Справа № 420/7049/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7049/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» (вул.Чорноморського козацтва,115, м.Одеса, 65003) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044) про зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області привести відомості інтегрованої картки платника ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» у відповідність шляхом виключення з відомостей інтегрованої картки платника податків податкового боргу у сумі 2224,23 грн. та пені у сумі 8,19 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» до Головного управління ДПС в Одеській області в якому позивач просить:

зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області привести відомості інтегрованої картки платника ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» у відповідність шляхом виключення з відомостей інтегрованої картки платника податків податкового боргу у сумі 2 224,23 грн. та пені у сумі 8,19 грн.;

зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області подати суду звіт про виконання судового рішення протягом одного тижня з дня набрання законної сили даним судовим рішенням;

стягнути на користь ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» сплачений судовий збір.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» є платником екологічного податку. 19 лютого 2020 року в електронному кабінеті ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» в стані розрахунків з бюджетом з`явились суми боргу, в т.ч.: 1) по екологічному податку: недоїмка 2 224,23 грн.; пеня 8,19 грн. 22 квітня 2020 року ТОВ «Пуратос Україна» звернулось до ГУ ДПС в Одеській області з вимогою про виведення суми з податкового боргу. 06.07.2020 року ТОВ «Пуратос Україна» було отримано лист від ГУ ДПС в Одеській області від 20.05.2020 року № 9596/10-15-32-53-04-07, яким Відповідач фактично визнає, що з боку Відповідача відбулось помилкове алгоритмічне нарахування сум податкових зобов`язань з податку на двоокис за кодом 19011000 та пропонує виправити таку помилку Відповідача шляхом подачі нової звітної декларації із зазначенням суми штрафної санкції у розмірі, визначеному п. 50.1 ст. 50 ПКУ та пені відповідно до ст. 129 ПКУ, сплативши задекларовану суму екологічного податку за викиди двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення, штраф та пеню за кодом бюджетної класифікації - 19011000. ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» вважає дії ГУ ДПС в Одеській області протиправними та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 03.08.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 25.08.2020 року (вхід. №ЕП/12912/20) від відповідача надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що ТОВ «Пуратос Україна» 09.02.2019 року подано звітну податкову декларацію з екологічного податку за IV квартал 2018 року, де задекларовано одночасно податок за викиди Двоокису вуглецю та за інші викиди, відповідно, нарахування податкових зобов`язань в інтегрованій картці платника по екологічному податку обліковується по коду бюджетної класифікації - 19011000, а сплата по коду бюджетної класифікації -19010100. У листі ДФС від 16.01.2019 N 1422/7/99-99-12-03-04-17 зазначено, що з метою забезпечення ефективного контролю за розподілом коштів екологічного податку за викиди забруднюючих речовин (двоокису вуглецю) з урахуванням припису п. 16 прим. 1 ст. 29 БКУ обов`язково складається окремий додаток 1 до Декларації, в частині зобов`язань за викиди двоокису вуглецю в атмосферне повітря починаючи вже за зобов`язаннями з екологічного податку за IV квартал 2018 року. Відповідно до пп. 2 п. 1 розділ IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422, відображення (рознесення) показників форм податкової звітності та звітності з єдиного внеску в інтегрованій картці платника (далі - ІКП) здійснюється на підставі алгоритмів, що затверджені у порядку, визначеному окремим організаційно - розпорядчим актом ДФС. Отже, перенесення до ІКП грошових зобов`язань по екологічному податку, зазначених у додатках 1 до Декларації, здійснюється на підставі алгоритмів окремо по - екологічному податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю); - екологічному податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення. Також в ІКП відображається окремо сплата екологічного податку по кодах бюджетної класифікації 19010100 та 19011000. Таким чином, єдиний шлях для виправлення позивачем наявної недоїмки за даними інтегрованої картки платника екологічного податку, полягає у поданні підприємством уточнюючого розрахунку. Головне управління ДПС в Одеській області наголошує на неможливості, навіть, з технічних питань здійснити будь-яке коригування в системі щодо зменшення боргу за даними ІКП.

Ухвалою суду від 02.09.2020 року адміністративну справу за позовом вирішено призначити до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на « 02» жовтня 2020 року о « 10» годині « 30» хвилин за участю сторін.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року закрито підготовче провадження у справі. Призначено адміністративну справу до судового розгляду на « 30» жовтня 2020 року о « 10» годині « 00» хвилин за участю сторін..

У судове засідання по призначене на 30 жовтня 2020 року на 10:00 особи, які беруть участь у справі не з`явились. Згідно Рішення зборів суддів та Розпорядження Голови Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року та від 21 жовтня 2020 року введений особливий порядок роботи суду, який виключає можливість проведення судових засідань за участю учасників справи, окрім виборчих справ, таким чином відкласти проведення судового засідання на 25 листопада 2020 року на 10.00 год..

У судове засідання по призначене на 25 листопада 2020 року на 10:00 особи, які беруть участь у справі не з`явились. Згідно Рішення зборів суддів та Розпорядження Голови Одеського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року та від 21 жовтня 2020 року введений особливий порядок роботи суду, який виключає можливість проведення судових засідань за участю учасників справи, окрім виборчих справ, таким чином відкласти проведення судового засідання на 17 грудня 2020 року на 10.00 год..

17 грудня 2020 року вирішено адміністративну справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без виклику учасників судочинства на « 24» грудня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Як зазначає позивач та не заперечується відповідачем 11.05.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» отримало податкову вимогу від ГУ ДФС в Одеській області від 27 березня 2019 року № 16152-53 про сплату суми податкового боргу у розмірі у розмірі 2216,04 грн.

16.05.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» звернулося зі скаргою до ДФС України на податкову вимогу ГУ ДФС в Одеській області від 27.03.2019 року № 16152-53. Крім того, ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» 16.05.2019 року також зверталося до ГУ ДФС в Одеській області з вимогою про виведення суми з податкового боргу.

Листом ДФС України від 14.06.2019р. № 27577/6/99-99-17-05-15, повідомило, що за даними ITC «Податковий борг», податкова вимога ГУ ДФС в Одеській області від 27.03.2019 року № 16152-53 вважається відкликаною. Крім того, у вказаному листі, ДФС України повідомило про відсутність предмета оскарження.

05.07.2019 року позивач повторно звернувся з заявою до ДФС України про виведення суми, що була зазначена у податковій вимозі від 27.03.2019 року № 16152-53 з недоїмки та приведення у відповідність з принципом достовірності відомості показників, відображених в інтегрованих картках ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА».

Листом від ДФС України від 08.08.2019 року № 38149/6/99-99-17-05-15, яким зазначено, що TOB «Пуратос Україна» 09.02.2019 подано звітну податкову декларацію з Податку за IV квартал 2018 року, де задекларовано одночасно Податок за викиди Двоокису вуглецю та за інші викиди, відповідно, нарахування податкових зобов`язань в інтегрованій картці платника по екологічному податку обліковуються по коду бюджетної класифікації 19011000, а сплата по коду бюджетної класифікації - 19010100. З огляду на викладене урегулювання питання щодо приведення у відповідність сплачених ТОВ «Пуратос Україна» сум на код бюджетної класифікації 1901100 та код бюджетної класифікації 19010100 до нарахованих податкових зобов`язань можливо шляхом подання платником уточнюючої податкової декларації з екологічного податку за IV квартал 2018 року відповідно до вимог ст. 50 Кодексу.

03.01.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» отримало податкову вимогу ГУ ДФС в Одеській області від 27 серпня 2019 року № 213336-53 про сплату суми податкового боргу у розмірі у розмірі 2216,04 грн.

11 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» звернулося зі скаргою до ДПС України на податкову вимогу ГУ ДФС в Одеській області від 27 серпня 2019 року № 213336-53.

Листом від ДПС України від 22.01.2020 року № 2629/6/99-00-10-05-06, в якому ДПС України зокрема зазначено, що станом на 21.01.2020, податковий борг з екологічного податку, який справляється за викидами в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення у сумі 2216,04 грн погашено за рахунок надходження коштів у сумі 6 651,79 гривні (платіжне доручення від 15.01.2020 №4832). Погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення думі такого боргу, підтверджене відповідним документом (п.п. 14.1.152 п. 14.1 сі. 14 Кодексу). Оскільки податковий борг, який зазначений в податковій вимозі ГУ ДПС Одеській області від 27.08.2019 № 213336-53, відсутній, така податкова вимога відповідно до п.п.60.1.1 п. 60.1 ст. 60 Кодексу вважається відкликаною.

22 квітня 2020 року, ТОВ «Пуратос Україна» звернулось до ГУ ДПС в Одеській області з вимогою про виведення суми з податкового боргу.

Листом від ГУ ДПС в Одеській області від 20.05.2020 року № 9596/10-15-32-53-04-07, зазначено, що з метою уникнення неправомірності зарахування сплачених сум Податку за Двоокис та Податку за інші Викиди, відповідно до наказу Державної казначейської служби України від 26.12.2018 № 406 «Про затвердження Змін до Довідника відповідності символу звітності коду класифікації доходів бюджету», програмним забезпеченням інформаційних систем ДФС передбачено зарахування відповідних сум податкових зобов`язань Податку за кодами бюджетної класифікації (далі - код): 19010100 «викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)», 19011000 «викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення». У випадках недотримання платниками Податку рекомендацій із складання податкової звітності, та внесені платниками сум податкових зобов`язань з Податку на код 19010100, за наявності коду забруднюючої речовини 243.4.001 (Двоокис вуглецю, що викидається в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення) відбулося алгоритмічне нарахування сум податкових зобов`язань з Податку за Двоокис за кодом 19011000. У разі окремого декларування та внесення сум податкових зобов`язань з Податку за Двоокис за кодом 19011000 та Податку за інші Викиди за кодом 19011000 така ситуація не виникає. Таким чином платникам Податку якими податкові зобов`язання з Податку за Двоокис та Податку за інші Викиди за IV квартал 2018 року задекларовано у одному Додатку, у обліковій картці яких обліковується податковий борг за КБК 19011000 та переплата за КБК 19010100, з метою врегулювання питання щодо правильності алгоритмічної ідентифікації нарахування податкових зобов`язань з Податку необхідно скласти уточнену Декларацію із двома Додатками, якими зменшити суму податкових зобов`язань з Податку за Двоокис, яка обліковується за кодом 19011000 на суму податкових зобов`язань з Податку за інші Викиди, нарахувати суму податкових зобов`язань з Податку за інші Викиди на код 19010100 та суму штрафної санкції обчисленої відповідно до пункту «а» ст. 50 Кодексу. Також запропоновано ТОВ "ПУРАТОС УКРАЇНА" надати уточнюючу податкову декларацію екологічного податку за 4 квартал 2018 року з виправленими показниками, що надасть змогу усунути наслідки помилкового нарахування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПКУ).

Відповідно до положень п.3.1 ст.3 ПКУ, податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі по тексту також - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Положеннями пп.240.1.1 п.240.1 ст.240 ПКУ визначено, що платниками екологічного податку є суб`єкти господарювання, юридичні особи, що не провадять господарську (підприємницьку) діяльність, бюджетні установи, громадські та інші підприємства, установи та організації, постійні представництва нерезидентів, включаючи тих, які виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, під час провадження діяльності яких на території України і в межах її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони здійснюються, зокрема викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення.

Відповідно до п.п.14.1.230 п.14.1 ст.14 ПКУ - стаціонарне джерело забруднення - підприємство, цех, агрегат, установка або інший нерухомий об`єкт, що зберігає свої просторові координати протягом певного часу і здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферу та/або скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти.

Підпунктом 242.1.1 п.242.1 ст.242 ПКУ визначено об`єкт та базу оподаткування по екологічному податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, зокрема, обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами. При цьому, положеннями ПКУ не визначено терміну (поняття) «забруднюючі речовини».

Разом з тим, дане визначення передбачене в ст.1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», де забруднююча речовина - речовина хімічного та біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища.

Статтею 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що для забезпечення екологічної безпеки, створення сприятливого середовища життєдіяльності, запобігання шкідливому впливу атмосферного повітря на здоров`я людей та навколишнє природне середовище здійснюється регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України. Регулювання викидів таких забруднюючих речовин полягає в тому, що їх викиди можуть здійснюватись лише за наявності спеціального дозволу, такі викиди підлягають спостереженню. Якщо внаслідок причин об`єктивного характеру встановлено перевищення нормативів екологічної безпеки, приймається рішення про поетапне зниження викидів забруднюючи речовин відповідними суб`єктами. У разі зміни параметрів джерел викидів, їх кількості, кількісного та якісного складу забруднюючих речовин, заходів із зниження їх кількості до зазначених дозволів вносяться зміни. Дозволи на викиди таких речовин надаються за умови, зокрема: не перевищення протягом строку їх дії встановлених нормативів екологічної безпеки, не перевищення нормативів допустимих викидів забруднюючих речовин стаціонарних джерел.

Отже, регулювання викидів найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, полягає у нормуванні викидів, спостереженні за ними, наданні дозволів на викиди.

Згідно із пп. 240.1.1 п. 240.1 ст. 240 Кодексу платниками екологічного податку є суб`єкти господарювання, під час провадження діяльності яких здійснюються викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (далі - платники Податку за Двоокис).

Пунктом 240.7 ст. 240 Кодексу визначено, що не є платниками податку за Двоокис суб`єкти, зазначені у пункті 240.1 статті 240 Кодексу, якими здійснюються такі викиди в обсязі не більше 500 тонн за рік (далі - Граничний обсяг).

У разі якщо річний обсяг викидів двоокису вуглецю перевищує 500 тонн за рік, суб`єкти зобов`язані зареєструватися платниками податку у податковому (звітному) періоді, в якому відбулося таке перевищення. Такі платники зобов`язані скласти та подати податкову звітність, нарахувати та сплатити податок за податковий (звітний) період, у якому відбулося таке перевищення, у порядку, передбаченому Кодексом.

Викиди Двоокису належать до того типу забруднюючих речовин, для яких Інструкцією про зміст та порядок складання звіту проведення інвентаризації викидів забруднюючих речовин на підприємстві, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 10.02.95 N 7, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15.03.95 за N 61/597, передбачено виконання інвентаризації за матеріалами технологічного регламенту або розрахунковим методом.

Таким чином, платник податку за Двоокис, з метою декларування, використовує передбачений п. 250.9 ст. 250 Кодексу механізм визнання зобов`язань шляхом подання до контролюючих органів за місцезнаходженням Джерел, заяви про звітний (податковий) період, у якому очікується перевищення Граничного обсягу всіма його Джерелами. До заяви додаються розрахунки з матеріалами оцінки інвентаризації обсягів викидів Двоокису за кожним та всіма Джерелами, у тому числі із зазначенням для таких Джерел періодів та обсягів викидів Двоокису, у яких відбудеться перевищення Граничної величини.

Відповідно до п. 250.2 ст. 250 Кодексу платники екологічного податку складають податкові декларації за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2015 N 715, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03.09.2015 за N 1052/27497 (із змінами та доповненнями) (далі - Декларація), у порядку, передбаченому ст. 46 Кодексу. Невід`ємною частиною Декларації є шість типів додатків, кожен з яких забезпечує обчислення податкового зобов`язання за відповідним видом об`єкта оподаткування, зокрема у додатку 1 здійснюється розрахунок податкових зобов`язань з податку за Двоокис. Звітність з податку за Двоокис подається до контролюючих органів за місцем розміщення Джерел.

З 2019 року застосовується новий порядок справляння та розподілу сум доходів від екологічного податку, зокрема в частині викидів двоокису вуглецю в атмосферне повітря.

Так, розділ VIII Податкового кодексу України змінено Законом України від 23 листопада 2018 року N 2628-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів" (далі - Закон N 2628) як в частині визначення платників, які справляють екологічний податок за Викиди двоокису вуглецю, так і ставок податку.

При цьому за зобов`язаннями податку за викиди двоокису вуглецю, що виникають за результатами діяльності у 2019 році, до платників податку в частині викидів двоокису вуглецю належать суб`єкти, у яких сукупний річний обсяг викидів двоокису вуглецю за даними форми статистичної звітності 2-ТП повітря за 2018 рік, копія якої подається до органу ДФС за місцезнаходженням стаціонарного джерела викидів, перевищує 500 тонн.

Крім того, з 1 січня 2019 року ставку податку за викиди двоокису вуглецю стаціонарними джерелами з 0,41 грн./тонну підвищено до 10 грн./тонну, тобто збільшено у 24,4 раза.

Законом України від 22 листопада 2018 року N 2621-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України" змінено склад доходів Державного бюджету України, що визначений ст. 29 Бюджетного кодексу України, в частині розподілу між бюджетами коштів від Податку.

Зокрема, згідно із п. 16-1 ст. 29 Бюджетного кодексу України запроваджено особливий порядок розподілу коштів Податку за викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, який полягає у тому, що надходження Податку в частині Викидів двоокису вуглецю зараховуються до загального фонду державного бюджету у розмірі 100 відс., тоді, як надходження Податку від викидів інших видів забруднюючих речовин зараховуються до загального фонду державного бюджету лише у розмірі 45 відсотків.

Таким чином, платники податку перераховують суми податку, що справляється за викиди, крім викидів двоокису вуглецю, скиди забруднюючих речовин та розміщення відходів, одним платіжним дорученням на рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, які забезпечують розподіл цих коштів у співвідношенні, визначеному Бюджетним кодексом України:

45 відсотків податку - до загального фонду Державного бюджету України (крім податку, що справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення, який зараховується до загального фонду державного бюджету у повному обсязі; податку, що справляється за утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені) та/або тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад встановлений особливими умовами ліцензії строк, який зараховується до спеціального фонду державного бюджету у повному обсязі);

55 відсотків - до спеціального фонду місцевих бюджетів (крім податку, що справляється за утворення радіоактивних відходів), у тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, - 25 відсотків; обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 30 відсотків; бюджетів міст Києва та Севастополя - 55 відсотків.

Податок, що справляється за утворення радіоактивних відходів (включаючи вже накопичені) та/або тимчасове зберігання радіоактивних відходів їх виробниками понад встановлений особливими умовами ліцензії строк, зараховується до спеціального фонду державного бюджету у повному обсязі.

З метою забезпечення ефективного контролю за розподілом коштів Податку за викиди забруднюючих речовин (двоокису вуглецю) з урахуванням припису п. 16 1 ст. 29 Бюджетного кодексу України, в тому числі й за IV квартал 2018 року, ДФС листом від 16.01.2019 № 1422/7/99-99-12-03-04-17 рекомендувала платникам екологічного податку обчислювати податкові зобов`язання податку за Двоокис та податку за інші викиди у окремих додатках до декларації.

Статтею 250 Кодексу для Податку визначено базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному кварталу.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» 09.02.2019 року складена та направлена до ГУ ДФС в Одеській області податкова декларація з екологічного податку за результатами 4 кварталу 2018 року з додатком (розрахунком) № 1 за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, які були отримані та прийнятті ГУ ДФС в Одеській області відповідно до квитанцій № 1,2.

На виконання вимог закону ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було сплачено:

1) 2456,04 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 2899 від 11 лютого 2019 року);

2) 240,00 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 3144 від 26.03.2019 року);

ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» 08.05.2019 року складена та направлена до ГУ ДФС в Одеській області податкова декларація з екологічного податку за результатами 1 кварталу 2019 року з додатком (розрахунком) № 1 за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, (які були отримані та прийнятті ГУ ДФС в Одеській області відповідно до квитанцій № 1,2).

На виконання вимог закону ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було сплачено:

1) 1259,38 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 3385 від 08.05.2019 року);

2) 3543,60 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 3386 від 08.05.2019 року);

ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» 07.08.2019 року складена та направлена до ГУ ДФС в Одеській області податкова декларація з екологічного податку за результатами 2 кварталу 2019 року з додатками (розрахунок 1 та розрахунок 2) за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, які були отримані та прийнятті ГУ ДФС в Одеській області відповідно до квитанцій № 1,2.

На виконання вимог закону ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було сплачено:

1) 835,42 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 3949 від08.08.2019 року);

2) 2 463,80 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 3950 від 08.08.2019 року);

ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» 16.10.2019 року складена та направлена до ГУ ДПС в Одеській області податкова декларація з екологічного податку за результатами З кварталу 2019 року з додатками (розрахунок 1 та розрахунок 2) за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, які були отримані та прийнятті ГУ ДПС в Одеській області відповідно до квитанцій № 1,2.

На виконання вимог закону ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було сплачено:

1) 765,65 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 4353 від 18.10.2019 року);

2) 1 862,50 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 4352 від 18.10.2019 року);.

ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» 17.01.2020 року була складена та направлена до ГУ ДПС в Одеській області податкова декларація з екологічного податку за результатами 4 кварталу 2019 року з додатками (розрахунок 1 та розрахунок 2) за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, які були отримані та, прийнятті ГУ ДПС в Одеській області відповідно до квитанцій № 1,2.

На виконання вимог закону ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було сплачено:

1) 2 656,32 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 4829 від 14.01.2020 року);

2) 6 651,79 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного? доручення № 4832 від 15.01.2020 року);

TOB «ПУРАТОС УКРАЇНА» 09.04.2020 року складена та направлена до ГУ ДПС в Одеській області податкова декларація з екологічного податку за результатами 1 кварталу 2020 року з додатками (розрахунок 1 та розрахунок 2) за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, які були отримані та прийнятті ГУ ДПС в Одеській області відповідно до квитанцій №1,2.

На виконання вимог закону ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було сплачено:

1) 1 508,11 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 5385 від 24.04.2020 року);

2) 4 252,32 грн. - сплата екологічного податку за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (відповідно до платіжного доручення № 5381 від 23.04.2020 року).

Всі податкові декларації є зареєстрованими у відповідності до квитанцій 2 та прийняті відповідачем.

Відповідно до пункту 250.2 статті 250 Кодексу платники Податку складають податкові Декларації та подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують Податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:

- за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, розміщення протягом звітного кварталу відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах - за місцем розміщення стаціонарних джерел, спеціально відведених для цього місць чи об`єктів;

- за утворення радіоактивних відходів та тимчасове зберігання радіоактивних відходів понад установлений особливими умовами ліцензії строк - за місцем перебування платника на податковому обліку у контролюючих органах.

Граничними термінами подання податкових декларацій та сплати податкових зобов`язань з Податку вважаються за:

IV квартал 2018 року - 11 лютого 2019 року, а останнім днем сплати податку - 19 лютого 2019 року;

I квартал ц. р. -10 травня та 20 травня 2019 року відповідно;

II квартал ц. р. - 9 серпня та 19 серпня 2019 року відповідно;

III квартал ц. р. -11 листопада та 19 листопада 2019 року відповідно;

IV квартал ц. р. -10 лютого та 19 лютого 2020 року відповідно.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.01.2011 № 11 «Про бюджетну класифікацію», зі змінами і доповненнями, затверджено наступну Класифікацію доходів бюджету по екологічному податку, зокрема:

- 19010100 "Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)";

- 19011000 "Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення".

Форма Податкової декларації екологічного податку (далі - Декларація) затверджена наказом Міністерства фінансів України від 17.08.2015 N 715, із змінами та доповненнями. Невід`ємною частиною Декларації є додатки (розрахунки). Зокрема, розрахунок за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення здійснюється у додатку 1 до Декларації.

Як встановлено судом ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» 09.02.2019 року складена та направлена до ГУ ДФС в Одеській області податкова декларація з екологічного податку за результатами 4 кварталу 2018 року з додатком (розрахунком) № 1 за викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення, (які були отримані та прийнятті ГУ ДФС в Одеській області відповідно до квитанцій № 1,2).

Наказом Міністерства фінансів України від 14.012011 № 11 «Про бюджетну класифікацію» зі змінами та доповненнями затверджено наступну Класифікацію доходів бюджету по екологічному податку, зокрема:

19010100 «Екологічний податок, який справляється за викид в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)»;

19011000 «Екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення».

На виконання вимог закону ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було сплачено:

1) 2456,04 грн. - сплата екологічного податку за 4 квартал 2018 року (відповідно до платіжного доручення № 2899 від 11 лютого 2019 року);

Крім того, відповідно до листа ДФС України № 1422/7/99-99-12-03-04-17 від 16.01.2019 «...Зокрема, згідно із п. 161 ст. 29 Бюджетного кодексу України запроваджено особливий порядок розподілу коштів Податку за викиди забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення, який полягає у тому, що надходження Податку в частині Викидів двоокису вуглецю зараховуються до загального фонду державного бюджету у розмірі 100%., тоді, як надходження Податку від викидів інших видів забруднюючих речовин зараховуються до загального фонду державного бюджету лише у розмірі 45 відсотків. Платники екологічного податку перераховують суми Податку, що справляється за викиди, крім Викидів двоокису вуглецю, скиди забруднюючих речовин та розміщення відходів, одним платіжним дорученням на рахунки, відкриті в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, які забезпечують розподіл цих коштів у співвідношенні, визначеному Бюджетним кодексом України....» У зв`язку з вищевикладеним ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було додатково сплачено 240,00 грн. (відповідно до платіжного доручення № 3144 від 26 березня 2019 року).

Таким чином, Судом встановлено, що ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» було своєчасно, у повному обсязі та відповідному порядку сплачено екологічний податок.

Відповідно до положень статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідач правомірність прийнятих рішень не довів, натомість доводи позивача знайшли своє підтвердження та обґрунтування.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А тому, з огляду на викладене, для належного захисту прав позивача, застосовуючи механізм захисту порушеного права та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч.2 ст.9, ч.2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо не приведення відомості інтегрованої картки платника ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» у відповідність шляхом виключення з відомостей інтегрованої картки платника податків податкового боргу у сумі 2 224,23 грн. та пені у сумі 8,19 грн. та зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області привести відомості інтегрованої картки платника ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» у відповідність шляхом виключення з відомостей інтегрованої картки платника податків податкового боргу у сумі 2 224,23 грн. та пені у сумі 8,19 грн.

Щодо позовної вимоги про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення, то суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 2 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дасть очікуваного результату, або що відповідач буде створювати перешкоди для його (рішення) виконання і позивачем не надано жодних доказів на спростування зазначеної обставини.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по справі та зобов`язання відповідача подати суду звіт про виконання судового рішення у встановлений судом строк у цій справі.

За наведених обставин суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» (вул.Чорноморського козацтва,115, м.Одеса, 65003, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, ) про зобов`язання ГУ ДПС в Одеській області привести відомості інтегрованої картки платника ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» у відповідність шляхом виключення з відомостей інтегрованої картки платника податків податкового боргу у сумі 2224,23 грн. та пені у сумі 8,19 грн. задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС в Одеській області щодо не приведення відомості інтегрованої картки платника ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» у відповідність шляхом виключення з відомостей інтегрованої картки платника податків податкового боргу у сумі 2 224,23 грн. та пені у сумі 8,19 грн.

Зобов`язати ГУ ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ) привести відомості інтегрованої картки платника ТОВ «ПУРАТОС УКРАЇНА» у відповідність шляхом виключення з відомостей інтегрованої картки платника податків податкового боргу у сумі 2 224,23 грн. та пені у сумі 8,19 грн.

В іншій частині позову,- відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, будинок 5; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПУРАТОС УКРАЇНА» (вул.Чорноморського козацтва,115, м.Одеса, 65003, ) судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293,295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Єфіменко

.