Справа № 340/3975/20
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

24 грудня 2020 року Справа № 340/3975/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (позивач) до ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить стягнути з відповідача вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі 3681,87 грн..

Ухвалою від 13.10.2020 р. відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.76).

02.11.2020 р. представником відповідача було подано суду відзив на позовну заяву, в якому серед іншого вказано про пропущення позивачем строку звернення до суду з даним позовом, передбаченого у ч.5 ст.122 КАС України (а.с.87-99).

Представник позивача не погодився з такою позицією представника відповідача, у поданих суду поясненнях по справі зазначив, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню загальний строк звернення до суду, встановлений абз.2 ч.2 ст.122 КАС України, оскільки вимога про стягнення вартості однострою особистого користування не є вимогою, що стосується безпосередньо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, а є спором щодо конкретної вимоги майнового характеру, що виник під час проходження, звільнення з публічної служби. Крім того, просив врахувати, що з метою досудового вирішення спору на адресу відповідача було направлено претензію щодо відшкодування вартості предметів однострою особистого користування (а.с.115-119).

Надаючи правову оцінку вищевказаним доводам представників сторін суд зазначає таке.

Так, згідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 122 КАС України вказано, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

При цьому, абз.1 ч.2 ст.122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, згідно з ч.5 ст.122 цього Кодексу, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, чинне законодавство України встановленими строками обмежує звернення особи до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків має на меті досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13 грудня 2011 року визначено, що держава може, встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судових захист і доступ до правосуддя.

Предметом розгляду у справі є стягнення з відповідача вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, у розмірі 3681,87 грн..

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.09.2017 р. №772 (у редакції наказу МВС від 24.12.2019 р. №1100), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.10.2017 р. за №1224/31092, затверджено Порядку забезпечення поліцейських одностроєм (у мирний час) (далі - Порядок №772).

Згідно п.10 Розділу 5 Порядку №772 визначено, що відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився, здійснюється з урахуванням термінів його експлуатації та у випадку втрати, пошкодження та/або звільнення поліцейського зі служби з таких підстав: у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; за власним бажанням; у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; через службову невідповідність.

Абзацами 7-9 п.10 Розділу 5 Порядку №772 передбачено, що керівник відповідного органу поліції не пізніше ніж за 5 робочих днів до звільнення поліцейського зі служби видає наказ про відшкодування особою вартості предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився. Поліцейському видається під розписку належно завірена копія наказу про відшкодування вартості предметів однострою особистого користування. Відрахування з грошового забезпечення поліцейського здійснюються виключно за його письмової згоди або в судовому порядку.

Отже, з вищевказаних норм Порядку № 772 встановлено, що в разі звільнення поліцейського зі служби, в тому числі у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, він повинен відшкодувати вартість предметів однострою особистого користування, строк експлуатації яких не закінчився.

З матеріалів справи встановлено, що позивач проходив державну службу в органах Національної поліції України.

Частиною 1 ст.59 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 29.07.2020 року №545 о/с позивача звільнено з поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби (наказ Департаменту патрульної поліції від 14.07.2020 р. №401). Як вбачається з даного наказу, сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 3681,87 грн..

29.07.2020 р. відповідача було ознайомлено з вимогами наказу №545 о/с від 29.07.2020 р., в тому числі щодо необхідності здійснення відшкодування коштів в розмірі 3681,87 грн., що підтверджується особистою розпискою відповідача (а.с.41).

Згідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частина 1 ст. 19 КАС України вказує, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Таким чином, суд зазначає про те, що даний спір стосується питань реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, з моменту прийняття її на відповідну посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Зазначена позиція узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.02.2019 року у справі №636/93/14-ц, від 12.12.2018 року у справі №804/285/16.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що у даному випадку відповідача звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" з 29.07.2020 р. відповідно до наказу №545 о/с від 29.07.2020 р. (а.с.41).

Позивач до суду з даним позовом звернувся шляхом подання позовної заяви засобами поштового зв`язку 22.09.2020 р. (а.с.70, 122).

Отже, враховуючи предмет спору та обставини проходження відповідачем служби в поліції, що відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України є публічною службою, суд приходить до висновку, що у даному випадку позивач є суб`єктом владних повноважень та спір належить до категорії спорів стосовно прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Доводи представника позивача щодо застосування загального строку звернення до суду з позовом в даному випадку є необґрунтованими. Посилання позивача, що ним були вжиті заходи на забезпечення відшкодування збитків шляхом направлення відповідачу претензії також є необґрунтованими, оскільки направлення такої не передбачено Порядком №772.

Судом також враховано, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX, у тому числі і строки на звернення до суду, закінчились 07.08.2020 р..

Відтак, позивачем пропущений місячний строк звернення до суду з даним позовом, встановлений у ч.5 ст.122 КАС України.

Наслідки пропущення строків звернення до суду передбачено ст.123 КАС України.

Частиною 3 ст. 123 КАС України визначено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч.4 ст.123 цього Кодексу).

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, суд робить висновок про залишення позову без розгляду.

Щодо судових витрат на правову допомогу суд звертає увагу, що загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи, що в даному випадку суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, відтак відсутні підстави для стягнення судових витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного керуючись, ст.ст.122, 123, 240 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Департаменту патрульної поліції Національної поліції України до ОСОБА_1 про стягнення коштів, - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду у 15 - денний строк, встановлений ст. 295 цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько