Справа № 161/2416/20
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2020-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 161/2416/20
Провадження № 2-а/161/161/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.,

за участю секретаря судових засідань Самсонюк Ю.Л.

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Чіпака Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика Олександра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика О.І. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика О.І. серії LC № 016381 від 10 лютого 2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Постанова мотивована тим, що він 10 лютого 2020 року о 16 год. 52 хв. в м. Луцьку по вул. Замковій, керуючи транспортним засобом Volksvagen, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.35 «Стоянку заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 «В» і п. 3.35 додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Мотивуючи свою позицію, зазначає, що він, повернувши з вул. Глушець на вул. Замкову в м. Луцьк, проїхавши всі контрольні обмежувачі швидкості, зупинив свій автомобіль для розвантаження по лівій стороні дороги по напрямку свого руху, приблизно за 250 м від перехрестя з вул. Глушець. Саме по цій стороні дороги відсутній дублюючий знак, який забороняє стоянку. А тому вважає, що він здійснив стоянку в такий спосіб, що не порушує Правила дорожнього руху, в тому числі правила стоянки. Також позивач звертає увагу, що дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

На підставі наведеного, позивач просить скасувати постанову старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика О.І. серії LC № 016381 від 10 лютого 2020 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 лютого 2020 року відкрито провадження у цій справі.

У своєму відзиві на позовну заяву Департамент муніципальної варти Луцької міської ради зазначає про безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 . На спростування доводів позивача, у відзиві, зокрема, вказано, що 10 лютого 2020 року о 16 год. 52 хв. ст. інспектор Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчик О.І. виявив порушення, а саме: зупинку транспортного засобу Volksvagen, д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.35 «Стоянку заборонено», чим порушено вимоги п. 8.4 «В» і п. 3.35 додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху. Вказане адміністративне правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки та винесено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності. На розгляд справи відповідальна особа 11 лютого 2020 року не з`явилася. Оскільки позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля Volksvagen, д.н.з. НОМЕР_1 , то саме його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вищевказане правопорушення. Згідно ПДР дія знаку 3.35 поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений, якщо інший порядок не передбачений ПДР. Таке положення ПДР підкреслюють поширення дії знаку саме на той бік дороги, на якому він встановлений, незалежно від напрямку руху автомобіля. З наявної фотофіксації правопорушення можна зробити висновок, що знак 3.35 «Зупинку заборонено» розташовано з дотриманням всіх вимог, знак є видимим для учасників дорожнього руху. На підставі наведеного Департамент муніципальної варти Луцької міської ради просить в задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, які зазначені в позовній заяві, позов підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача Чіпак Д.О. в судовому засіданні в судовому засіданні позов заперечив, просить в його задоволенні відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні задоволення позову з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд встановив, що 10 лютого 2020 року о 16 год. 52 хв. ст. інспектор Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчик О.І. виявив порушення, а саме: зупинку транспортного засобу Volksvagen, д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії знаку 3.35 «Стоянку заборонено», чим порушено вимоги п. 8.4 «В» і п. 3.35 додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Вказане порушення відповідачем зафіксоване в режимі фотозйомки та складено відповідне повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності.

За результатами розгляду справи постановою старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика О.І. серії LC № 016381 від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

За змістом оскаржуваної постанови встановлено, що 10 лютого 2020 року о 16 год. 52 хв. в м. Луцьку по вул. Замковій, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volksvagen, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.35 «Стоянку заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 «в» і п. 3.35 додатку 1 розділу 33 Правил дорожнього руху.

Таким чином ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за зупинку транспортного засобі в зоні дії дорожнього знаку 3.35 «Стоянку заборонено».

Частиною 1 ст. 142 КУпАП визначено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з приміткою до статті 142 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Відповідно до частини 3 ст. 142 КУпАП, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП визначено, що, порушення вимог зупинки є адміністративним правопорушенням яке тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Розділом 33 ПДР встановлено, що дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено» - забороняє стоянку усіх транспортних засобів. Не поширюється дія знака: за наявності під ним таблички 7.18 на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», на водіїв, які перевозять пасажирів з інвалідністю, за умови наявності документів, що підтверджують інвалідність пасажира (крім пасажирів з явними ознаками інвалідності); на таксі з увімкненим таксометром. Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Згідно з пунктом 8.2-1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

В позовній заяві позивач зазначає про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки, на його думку, він не порушував Правил дорожнього руху.

При цьому позивачем не заперечується місце розташування його автомобіля на правому боці дороги (в напрямку вул. Глушець) відносно елементів дороги вул. Замко вої та наявність дорожніх знаків.

З досліджених в судовому засіданні матеріалів фотофіксації встановлено, що транспортний засіб позивача стоїть з боку дороги, на якому встановлений дорожній знак 3.35 «Стоянку заборонено», а отже, - підпадає під його дію.

Статтями 8 та 9 цього Кодексу встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Виходячи із норм викладених у ст.77 КАС України встановлено, що за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що матеріали справи містять докази вчинення ОСОБА_1 дій, які стали підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу, що старший інспектор Департамент муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчик О.І. не є належним відповідачем у цій справі, оскільки за змістом ч. 1 ст. 219 КупАП належним відповідачем у спірних правовідносинах має бути виконавчий орган місцевої влади, тобто Департамент муніципальної варти Луцької міської ради.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право прийняти одне з передбачених ч. 3 ст. 286 КАС України рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика О.І. про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності

Керуючись ст. ст. 5, 19,77, 205, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого інспектора Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради Матрунчика Олександра Івановича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк