Справа № 640/21573/18
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Київ № 640/21573/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі головуючого судді Качура І.А., розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано Франківській області щодо врахування матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ при обчисленні ОСОБА_1 розміру основної пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за вислугу років з 21.08.2017 року на підставі довідок управління Служби безпеки України в Івано-Франківській області від 06.08.2018 року №60/21-3204 та управління Служби безпеки України в Чернівецькій області від 14.08.2018 року №75/21/362 з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія сум одноразових додаткових видів грошового забезпечення, а саме: матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ та здійснити відповідні пенсійні виплати з врахуванням проведених виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подати до суду протягом місяця, з дня набрання рішення законної сили, звіт про виконання судового рішення.

Підставами позову зазначено протиправність відмови відповідача у проведенні перерахунку пенсії позивача з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії, з яких справлялися єдині внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. На думку позивача, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премія згідно з Дисциплінарного статуту ЗСУ, з яких сплачено страхові внески, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2018 року відкрито провадження у справі №640/21573/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 16.01.2019 року до суду подано відзив, в якому зазначено, що вимога позивача про перерахунок пенсії з урахуванням вказаних складових грошового забезпечення не узгоджується з законодавством, яким передбачено чіткий та вичерпний перелік видів грошового забезпечення, які включаються для перерахунку пенсії; підстави для проведення перерахунку пенсії з врахуванням зазначених у поданих довідках видів грошового забезпечення відсутні. Відповідач також вказує, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії не включені до грошового атестату при звільненні. Страхові внески виплачені лише за види грошового забезпечення, які включені до зазначеного грошового атестату. Вказані позивачем складові одноразовими виплатами, мають характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту військовослужбовців, відносяться до заохочувальних виплат та не входять до складових грошового забезпечення, визначених ст. 43 Закону України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з яких обчислюється пенсія.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2019 року провадження у адміністративній справі №640/21573/18 зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №522/2738/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2020 року провадження у адміністративній справі №640/21573/18 поновлено, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пенсія за вислугу років призначена ОСОБА_1 17.05.2010 року.

Відповідно до розрахунку по пенсійній справі пенсія позивачу була нарахована з наступних складових: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, середньомісячна сума додаткових видів грошового зобов`язань, у тому числі: робота з агентурою - 20%, аналітична робота - 30%, надб. за умови режим. обмежень -20%, надбавка за особливо важливі завдання - 90%, премія - 10%. Основний розмір пенсії - 86% грошового забезпечення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до відповідача з вимогою провести перерахунок основного розміру пенсії, враховуючи в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія, одноразові види грошового забезпечення (грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових проблем, одноразові премії (винагороди) з яких були сплачені єдині внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

28.08.2018 року листом №1284/К-15 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомило позивача про те, що для врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію позивача, таких видів грошового забезпечення, як грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових проблем, одноразові премії на підставі довідок, долучених до звернення позивача, немає правових підстав.

На думку позивача відмова, викладена у листі відповідача №1284/К-15 від 28.08.2018 року є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

-щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ст. 10 Закону №2262-ХІІ обов`язок нарахування та виплати пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»№2262-ХІІ від 09.04.1992 року (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд звертає увагу, що пунктом 1 Постанови КМУ від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинній на час призначення пенсії позивачу) було установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п. 5 цієї Постанови було передбачено право керівників державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань та допомогу для оздоровлення у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

Пунктом 7 постанови КМУ від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» було визначено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, законодавством, чинним на час проходження позивачем служби, було передбачено виплату грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразових премій. Довідка від 14.08.2018 №75/21/362 підтверджує фактичну виплату позивачу вказаних допомог за період з 01.06.2009 року по 16.05.2010 року.

Водночас, при вирішенні питання щодо врахування вказаних допомог при обчисленні пенсії підлягає застосуванню правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17 (провадження №11-806апп18); Постанова набрала законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові цього суду від 10.03.2015 року (№21-70а15), на яку послався позивач, зважаючи на таке.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 Постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Водночас висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_3 , з якого обчислюється пенсія, отриманих позивачем у квітні-травні 2012 року та квітні 2013 року матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у червні 2012 року та червні 2013 року - матеріальної допомоги для оздоровлення, у серпні 2013 року - винагороди за тривалість безперервної військової служби, у грудні 2011 року, грудні 2012 року та травні 2013 року - грошових премій відповідно до статей Дисциплінарного статуту ЗСУ, виплата яких здійснювалася не щомісячно, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, адже вказані виплати не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Суд також враховує твердження відповідача щодо неотримання позивачем щомісячної додаткової грошової винагороди, що зумовлює відсутність підстави для включення даного виду грошового забезпечення для обчислення пенсії.

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №522/2738/17, суд дійшов висновку про відсутність підстав для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та одноразових премій, з огляду на одноразовий характер цих виплат, а також те, що вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довело правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин. Відтак, у задоволенні даного позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Січових Стрільців, 15, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Качур