Справа № 200/9022/20-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 р. Справа№200/9022/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачці пенсії з 12 жовтня 2015 року на підставі п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зобов`язати відповідача виплатити позивачці пенсію з 12 жовтня 2015 року та здійснити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, щона виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року, у справі № 200/9990/18-а, яким було скасоване рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.07.2018 року про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, та зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2018 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року та п.2 XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року та зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 29.06.2004 року по 31.05.2014 року за Списком №1 на ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», відповідачем була повторно розглянута заява позивачки від 15.06.2018 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за наслідками чого пенсія призначена з 15.06.2018 року.

Зазначено, що відповідач почав здійснювати пенсійні виплати з 15.06.2018 р.

Однак, позивачка переконана, що відповідачем порушено її право на отримання пенсії, оскільки вважає, що пенсійні виплати їй повинні були бути нараховані з 12.10.2015 року, - після досягнення нею пенсійного віку.

У поданому до суду відзиві на адміністративний позов, відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, зазначивши, щона виконання рішення суду від 09.01.2019 року, у справі № 200/9990/18-а,Селидовське ОУ ПФУ України Донецької області повторно розглянуло заяву позивачки від 15.06.2018 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за наслідками чого пенсія позивачці була призначеназ 15.06.2018 року.

Заява позивачки від 20.10.2015 року не була заявою про призначення пенсії, та була розглянута відповідачем в порядку ЗУ «Про звернення громадян».

Крім того, відповідно до положень п. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності 01.04.2015 року, та яким були внесені зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 3, ст. 10 із наступними замінами), передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку:- 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року.

Станом на 12 жовтня 2015 року позивачці виповнилося 45 років, тобто нею не було досягнуто встановленого законом пенсійного віку для отримання права на призначення пенсії на підставі п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим такі вимоги є безпідставними.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року, позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Заяв від учасників справи про поновлення/продовженняпроцесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, до суду не надходило, отже, суд проводить розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами. Саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, участь учасників справи в судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, та сторонами не повідомлено причин, які безпосередньо перешкоджають розгляду даної справи за наявними у ній доказами.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується паспортом громадянина України, Серія: НОМЕР_1 (а.с. 7-9).

20.10.2015 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Управління ПФУ в м. Селидове Донецької області із заявою в якій просила призначити їй пенсію з огляду на наявність у неї 15 років загального, та 10 років пільгового стажу за Списком № 1 (а.с. 15).

Листом Управління ПФУ в м. Селидове Донецької області від 30.10.2015 року № 57/к-19-01-01, повідомлено, що відповідно до положень п. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02.03.2015 року, який набрав чинності 01.04.2015 року, та яким були внесені зміни до Закону України "Про пенсійне забезпечення" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 3, ст. 10 із наступними замінами), передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах жінки, які народилися з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року, набудуть у 46 років.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 01 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи:з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 21 року у чоловіків і не менше 16 років у жінок.

Посилаючись на наведені обставини, зазначено про відсутність у позивачки права на призначення пенсії відповідно до п. 1 ст. 13 Закону № 1788-XIІ (а.с. 16).

Згідно із рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року, у справі № 200/9990/18-а, судом було встановлено, що позивачка звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою від 15.06.218 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року та п.2 XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, однак, рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.07.2018 року позивачці відмовлено в призначенні пенсії за нормам Закону № 1788, Закону № 1058 та Закону України № 213 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 7 років 6 місяців.

До пільгового стажу не зараховано період з 29.06.2004 по 31.12.2004 ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, оскільки згідно індивідуальної відомості про застраховану особу від 15.06.2018 цей період вказано як вислуга років. З 01.01.2005 по 31.12.2009 відсутній спецстаж відповідно до п. а ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».До пільгового та страхового стажу не зараховано період роботи з 01.11.2014 по 04.07.2016 ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, зв`язку з тим, що підприємство не здійснювало реєстраційні дії щодо зміни місцезнаходження на підконтрольній українській владі території і перевірити достовірність виданої довідки не має можливості.До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.10.2014 по 31.10.2014 ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП Донецька вугільна енергетична компанія, оскільки відсутня сплата страхових внесків до МДЗ України цим підприємством (ОК- 5 від 15.06.2018).

Вищевказаним судовим рішенням від 09.01.2019 року, у справі № 200/9990/18-а, яке набрало законної сили 28.03.2019 року, судом встановлено наявність у позивачки права на пенсію згідно п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с. 35), скасоване рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16.07.2018 року про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії, та зобов`язаноСелидовськеОУ ПФУ Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2018 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року та п.2 XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року та зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 29.06.2004 року по 31.05.2014 року за Списком №1 на ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Не є спірною обставиною у справі, що на виконання вищевказаного рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року, у справі № 200/9990/18-а, Селидовським об`єднаним управлінням пенсійного фонду України Донецької області була повторно розглянута заява позивачки від 15.06.2018 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за наслідками чого пенсія за віком призначена з дня звернення 15.06.2018 року.

Позивачка переконана, що пенсія за віком їй повинна була бути призначена з дня досягнення нею пенсійного віку, - з 12 жовтня 2015 року, у зв`язку із чим звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Стаття 3 Конституції України гарантує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004 таким законом є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оскільки і Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", і Закон України "Про пенсійне забезпечення" регулюють одні і ті ж правовідносини, пріоритет у застосуванні за загальним правилом мають норми Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" як акту права, прийнятого пізніше у часі, а норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" підлягають субсидіарному (додатковому) застосуванню у разі неурегульованості певного питання у приписах Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За приписами ч. 4 ст. 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пункт "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 у редакції до набрання чинності Законом України від 02.03.2015 року №213-VIII«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», передбачав, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 ( 36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Законом України від 02.03.2015 №213-VIII раніше передбачений п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" віковий ценз для жінок у 45 років було збільшено до 50 років із одночасним запровадженням правила поетапного збільшення показника вікового цензу, за яким жінки, дати народження яких припадають, зокрема на 1 жовтня 1970 року - 31 березня 1971 року, набуваютьправо на пенсію після досягнення ними віку 46 років.

Закон України від 02.03.2015 року №213-VIII набув чинності з 01.04.2015 року.

Відповідно до п.2розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди: 1) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням нормстатті 28 цього Закону. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цьогоЗакону. Виплата пенсій особам, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та особам, пенсії яким призначені відповідно до пунктів "в" - "е" та "ж"статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", здійснюється до 1 січня 2005 року за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за рахунок коштів Державного бюджету України до досягнення пенсійного віку, передбаченогостаттею 26 цього Закону.

Отже, і після набуття чинності нормамиЗакону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" правила призначення пенсій за Списком №1 регламентувались п."а"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Такий стан правового регулювання існував до календарної дати набрання чинності нормами Закону України від 03.10.2017р. №2148-VIII(11.10.2017), яким текст Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" був доповнений, зокрема, ст.114, згідно з ч.1 якої право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням нормстатті 28 цього Закону.

При цьому, Законом України від 03.10.2017р. №2148-VIIIу новій редакції був викладений п.2розділу XV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де указувалось, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цьогоЗаконумають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цьогоЗакону.

Згідно з п.1 ч.2ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"у редакціїЗакону України від 03.10.2017р. №2148-VIIIна пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1975 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися по 31 березня 1970 року включно; 45 років 6 місяців - з 1 квітня 1970 року по 30 вересня 1970 року; 46 років - з 1 жовтня 1970 року по 31 березня 1971 року; 46 років 6 місяців - з 1 квітня 1971 року по 30 вересня 1971 року; 47 років - з 1 жовтня 1971 року по 31 березня 1972 року; 47 років 6 місяців - з 1 квітня 1972 року по 30 вересня 1972 року; 48 років - з 1 жовтня 1972 року по 31 березня 1973 року; 48 років 6 місяців - з 1 квітня 1973 року по 30 вересня 1973 року; 49 років - з 1 жовтня 1973 року по 31 березня 1974 року; 49 років 6 місяців - з 1 квітня 1974 року по 30 вересня 1974 року; 50 років - з 1 жовтня 1974 року по 31 грудня 1975 року.

У силу спеціальної вказівки уЗаконі України від 03.10.2017 №2148-VIIIнаведені вище норми закону почали застосовуватись з 01.10.2017 року.

Відтак, з 01.10.2017 правила призначення пенсій за Списком №1 почали регламентуватись одночасно двома законами, а саме: п."а"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення"у редакціїЗакону України від 02.03.2015р. №213-VIIIта п.1 ч.2ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"у редакціїЗакону України від 03.10.2017р. №2148-VIII.

Правила згаданих законів були повністю уніфікованими (ідентичними).

Такий стан правового регулювання існував до прийняття Конституційним Судом України рішення від 23.01.2020 №1-р/2020"У справі за конституційним поданням 49 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу I, пункту 2 розділу III "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N213-VIII", пунктом 1 резолютивної частини якого, було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема статтю 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада1991 року N 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року N213-VIII.

Отже, станом на 12 жовтня 2015 року, та станом начас звернення позивачки до відповідача за призначенням пенсії із заявою від 20 жовтня 2015 року, діяли норми п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII, згідно із якими, жінки, дата народження яких припадає, зокрема на 1 жовтня 1970 року - 31 березня 1971 року, набувають право на пенсію після досягнення ними віку 46 років.

Як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 , Серія: НОМЕР_1 , датою народження позивачки є 11 жовтня 1970 р. (а.с. 7), тобто, станом на 12 жовтня 2015 року, позивачці виповнилося повних 45 років, що свідчить про те, щонею не був досягнутий закріплений п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсійний вік, а отже і не було набуте право на призначення відповідної пенсії з 12 жовтня 2015 року.

Отже, суд зазначає, що пенсія за віком на пільгових умовах з 12 жовтня 2015 року позивачці не могла бути призначена саме у зв`язку із недосягненням нею пенсійного віку у 46 років.

Посилання позивачки у позовній заяві на те, що Листом Управління ПФУ в м. Селидове Донецької області від 30.10.2015 року № 57/к-19-01-01, їй було відмовлено у зв`язку із відсутністю у неї необхідного пільгового стажу 7 років 6 місяців, суд не приймає, оскільки вказаний лист відповідача таких висновків не містить, а містить лише роз`яснення про відсутність у позивачки станом на час звернення, права на призначення пенсії відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції Закону України від 02.03.2015 року №213-VIII.

Доказів оскарження таких дій пенсійного органу матеріали справи не містять.

Натомість, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року, у справі № 200/9990/18-а, було встановлено, що позивачка звернулась до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою від 15.06.218 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року та п.2 XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, однак рішенням Селидовського ОУ ПФУ в Донецькій області від 16.07.2018 року позивачці відмовлено в призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку за нормами Закону № 1788, Закону № 1058 та Закону України № 213 Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року - у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу 7 років 6 місяців.

За наслідками розгляду справи, суд в своєму рішенні дійшов висновку про протиправність вищевказаного рішення пенсійного органу від 16.07.2018 року, зобов`язавши його, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.06.2018 року №2884 про призначення пенсії згідно п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року та п.2 XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року та зарахувати до пільгового стажу період роботи ОСОБА_1 з 29.06.2004 року по 31.05.2014 року за Списком №1 на ВП «Шахта імені Челюскінців» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія».

Приписами п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058,які кореспондують з ст. 83 Закону №1788, закріплено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку:1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Не є спірною обставинною у справі, що на виконання вищевказаного рішенняДонецького окружного адміністративного суду від 09.01.2019 року, у справі № 200/9990/18-а, позивачці була призначена пенсія з дня звернення 15.06.2018 року.

Доказів звернення позивачки до відповідача за пенсією не пізніше трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку - 46 років, матеріали справи не містять, отже позивачці правомірно було призначено пенсію саме з дня звернення - 15.06.2018 року.

Отже, аналізуючи положення чинного законодавства, виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, та докази, які містяться в матеріалах справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеністьпротиправності дій відповідача щодо невиплати позивачці пенсії з 12 жовтня 2015 року на підставі п."а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з огляду на що такі позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Решта позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити позивачці пенсію з 12 жовтня 2015 року та здійснити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, є похідними та задоволенню також не підлягають. Крім того, суд зазначає, що виплата пенсії може бути проведена лише після її призначення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

Враховуючи, що у задоволенні позовних відмовлено у повному обсязі, понесені позивачкою витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом у сумі 840,80 грн., відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , зареєстроване фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Селидовського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці, 6, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 24 грудня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров