих втрат природного газу на рік (ВТВ).

Крім того, податковим органом направлено запит до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України для отримання роз`яснень щодо напрямку використання природного газу, придбаного на виробничо-технологічні потреби.

Листом від 03.09.2018 №02/31-7045 Міністерством енергетики та вугільної промисловості України повідомлено, що розрахунки планових показників виробничо-технологічних витрат надаються AT «Укртрансгаз» до НКРЕКП у складі

Плану розвитку (інвестиційної програми) відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи.

При цьому, планові обсяги виробничо-технологічних витрат враховуються AT «Укртрансгаз» при здійсненні купівлі природного газу.

Придбаний природний газ на виробничо-технологічні витрати має використовуватись лише на ті статті витрат, по яким відповідно до Методик розраховувались планові обсяги такого газу.

Щодо строків позовної давності при визначенні суми грошових зобов`язань по взаємовідносинам з ТОВ «Турболінкс», суд зазначає наступне.

У разі якщо товари, які в межах терміну позовної давності не були поставлені, факт придбання таких товарів, як це передбачено пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, також відсутній, та, відповідно, відсутнє право платника на податковий кредит за такими товарами. При цьому зменшення податкового кредиту у вказаному випадку здійснюється на підставі бухгалтерської довідки. Вказана позиція неодноразово відображалась в листах ДФС від 29.08.2016 №18609/6/99-99-15-03-02-15, від 22.06.2017 № 773/6/99-99-15-03-02-15/1ПК.

Факт відсутності поставки товарів та безпідставного формування податкового кредиту встановлено Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2017 №911/5357/14.

Згідно ст. 284 Господарсько-процесуального кодексу України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Крім того, згідно п.2 ст.264 Цивільного кодексу України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (п.3 ст.264 ЦКУ).

Щодо нарахування ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «Турболінкс» відповідно до частки використання товарів в оподатковуваних операціях. Згідно додатку 5 до Декларації з податку на додану вартість за травень-червень 2013, січень 2014 років поданої AT «Укртрансгаз» встановлено наступне:

у травні 2013 року до складу податкового кредиту AT «Укртрансгаз» включено 8 468 122 грн. згідно податкової накладної від 14.05.2013 №1;

у червні 2013 року до складу податкового кредиту AT «Укртрансгаз» включено 10 361 236 грн. згідно податкової накладної від 27.06.2013 №2;

у січні 2014 року до складу податкового кредиту AT «Укртрансгаз» включено відповідно до частки використання товарів в оподатковуваних операціях 0,4687 на суму 2 754 931,15 грн.

Одночасно, сума неврахованого податкового кредиту збільшує інші витрати відповідно до п.12 Інструкції з бухгалтерського обліку податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 01.07.1997 №141.

Таким чином, AT «Укртрансгаз» завищено витрати на суму неврахованого податкового кредиту в розмірі 3 122 882 грн.

Щодо включення до фінансового результату до оподаткування за 2015 рік сум непрямих податків від вартості природного газу.

В ході проведення перевірки станом на 01.01.2015 встановлено наявність кредиторської заборгованості по «Невизначеному власнику - зовнішньому» на загальну суму 1 015 403 087 грн.

Згідно п. 5 П(с)БО 15 «Дохід», дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню (п.15 П(с)БО 15 «Дохід»).

Відповідно до п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання», зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

У разі, якщо кредиторська заборгованість не підлягає погашенню, вона підлягає списанню з відповідним визначенням іншого операційного доходу. Вказана позиція відображена в листі ДФС від 22.06.2017 №773/6/99-99-15-03-02-15/ІПК.

Так, сума безнадійної заборгованості, як зобов`язання яке не підлягає погашенню, включається до складу доходу. (Постанова Верховного суду від 06.02.2018 по справі К/9901/2385/17).

Згідно Постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 по справі №5011-42/3872-2012 встановлено наступне: «факт споживання AT «Укртрансгаз» природного газу для власних виробничо-технологічних потреб свідчить про використання ним ресурсів газу іншого, аніж ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ЗАТ «Укргаз-Енерго» власника.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.09.2012 по справі №5011- 42/3872-2012 підтверджено висновки Господарського суду м. Києва та Київського апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст.257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється утри роки.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦКУ). Зокрема така подія може настати в день, коли особа дізналася (або могла дізнатися) про порушення власного права чи про особу, котра його порушила (ч.1ст.261 ЦКУ).

Таким чином, з дати набрання законної сили Постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 по справі №5011-42/3872-2012 розпочався перебіг строку позовної давності, який за правилами Цивільного кодексу України сплив у 2015 році.

Проте, станом на 01.01.2015 по рахунку 63101000 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками та підрядниками за отриманий газ» обліковується кредиторська заборгованість на суму 1015 403 087 грн., станом на 31.12.2017 така кредиторська заборгованість залишається несписаною, та включена до пасиву Балансу AT «Укртрансгаз».

На запит Офісу ВПП, AT «Укртрансгаз» надало відповідь від 25.07.2018 №1001ВИХ-18- 3449, у якій зазначило, що на підставі реєстру коригування надходження та розподілу природного газу по ДК «Укртрансгаз» за липень 2012 роки та постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2012 у справі №5011-42/3872-2012 Товариство,

керуючись п. 135.2 то п.п. 135.5.4 п. 135.5 cm.135 Податкового кодексу України, при визначенні об`єкта оподаткування врахувало у складі інших доходів вартість природного газу у розмірі 830 017 546,42 грн., як вартість безоплатно отриманих активів.

AT «Укртрансгаз» відобразило коригування в декларації з податку на прибуток на суму 830 017 546,42 грн., проте за даними бухгалтерського обліку вартість безоплатно отриманих активів не враховано.

Згідно пп.14.1.13 а) п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, безоплатно надані товари, роботи, послуги - товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів.

Згідно п.8 П(с)БО 9 «Запаси», придбані (отримані) або вироблені запаси зараховуються на баланс підприємства/установи за первісною вартістю.

Пунктом 12 П(с)БО 9 «Запаси» встановлено, що первісною вартістю запасів, одержаних підприємством безоплатно, визнається їх справедлива вартість з урахуванням витрат, передбачених пунктом 9 цього Стандарту.

Первісною вартістю запасів, що придбані за плату, є собівартість запасів, яка складається з таких фактичних витрат: в т.ч. суми непрямих податків у зв`язку з придбанням запасів, які не відшкодовуються підприємству/установі (п.9 П(с)БО 9 «Запаси»).

Таким чином, в 2015 році AT «Укртрансгаз» мало змогу або списати вищевказану кредиторську заборгованість згідно п.5, п.15 П(с)БО 15 «Дохід», п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання» або подати уточнюючий розрахунок до податкової декларації з податку на прибуток згідно пп. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України.

У зв`язку із зазначеним, AT «Укртрансгаз» в порушення вимог п.5, п.15 П(с)БО 15 «Дохід», п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання», п.8, п.12 П(с)БО 9 «Запаси», пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України не включено до складу доходів у 2015 році суму 185 385 541 грн.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи, надані сторонами докази та пояснення, суд дійшов висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зважаючи на вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак наявні підстави для їх скасування в судовому порядку.

Вимогами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування виконав.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Смолій