Справа № 520/7934/2020
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 р. Справа № 520/7934/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., м. Харків, повний текст складено 18.08.2020 по справі № 520/7934/2020

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповідач, ГУ ПФ України в Харківській області), в якому просить визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФ України в Харківській області щодо неврахування під час перерахунку пенсії, проведеної у 2018 році, додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищення) та премії з 01.01.2018, зобов`язати провести перерахунок з 01.01.2018 та здійснити доплату ОСОБА_1 пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення та враховуючи наступні його складові: посадовий оклад в сумі 5360 грн„ оклад за військовим званням в сумі 1340 грн., надбавки за вислугу років в розмірі 50 % у сумі 3350 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 %, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10% та премії в розмірі - 100 % від посадового окладу, з урахуванням виплачених сум; визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФ України в Харківській області щодо обмеження згідно перерахунку, проведеного у 2018 році, виплати підвищення пенсії у 2018 році у розмірі 50 %, у 2019 році у розмірі 75 %, зобов`язати провести перерахунок та здійснити доплату підвищення ОСОБА_1 пенсії з 01.01.2018 по 31.12.2018 у розмірі 50 % підвищення, з 01.01.2019 по 31.12.2019 у розмірі 25% підвищення з урахуванням додаткових складових грошового забезпечення, з якого обраховується пенсія, у тому числі надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 %, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10% та премії в розмірі - 100 % від посадового окладу, з урахуванням виплачених сум; визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФ в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру ОСОБА_1 пенсії з 80 % до 70 % сум грошового забезпечення з 01.01.2018, зобов`язати здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб" виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити її доплату з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію у розмірі 80% грошового забезпечення з 01.01.2018, здійснивши виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018, з урахуванням проведених платежів.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області які полягають у виплаті ОСОБА_1 лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 05.03.2019, із врахуванням раніше виплачених сум.

У решті позову відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривен 80 копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що у рішенні суду першої інстанції не надано оцінки тому факту, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, також визнано протиправними та нечинними зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45. Указаними змінами обмежувався перелік складових грошового забезпечення, з яких обраховується сума пенсії та які чітко визначені ст. 43 Закону № 2262-ХІІ. Указане автоматично призводить до того, що з березня 2019 року діє попередня редакція постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, що передбачає включення всіх видів грошового забезпечення при обрахунку пенсії. Стверджує, що відповідач діяв на підставі постанови Кабінету Міністрів України, яка згодом судом визнана протиправною та нечинною, не звільняє його від обов`язку поновити його порушені права, що прямо передбачає ст.ст. 55, 65 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Дії щодо зменшення розміру належної до виплати пенсії внаслідок поступового її підвищення з 01 січня 2018 року вже оцінені судами у справі № 826/3858/18, а тому вважає, що доведення їх незаконності не потребується. Зазначає, що обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України. Вважає, що судом повинні були бути застосовані безпосередньо норми ст.ст. 43, 63 Закону № 2262-ХІІ, відповідно до яких позов підлягав задоволенню в повному обсязі, а не норми постанов уряду, тобто неправильно застосовані норми матеріального права. Так, ст. 63 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсії військовослужбовців проводиться не лише на підставі довідки обласного військового комісаріату, а і на підставі документів, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Всі необхідні документи для визначення розмірів додаткових видів грошового забезпечення містяться у його пенсійній справі, зокрема у довідках що додані до позовної заяви, які видавалися навчальним центром до 01.01.2018. Відповідач не враховував всі види грошового забезпечення, вичерпний перелік яких встановлений Законом №2011-ХІІ, і які відображають умови, особливості військової служби кожної особи, яка має право на пенсію за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку у ГУ ПФ України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років з 01.01.2005 згідно Закону України Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ.

Згідно протоколу про призначення пенсії розмір призначеної вперше складав 80% від сум грошового забезпечення.

ГУ ПФ України у Харківській області відповідно до Постанова Кабінету Міністрів України №103 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018, на підставі довідки уповноваженого органу, однак відсотковий розмір пенсії зменшився і склав 70% грошового забезпечення.

Крім того, під час здійснення вказаного перерахунку у 2018 році встановлено виплату пенсії у розмірі 50%, у 2019 році у розмірі 75% та у 2020 році у розмірі 100% від підвищеної пенсії позивача, відповідно до протоколів перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із таким розрахунком пенсії та розміром її виплати, а також не включенням до грошового забезпечення додаткових видів грошового забезпечення, які йому враховувалися станом на 2012 рік, позивач звернувся до адміністративного суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що зменшення відсоткового значення розміру пенсії при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №103 є протиправною. Крім того, суд першої інстанції виснував, що у зв`язку з скасуванням в судовому порядку Постанови № 103 з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 % суми підвищення пенсії.

Відмовляючи в задоволенні іншої частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на момент перерахунку пенсійним органом пенсії позивача з 01.01.2018 Постанова Кабінету Міністрів України №103 була чинною та не скасованою, відтак, дії ГУ ПФУ в Харківській області щодо проведення перерахунку пенсії за рахунок виплати 50% та 75% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 до 05.03.2019 не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок за вказаний період проведено на виконання Постанови Кабінету Міністрів №103, чинної до 05.03.2019.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а позивач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії за період з 01.01.2018 по 04.03.2019, а також в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання провести перерахунок з 01.01.2018 та здійснити доплату пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення та враховуючи наступні його складові: посадовий оклад в сумі 5360 грн., оклад за військовим званням в сумі 1340 грн., надбавки за вислугу років в розмірі 50 % в сумі 3350 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 %, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10% та премії в розмірі - 100 % від посадового окладу, з урахуванням виплачених сум.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Закон № 2262-ХІІ).

Відповідно до частини третьої (четвертої) статті 63 Закону № 2262-ХІІ(в редакції на момент призначення пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Як вбачається з наведеної норми права, вказана норма не вказує на рішення суб`єкта владних повноважень про зміну видів грошового забезпечення військовослужбовців як на підставу для перерахунку пенсії, а пов`язує її перерахунок з фактичною зміною видів грошового забезпечення.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: "усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (набрання чинності з 01.01.2017).

Отже, нормативний підхід до розуміння норм права, що регулюють відносини перерахунку і виплати пенсій на умовах норм Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" дає можливість зробити висновок, що зі зміною правового регулювання підстав проведення перерахунку пенсії Кабінету Міністрів України делеговано право встановлювати умови, порядок та розміри пенсійних виплат при перерахунку пенсії військовослужбовців, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, що узгоджується з функціями Уряду України, визначеними в пунктах 2, 3статті 116 Конституції України.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 (далі по тексту - Постанова №103 в редакції на момент її прийняття) встановлено виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 р.

З огляду на матеріали справи, позивачу з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії, відповідно до якого підвищення пенсії позивача складає 3860,12 грн, з них до сплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 щомісячно 50% від підвищення у сумі 1930,06 грн; з 01.0.2019 по 31.12.2019 75% від підвищення у сумі 2895,09 грн та з 01.01.2020 щомісячно 100% від підвищення у сумі 3860,12 грн.

Колегія суддів зазначає, що Постанова № 103 на час вчинення відповідачем перерахунку пенсії була чинною, не була визнана неконституційною та підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, та яке набрало законної сили 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатку 2 до Порядку № 45.

Суд визнає, що частина друга статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним.

Колегія суддів наголошує на неможливості виконання положення нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним та таким, що прийнятий поза межами повноважень, не в порядку та спосіб, передбачені законом.

Отже, з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 (з 05.03.2019) позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та постановах від 09.04.2020 у справі №640/19928/18.

Разом із тим, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 постанови №103 не впливає на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми постанови №103 були чинними і пенсійний орган правомірно їх дотримувався.

Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 17.06.2020 по справі №2540/2873/18 та від 24.07.2020 у справі № 823/2442/18.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, які в своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав не враховувати приписи п.2 Постанови № 103.

Вищевказаний висновок узгоджується правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 16.10.2019 по справі №2040/6740/18.

Отже, з урахуванням відсутності у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в силу ст.19 Конституції України, в період з 01.01.2018 по 04.03.2019 іншого законного способу дій, ніж передбачений Постановою № 103, колегія суддів зазначає, що відповідач, виплачуючи в період з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% підвищення до пенсії, а з 01.01.2019 по 04.03.2019 75% підвищення до пенсії позивача, діяв у відповідності до п. 2 Постанови №103 та не порушив вимог ч. 4 ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, оскільки такий спосіб дій був прямо передбачений вказаною Постановою Кабінету Міністрів України.

В той же час, суд першої інстанції виснував, що з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, а дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.

В цій частині висновок суду та встановлені судом обставини учасниками справи не заперечуються.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги позивача , колегія суддів враховує таке.

Відповідно до положень ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип, закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія акту починається з моменту набрання ним чинності і припиняється з втратою актом чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

30.09.2010 Конституційний Суд України ухвалив рішення № 20-рп/2010 у справі щодо конституційності Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 08.12.2004 № 2222-ІУ, яким визначено юридичні наслідки визнання нормативно - правового акту нечинним, часові межі чинності такого акту, а також і відповідні межі дії відновлених норм з початкової редакції Основного Закону.

Таким чином, слід дійти висновку, що на сьогодні, за загальним правилом, моментом припинення календарної дії приписів закону в цих випадках є момент набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Отже, відповідний акт визнається нечинним на майбутнє і чинним до цього - протягом певного проміжку часу (останнім днем його календарної чинності є той, що передує одному з зазначених моментів). Визнання нечинним акту може призводити до відновлення дії іншого акту, початковим календарним днем якої є відповідний з вказаних моментів.

Колегія суддів зазначає, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта.

За таких обставин, колегія суддів уважає помилковими доводи апеляційної скарги позивача щодо протиправності дій органу Пенсійного фонду в частині виплати позивачу підвищення пенсії в наведених вище розмірах за період 01.01.2018 по 04.03.2019, адже на час виникнення спірних правовідносин, вказана Постанова № 103 була чинною, а тому відповідач діяв у межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачені законодавством.

Щодо доводів апелянта про наявність "законних сподівань" отримати пенсію у збільшеному розмірі після її перерахунку відповідно до закону, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У справі "Суханов та Ільченко проти України" (рішення від 26.06.2014, п.35) Європейський Суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися ст.1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання" якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

Колегія суддів звертає увагу, що приписами пунктів 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103, які були чинними до 05.03.2019, було прямо передбачено порядок виплати перерахованих пенсій колишнім військовослужбовцям у такий спосіб, як це здійснено відповідачем по справі (виплата 50% підвищення з 01.01.2018 та 75% підвищення з 01.01.2019 по 04.03.2019), а також була відсутня усталена практика національних судів на підтримку аналогічних скарг заявників.

Отже, доводи скаржника про наявність "законних сподівань" на збільшення пенсії є в даному випадку необґрунтованими.

Також щодо посилання апелянта в скарзі на постанову Верховного Суду у справі №826/3858/18, якою було залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, то колегія суддів враховує факт визнання протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України №103 та зміни до пункту 5 Порядку № 45, додатку 2 до Порядку № 45 при винесенні даного рішення, та застосовує висновки Верховного Суду, викладені вже вище по справам №640/19928/18, №2540/2873/18, №160/3586/19 у спірних правовідносинах по даній справі.

Також колегія суддів відхиляє доводи заявника в апеляційній скарзі про протиправність дій органу Пенсійного фонду в частині не врахування при перерахунку додаткових видів грошового забезпечення, які позивач отримував на момент звільнення з військової служби та перерахунку пенсії в 2012 році з таких підстав.

Так, після набуття законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, якою скасовано Постанову № 103 в частині обмеження перерахунку пенсії виключно трьома складовими (посадовий оклад, надбавка за вислугу років, оклад за військовим званням), позивач мав правомірні очікування на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та відповідно на отримання нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, із обов`язковим зазначенням в ній відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру його пенсії.

Як вбачається з наданих відповідачем документів з пенсійної справи позивача, нової довідки про новий розмір грошового забезпечення на ім`я позивача після скасування в судовому порядку Постанови № 103 від Харківського обласного військового комісаріату до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не надходило, в тому числі встановлено, що позивач самостійно не звертався до уповноваженого органу для отримання довідки з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення.

В свою чергу позивач стверджує про відсутність обов`язку надання нової довідки, вказуючи на те, що в матеріалах справи достатньо документів, в тому числі попередньої довідки про грошове забезпечення, необхідних для перерахунку пенсії, виходячи з розміру грошового забезпечення та враховуючи наступні його складові: посадовий оклад в сумі 5360 грн., оклад за військовим званням в сумі 1340 грн., надбавки за вислугу років в розмірі 50 % в сумі 3350 грн., надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50 %, надбавки за роботу з таємними документами в розмірі 10% та премії в розмірі - 100 % від посадового окладу

З цього приводу колегія суддів зазначає, що пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (в редакції після 03.05.2019), передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи). Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (пункт 2 Порядку № 45).

Згідно пункту 3 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Колегія суддів зазначає, що підставою для перерахунку пенсії є довідка встановленої форми, видана уповноваженим органом та направлена ним до відповідного управління ПФУ.

Крім того, відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за № 135/13402, призначення (перерахунки) пенсій органами Пенсійного фонду України здійснюються на підставі документів, які надаються уповноваженими структурними підрозділами силових міністерств і відомств, на які покладено функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії документів.

Отже, без отримання відповідного повідомлення (довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії) у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відсутні підстави та повноваження для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Суд зауважує, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій. До їх функцій належать виключно питання призначення (перерахунку) і виплати пенсій. Розмір складових грошового забезпечення визначається уповноваженим органом.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області при призначенні/перерахунку пенсії керувалося лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані уповноваженим органом, та не могло визначити і врахувати будь-які інші складові, окрім тих, що були включені до відповідної довідки, що відповідає вимогам чинного законодавства України.

Зазначена правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, зокрема, в постановах від 11.07.2019 у справі №642/7159/16-а, від 19.07.2019 у справі №640/17250/16-а, від 10.09.2019 у справі № 521 /16215/16-а вказано, що: "органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами/особою-пенсіонером довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у довідках на підставі наданих їм іншими органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у таких довідках".

Крім того, колегія суддів ураховує, що при перерахунку пенсії має враховуватися актуальне грошове забезпечення за відповідною посадою, з якої військовослужбовець був звільнений з військової служби, а не ті додаткові види грошового забезпечення, які пенсіонер отримував на день звільнення з військової служби чи попередніх перерахунках.

Такий висновок ґрунтується на положеннях абзацу 5 пункту 5 Порядку № 45 ( в редакції, що відновилася у зв`язку з скасуванням Постанови № 103) перерахунку пенсій, відповідно до якого для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів: інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), для перерахунку пенсії не враховуються.

Отже, відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно, в межах повноважень, визначених чинним законодавством, та не мав підстав самостійно без надходження відповідної довідки здійснювати перерахунок пенсії з урахуванням тих видів грошового забезпечення, які були встановлені в довідці про перерахунок пенсії станом на 01.04.2012 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 1294-2007-п від 07.11.2007 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка була визнана такою, що втратила чинність згідно з Постановою № 704.

За таких обставин, колегія суддів не убачає в діях відповідача порушень прав позивача, які б потребували судового захисту в цій частині вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.08.2020 по справі № 520/7934/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді З.Г. Подобайло Н.С. Бартош