Справа № 140/15060/20
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/15060/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Саліта Трейд до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Саліта Трейд звернулось з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 10 червня 2020 року №UA204120/2020/000208/2.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач з метою декларування товару - кавомашини уживані в кількості 41 шт. до Поліської митниці Держмитслужби подано в електронну митну декларацію №UA204120/2020/042658, де їх митна вартість зазначена у розмірі 6 225 Євро та визначена за основним методом, та ряд інших необхідних документів.

Проте, відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю та 10.06.2020 виніс рішення про коригування митної вартості товарів №UA204120/2020/000208/2.

Проте, позивач зазначає, що ним подано усі документи, які не містять розбіжностей, а в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявлених відомостей.

З наведених підстав вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 10 червня 2020 року № UA204120/2020/000208/2 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 26 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У відзиві від 25 листопада 2020 року представник відповідача пред`явленні позовні вимоги заперечив, мотивуючи тим, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами. У свою чергу митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення декларантом митної вартості має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. Обов`язок доведення митної вартості товару покладений на позивача.

Під час опрацювання документів та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару було встановлено, що документи, подані на підтвердження митної вартості товару, мають розбіжності і неточності, а саме:

- код товару, зазначений у експортній декларації країни відправлення 20ITQSF1T0001095E1 від 05.06.2020 відрізняється від коду товару в поданій до митного оформлення МД №UA204120/2020/042658 від 09.06.2020.

- вартість товару, зазначена у експортній декларації країни відправлення товару 20ITQSF1T0001095E1 від 05.06.2020 (6 425 Євро) відрізняється від вартості товару у поданій до митного оформлення МД №UA204120/2020/042658 від 09.06.2020 та фактурі №С006/80 від 04.06.2020;

- згідно п.2 зовнішньоекономічного контракту від 27.05.2020 №Е/13460 поданого декларантом для митного оформлення «кількість і ціна вказані в проформах». Згідно поданої до митного оформлення ЕМД №UA204120/2020/042658 надана лише рахунок-фактура (інвойс);

- згідно довідки про транспортні витрати від 05.06.2020 - вартість транспортно- експедиційних витрат становить 200 грн, що не можна ідентифікувати із заявленою у МД №UA204120/2020/042658, оскільки одним транспортним засобом переміщувались ще інші консолідовані вантажі;

- проформа-інвойс №Е/13460 від 27.05.2020 не засвідчена продавцем (підпис, печатка).

У зв`язку з тим, що документи містять розбіжності і неточності з метою перевірки відомостей, що підтверджують заявлену митну вартість відповідно до статті 53 МКУ декларанту було запропоновано в 10-ти денний термін надати: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару; висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові документи відповідно до пункту 6 статі 53 МК України.

У зв`язку з відмовою декларанта в наданні додатково витребуваних документів, митну вартість товару визначено на основі раніше визнаних митним органом вартостей: МД від 06.03.2020 №UA205020/2020/014943. Рівень митної вартості товару становить 12 710 Євро.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів зазначено причини відмови в митному оформленні та наведені роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів.

Крім того, товар було випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України, про що свідчить МД №UA204120/2020/043283 від 10.06.2020.

З наведених підстав, вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим. У задоволенні позову просив відмовити.

Позивач у відповіді на відзив від 10.12.2020 не погодився з аргументами відповідача, наведеними у відзиві Також позивач посилається на судову практику в підтвердження позовних вимог. Просив позов задовольнити.

Інших заяв по суті справи на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю «Саліта Трейд» (Покупець) фірмою Procaffe S.p.A. (Італія) (Продацець) укладено контракт №Е/13460 від 27.05.2020, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купляє, на умовах EXW м. Беллуно, Італія(ІНКОТЕРМС-2000), товар - кавомашини уживані. Загальна вартість контракту становить 6 225 Євро. Ціни на товар встановлюються в Євро і включає вартість упаковки, маркування, загрузки. Кількість і ціна зазначені в проформах. Поставка кожної партії товару буде здійснена протягом 90 днів з дати виставлення фактури.

На виконання умов контракту, продавець 27.05.2020 надіслав на адресу покупця рахунок-проформу на оплату товару кавомашин уживаних в кількості 41 шт та витрат на здійснення експортних митних процедур у країні відправлення на загальну суму 6 225 Євро.

Платіжним дорученням №82JBKLK5 від 28.05.2020 ТзОВ «Саліта Трейд» здійснило SWIFT-платіж в адресу фірми «Procaffe S.p.A.» в сумі 6 225 Євро з призначенням платежу «оплата згідно Контракту Е/13460 від 27.05.2020».

09.06.2020 декларантом позивача з метою митного оформлення придбаного товару - кавомашин уживаних в кількості 41 шт. було подано до Поліської митниці ДМС електронну митну декларацію №UA204120/2020/042658 у якій митну вартість товару визначено за основним методом (першим), а саме за ціною договору (контракту) (графа 42, 43 МД) в сумі 6 225 Євро.

Для підтвердження митної вартості декларантом до митної декларації додано такі документи: контракт від 27.05.2020 № Е/13460; платіжне доручення від №82JBKLK5від 28.05.2020; рахунок-фактура (інвойс) від 04.06.2020 №С006/80; товаро-транспортна накладна (СМR) від 05.06.2020 №2020/С006/80; довідка перевізника від 05.06.2020 про транспортні витрати та експортна декларація країни відправлення товару від 05.06.2020 №20ITQSF1T0001095E1.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів посадовою особою митниці було розпочато процедуру консультацій декларанта з митним органом.

Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною договору тощо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з:

1. Документи, подані декларантом до митного оформлення товару та додатково надані за електронною митною декларацією МД №UA204120/2020/042658 містять розбіжності та неточності, зокрема:

- код товару, зазначений у експортній декларації країни відправлення 20ITQSF1T0001095E1 від 05.06.2020 відрізняється від коду товару в поданій до митного оформлення МД №UA204120/2020/042658 від 09.06.2020;

- вартість товару, зазначена у експортній декларації країни відправлення товару 20ITQSF1T0001095E1 від 05.06.2020 (6 425 Євро) відрізняється від вартості товару у поданій до митного оформлення МД №UA204120/2020/042658 від 09.06.2020 та фактурі №С006/80 від 04.06.2020;

- згідно п.2 зовнішньоекономічного контракту від 27.05.2020 №Е/13460 поданого декларантом для митного оформлення «кількість і ціна вказані в проформах». Згідно поданої до митного оформлення ЕМД №UA204120/2020/042658 надана лише рахунок-фактура (інвойс);

- згідно довідки про транспортні витрати від 05.06.2020 - вартість транспортно- експедиційних витрат становить 200 грн, що не можна ідентифікувати із заявленою у МД №UA204120/2020/042658, оскільки одним транспортним засобом переміщувались ще інші консолідовані вантажі;

- проформа-інвойс №Е/13460 від 27.05.2020 не засвідчена продавцем (підпис, печатка).

У зв`язку з тим, що документи містять розбіжності і неточності з метою перевірки відомостей, що підтверджують заявлену митну вартість відповідно до статті 53 МКУ декларанту було запропоновано в 10-ти денний термін надати: виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; прайс-листи, каталоги, специфікації виробника товару; висновки про вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові документи відповідно до пункту 6 статі 53 МК України.

10.06.2020 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204120/2020/000208/2, яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 12 710 Євро.

В подальшому товар було випущено у вільний обіг у зв`язку із сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до частини сьомої статті 55 МК України.

Вважаючи дії митного органу щодо визначення вартості придбаного позивачем та ввезеного на територію України товару на рівні 12 710 Євро, що значно вище його задекларованої вартості, протиправними та не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржуване рішення прийняте відповідачем у відповідності до зазначених вище умов.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Частиною першою статті 58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. В частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується. А саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Частинами четвертою, п`ятою статті 58 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Як встановлено судом та уже зазначалося вище, декларант позивача надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення - основний, серед яких рахунок-фактура від 26.08.2020 №ES20-0846 та експертний висновок від 27.08.2020 №22361/20

Як визначено частиною першою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Стаття 64 МК України визначає порядок визначення митної вартості за резервним методом. Так, згідно зі статтею 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Із наведених положень випливає, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості, у тому числі якщо декларант самостійно визначає митну вартість за резервним методом. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару - кавомашин уживаних в кількості 41 шт., які продано згідно з ціною зазначеною у договорі 6 225 Євро. При цьому позиція позивача полягає у тому, що якщо вартість визначена ним за основним методом, то для митного органу є достатніми ті документи, які подані декларантом, а відповідач зазначає про наявність сумнівів у визначені митної вартості через розбіжності в документах.

Суд зазначає, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товарів у разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Митниця може вимагати, а суб`єкт господарювання має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності заявленої митної вартості товару.

Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митниці щодо підтвердження митної вартості товарів.

Між документами, які були подані декларантом для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару, були недоліки та розбіжності: код товару, зазначений у експортній декларації країни відправлення 20ITQSF1T0001095E1 від 05.06.2020 відрізняється від коду товару в поданій до митного оформлення МД №UA204120/2020/042658 від 09.06.2020; вартість товару, зазначена у експортній декларації країни відправлення товару 20ITQSF1T0001095E1 від 05.06.2020 (6 425 Євро) відрізняється від вартості товару у поданій до митного оформлення МД №UA204120/2020/042658 від 09.06.2020 та фактурі №С006/80 від 04.06.2020; згідно п.2 зовнішньоекономічного контракту від 27.05.2020 №Е/13460 поданого декларантом для митного оформлення «кількість і ціна вказані в проформах». Згідно поданої до митного оформлення ЕМД №UA204120/2020/042658 надана лише рахунок-фактура (інвойс); згідно довідки про транспортні витрати від 05.06.2020 - вартість транспортно- експедиційних витрат становить 200 грн, що не можна ідентифікувати із заявленою у МД №UA204120/2020/042658, оскільки одним транспортним засобом переміщувались ще інші консолідовані вантажі; проформа-інвойс №Е/13460 від 27.05.2020 не засвідчена продавцем (підпис, печатка).

Як наслідок у митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару, на спростування яких позивачем не надано, а судом не здобуто жодних доказів.

Під час здійснення митного контролю імпортованого товару із застосуванням системи управління ризиками за МД №UA204120/2020/042658 від 09.06.2020 відбулось спрацювання профілів ризику. За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що вартість товару нижча наявної цінової інформації.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки.

Оскільки митним органом встановлено, що вартість товару нижча наявної цінової інформації, враховуючи недоліки в документах, то у митного органу підставно виникли обґрунтовані сумніви та необхідність витребувати додаткові документи.

У зв`язку з ненаданням додаткових документів митний орган правомірно прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості. Відповідач визначив митну вартість транспортного засобу за резервним методом.

Відповідно до статті 55 МК України митний орган має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною першою статті 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина друга статті 55 МК України).

Зазначеним вимогам спірне рішення про коригування митної вартості відповідає, оскільки містить всю передбачену законом інформацію, у графі 33 вказаного рішення зазначені та обґрунтовані причини, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог статей 54, 55, 57, 58, 368 МК України.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів №UA204120/2020/000208/2 від 10.06.2020 Поліська митниця ДМС діяла у межах повноважень та у спосіб, передбачений законом, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваного рішення, яке прийняте з дотриманням вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 73-77, 241-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю Саліта Трейд до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк