Справа № 380/6315/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/6315/20 пров. № А/857/13453/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Іщук Л. П.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 380/6315/20 (головуючий суддя Кузан Р. І., м. Львів, повний текст судового рішення складено 12 жовтня 2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити дії. -

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року Львівським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №44 від 17.03.2020 управління застосування пенсійного законодавства , відділу з питань призначення пенсій та скасувати рішення відповідача від 17.03.2020; зобов`язання відповідача призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.03.2020 (часу подачі заяви) на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тим самим зарахувавши на пільгових умовах роботу тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільськогосподарського господарства на протязі повного польового періоду у рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві за період з 17.03.1988 по 03.05.2000, з 04.05.2000 по 31.12.2003, з 01.11.2007 по 06.05.2010, з 10.06.2010 по 13.03.2018.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та додав всі необхідні для цього документи, а відповідач протиправно прийняв рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком, оскільки із записів в трудовій книжці чітко вбачаються займані посади та періоди виконання ОСОБА_1 роботи на таких посадах.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №44 від 17.03.2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію за віком з 10.03.2020 (часу подачі заяви) на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, зарахувавши на пільгових умовах роботу тракториста-машиніста безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільськогосподарського господарства на протязі повного польового періоду у рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві за період з 17.03.1988 по 03.05.2000, з 04.05.2000 по 31.12.2003, з 01.11.2007 по 06.05.2010, з 30.06.2010 по 13.03.2018.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначено, що підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до підп.3 п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування без документального підтвердження 20-ти років роботи трактористом ОСОБА_1 немає, оскільки позивачем долученими до заяви про призначення пенсії довідками підтверджено 19 років 9 місяців 26 днів стажу роботи позивача за Списком №2. Проте уточнюючої довідки за період роботи з 02.03.1994 по 03.05.2000 позивач не подав. Апелянт зазначає, що довідка №65 від 10.03.2020, видана архівним відділом Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, не береться до уваги під час призначення пенсії відповідно до підп.3 п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки дублює записи трудової книжки та не підтверджує безпосередньої зайнятості ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом польового періоду у виробництві або протягом календарного року в тваринництві. Крім цього, поданими заявником документами, зокрема довідками №7 від 21.02.2020, №1 від 24.02.2020, №29 від 11.03.2020 не підтверджується його зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції продукції рослинництва чи тваринництва впродовж повного польового періоду чи календарного року.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без з мін з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 10.03.2020 звернувся до Жовківського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФ України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із долученням документів на підтвердження трудового стажу на посаді, яка входить до Списку №2.

17.03.2020 ГУ ПФ України у Львівській області за результатами розгляду заяви прийнято рішення №44 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з тим, що поданими заявником документами, зокрема довідками №7 від 21.02.2020, №1 від 24.02.2020, №29 від 11.03.2020 не підтверджується його зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції продукції рослинництва чи тваринництва впродовж повного польового періоду чи календарного року.

Крім цього вказано, що на підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення записів у трудовій книжці є недостатньо, уточнюючої довідки згідно з пунктом 20 Порядку №637 за період з 02.03.1994 по 03.05.2020 заявник не подав, а довідка №65 від 10.03.2020, видана архівним відділом Жовківської районної державної адміністрації Львівської області не береться до уваги під час призначення пенсії відповідно до підп.3 п.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки дублює записи трудової книжки та не підтверджує безпосередньої зайнятості ОСОБА_1 у виробництві сільськогосподарської продукції протягом польового періоду у виробництві або протягом календарного року в тваринництві.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України в межах мотивів та доводів апеляційної скарги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Статтею 4 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Стаття 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон України № 1058-ІV) встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з п.б ч. 2 ст.13 Закону України Про пенсійне забезпечення (далі - Закон України № 1788-XII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Встановлено, ОСОБА_1 досягнуто пенсійного віку 55 років та підтверджено загальний трудовий стаж 34 роки 01 місяць 14 днів, що не заперечується відповідачем.

Водночас, віднесення до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на посаді тракториста-машиніста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільськогосподарського господарства з 17.03.1988 по 03.05.2000, з 04.05.2000 по 31.12.2003, з 01.11.2007 по 06.05.2010, з 10.06.2010 по 13.03.2018, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області заперечує.

Згідно з ч. 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди, вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами Закону України 1058-ІV.

Призначення пенсій на пільгових умовах врегульовано статтею 114 Закону України 1058-ІV.

Відповідно до ч. 1 ст.114 Закону України №1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у пункті 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі-Порядок №637), згідно з яким основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку №383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись до відповідача із заявою про призначення йому пільгової пенсії, надав відповідні документи, а саме: трудову книжку від 27.07.1983 серія НОМЕР_1 , довідку №7 від 21.02.2020, видану Сільськогосподарським ТзОВ Нове життя про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на підставі книг обліку праці розрахунків з членами колгоспу за 1988-1994 роки, якою підтверджується, що ОСОБА_1 з 17.03.1988 по 28.02.1994 працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду у рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві; довідку №1 від 24.02.2020, видану фермерським господарством Едем про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, якою підтверджується, що ОСОБА_1 з 01.11.2007 по 13.03.2018 працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду у рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві; довідку №29 від 11.03.2020, видану приватною виробничою фірмою М`ясопром, якою підтверджується, що ОСОБА_1 з 04.05.2000 по 31.12.2003 працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду у рослинництві або на протязі календарного року в тваринництві та архівну довідку №65 від 10.03.2020 про те, що у книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника, книгах нарахування заробітної плати спілки пайовиків Замочок (до 03.1994 агропромислове акціонерне товариство Нове Життя, до 02.1992 колгосп Нове Життя) с.Замочок Жовківського району, значиться гр. ОСОБА_1 , який згідно з протоколом №1 від 02.03.1994 прийнятий в спілку пайовиків Замочок трактористом у тракторну бригаду і звільнений згідно з протоколом №3 від 03.05.2000.

З записів у трудовій книжці ОСОБА_1 від 27.07.1983 серія НОМЕР_1 встановлено, що позивач працював з 17.03.1988 по 01.03.1994 механізатором тракторної бригади колгоспу Нове життя, з 02.03.1994 по 03.05.2000 трактористом тракторної бригади спілки пайовиків Замочок, з 04.05.2000 по 31.12.2003 трактористом приватної виробничої фірми М`ясопром, з 01.11.2007 по 06.05.2010 та з 30.06.2010 по 13.03.2018 трактористом фермерського господарства Едем.

Колегія суддів звертає увагу, що записів щодо переведення у ці періоди позивача на іншу посаду чи його зайнятість неповний робочий день трудова книжка не містить, записи за спірний період роботи засвідчені відповідними печатками і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірний період трактористом підтверджується відповідними записами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Також, для підтвердження права на пенсію на пільгових умовах, позивачем, серед іншого, також надано відповідачу архівну довідку від 30.01.2020 №33, видану Архівним відділом Жовківської районної державної адміністрації Львівської області, в якій зазначено, що за період з 1988 року по 1999 рік ОСОБА_1 відпрацьовано у спілці пайовиків Замочок (з 03.1994 Агропромислове акціонерне товариство Нове Життя) по роках людино-днів з перевищенням мінімально встановлених норм.

Вказане дає суду підстави вважати, що позивач працював трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду у рослинництві або протягом календарного року в тваринництві.

Таким чином, суд першої інстанції зробив вірний висновок, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №44 від 17.03.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 380/6315/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Л. П. Іщук