Справа № 620/737/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/737/20
23 грудня 2020 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді Файдюка В.В.
суддів: Земляної Г.В.
При секретарі: Марчук О.О.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не складання нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача за формою, передбаченою додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Законом України від 04 квітня 1992 року №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а також не направлення такої нової довідки до ГУ ПФУ в Чернігівській області для подальшого перерахунку пенсії;
- зобов`язати відповідача виготовити та направити до ГУ ПФУ в Чернігівській області оновлену довідку станом на 05 березня 2019 року про розмір грошового забезпечення позивача; із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення за посадою, яку він займав на момент звільнення з УДСНС у Чернігівській області, за формою, передбаченою додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін в грошову забезпеченні, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової суужби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-11, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року даний позов задоволено.

14 серпня 2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 6 000,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким в задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2020 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області було залишено без задоволення, а додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року - без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокатом позивача було порушено питання про розподіл судових витрат, понесених в апеляційному суді, зокрема, витрат на правову допомогу та зазначено, що докази витраченої суми будуть надані додатково.

Надалі на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 21 грудня 2020 року надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - Коверзнева Д.В. про ухвалення додаткового рішення, в якій він просив прийняти додаткову постанову у справі та стягнути з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1600,00 грн.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд клопотання без виклику сторін в порядку письмового провадження.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 15 грудня 2020 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 статті 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Аналогічна позиція підтримується Верховним Судом у постанові від 01 жовтня 2018 року.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зауважити, що обов`язковою умовою для врахування судом таких доказів є їх подання до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що представництво інтересів позивача в суді апеляційної інстанції здійснювалося адвокатом на підставі Договору про надання правової допомоги №02/2020 від 18 лютого 2020 року, Додаткової угоди до договору від 18 лютого 2020 року №02/2020, ордеру серії СВ №1001865 від 26 лютого 2020 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000095.

Вартість однієї години надання послуг визначена в Додатковій угоді від 18 лютого 2020 року №1 до Договору №02/2020 про надання правової допомоги від 18 лютого 2020 року та становить 1200,00 грн.

Згідно доданого до заяви акту приймання-передачі наданих послуг №2 від 08 грудня 2020 року, підписаного позивачем, як клієнтом, зі Адвокатським бюро «Коверзнев і партнери», перелік послуг та їх вартість такий: складання відзиву на апеляційну скаргу, підготовка доказів, направлення сторонам та до суду (80 хв.) - 1600 грн.

Адвокатом Коверзневим Д.В. виставлено ОСОБА_1 рахунок на оплату наданих послуг від 21 грудня 2020 року на суму 1600 грн, який того ж дня оплачено позивачем згідно квитанції №П1238682. Сума до оплати та призначення платежу відповідає змісту рахунка та акта наданих послуг від 08 грудня 2020 року.

Отже, в сукупності вищевказані докази свідчать про те, що адвокатом Коверзневим Д.В. надавалась професійна правнича допомога ОСОБА_1 , була прийнята в повному обсязі та оплачена. Всього за супроводження справи Адвокатом у суді апеляційної інстанції позивач поніс витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 1600 грн.

Також колегія суддів зазначає, що відповідачами під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не заперечувалося щодо відшкодування на користь ОСОБА_1 судових витрат, у тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

У додатковій постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року по справі №926/1795/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на певних критеріях, які суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відтак, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Таку позицію викладено в постановах Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 907/357/16, від 18 грудня 2018 року у справі № 910/4881/18, від 08 квітня 2019 року у справі № 922/619/18.

Судом проаналізовано зміст наданих позивачем документів щодо підтвердження обґрунтованості заявленого розміру відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та зазначено, що надані позивачем докази свідчать про відповідність заявленої до стягнення суми витрат встановленим ч. 5 статті 134 КАС України критеріям з огляду на складність, об`єм справи, а також суму податку, визначену у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 1600,00 грн., понесення позивачем яких підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а їх розмір видається пропорційним та обґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329, 382 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Стягнути з Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Я.М. Собків