Справа № 200/10623/20-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Справа№200/10623/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., за участю секретаря судового засідання Сафронової Ю.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в якому просило суд:

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорного Євгена Олександровича щодо винесення постанови про накладення штрафу від 21 жовтня 2020 року у розмірі 5 100 гривень по ВП № 63163223;

визнати протиправними та скасувати постанову про накладення штрафу від 21 жовтня 2020 року у розмірі 5100 гривень по ВП № 63163223, винесеної старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорним Євгеном Олександровичем при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/3012/20-а виданого 23 вересня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач, серед іншого, зазначає, що державний виконавець зобов`язаний проводити перевірку виконання рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин, натомість державним виконавцем не було здійснено жодних дій для того, щоб пересвідчитися у можливості виконання Головним управлінням рішення суду та визначитися з поважністю причин невиконання, а накладено на Головне управління штраф, чим грубо порушено права позивача у виконавчому провадженні та норми ч.ч.1- 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404).

Позивач вказує, що постанова про відкриття виконавчого провадження до нього взагалі не надходила.

Крім того, позивач зазначає, що ним, 23.09.2019 року до Першого апеляційного адміністративного суду подано апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення у строки встановлені КАС України.

Спірну постанову позивач вважає протиправною, оскільки вина та умисел на навмисне невиконання рішення суду у даній справі з боку управління відсутня, через те, що судове рішення, у розумінні норм КАС України, не набрало законної сили.

Відповідач проти позову заперечує, надав відзив на позов, в якому, серед іншого, зазначив, що на момент перевірки стану виконання боржником рішення суду, старшим державним виконавцем було встановлено, що від Головного управління Пенсійного фонду України до Слов`янського міськрайонного відділу ДВС не надходило жодної відповіді про стан виконання судового рішення.

21.10.2020 року, на підставі статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу на боржника в розмірі 5100 грн. Копія постанови була направлена боржнику для виконання.

Відповідач вважає, що ненадходження до боржника постанови про відкриття виконавчого провадження, не є підставою та не доводить поважність причин для невиконання рішення суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд на 14 грудня 2020 року.

Ухвалою суду від 14 грудня 2020 року замінено первісного відповідача по справі № 200/10623/20-а - Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків), на належного відповідача - Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач).

Представники сторін у судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Розгляд даної справи здійснюється у порядку, передбаченому параграфом 2 глави 11 КАС України.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі № 200/3012/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії Головного управління ПФУ в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8, ), а саме в невідрахуванні аліментів з пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) для утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнано неправомірними дії Головного управління ПФУ в Донецькій області з невиплати ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8, ) виплатити аліменти з недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за період з 01.11.2015 року по 05.03.2019 року.

Зобов`язано Головне управління ПФУ в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 за період з 01.11. 2015 року по 05.03.2019 року.

Присуджено до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань з Головне управління ПФУ в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул.Генерала Батюка, 8, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ) суму судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. (а.с. 7-11).

На виконання вказаного рішення 23 вересня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист по справі № 200/3012/20-а, відповідно до якого було зобов`язано Головне управління ПФУ в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Генерала Батюка, 8, ) виплатити ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману пенсію померлого ОСОБА_2 за період з 01.11.2015 року по 05.03.2019 року (а.с. 38).

25 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) із заявою, відповідно до якої просила прийняти до виконання вказаний виконавчий лист (а.с. 39).

Постановою від 30.09.2020 року старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорного Євгена Олександровича було відкрито виконавче провадження № 63163223 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с. 40).

24 вересня 2020 року позивачем, через Донецький окружний адміністративний суд, було подано апеляційну скаргу до Першого апеляційного адміністративного суду на вищевказане судове рішення (а.с. 12).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору та надання відповідного оригіналу квитанції на адресу Першого апеляційного адміністративного суду (а.с. 14).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року поновлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області строк на апеляційне оскарження та відкрите апеляційне провадження в адміністративній справі № 200/3012/20-а.

В тексті ухвали зазначено: ...В установлений судом строк недоліки усунуті.

Оскільки повний текст рішення апелянт отримав 25.08.2020 року, а з апеляційною скаргою звернувся 24.09.2020 року, суд вважає за можливе пововити строк на апеляційне оскарження...

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 21 грудня 2020 року.

Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорним Євгеном Олександровичем від 21.10.2020 року на позивача накладений штраф у розмірі 5 100,00 грн. по ВП № 63163223 за невиконання без поважних причин рішення суду (а.с. 42-43).

Спірну постанову позивачем отримано 03.11.2020 року, отже, ним дотримано строку звернення до суду з даним позовом, встановленого п.1 ч.2 ст. 287 КАС України

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частина 1 статті 370 КАС України встановлює, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Порядок набрання законної сили рішенням суду в адміністративній справі врегульовано ст. 255 КАС України.

Частина перша цієї норми встановлює, що рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Частиною другою визначено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Отже, перша та друга частини статті 255 КАС України розмежовують порядок набрання законної сили рішенням суду, залежно від того чи було подано на нього апеляційну скаргу та незалежно від того, коли таку скаргу було подано.

Як вказано вище, 24.09.20 р. позивачем, через Донецький окружний адміністративний суд, було подано апеляційну скаргу на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року у справі № 200/3012/20-а, а ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 09.11.2020 року поновлено позивачу строк на апеляційне оскарження та відкрите апеляційне провадження.

З єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.12.20 р., рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19.08.2020 року у справі № 200/3012/20-а скасовано.

Таким чином, саме з моменту подання апеляційної скарги позивачем (24.09.20 р.), рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі № 200/3012/20-а, на підставі якого виданий виконавчий документ, в силу положень ч.2 ст. 255 КАС України, вважалось таким, що не набрало законної сили.

Ця обставина вказує на поважність причин невиконання позивачем вказаного рішення у період з 24.09.20 р. до 21.12.20 р.

З огляду на викладене, прийняття державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу на позивача за невиконання рішення, є протиправним.

Крім цього, частиною 2 статті 18 Закону № 1404 передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до частин 1-2 статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частина 6 статті 26 Закону № 1404 встановлює, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з ч.1 ст. 75 Закону № 1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У той же час, відповідно до ч.1 ст. 28 Закону № 1404 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Отже, постанову про відкриття виконавчого провадження, у якій повинен був бути встановлений строк на добровільне виконання рішення, державний виконавець мав направити на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням та наступного робочого дня після закінчення вказаного строку, перевірити виконання рішення боржником та, у випадку невиконання рішення, встановити наявність чи відсутність поважних причин такого невиконання .

В межах врегульованої Законом № 1404 процедури примусового виконання рішення, лише після спливу строку на добровільне виконання рішення (про початок та сплив перебігу якого позивачу не було відомо) та встановлення поважності причин невиконання судового рішення виконавець мав право накладати на боржника штраф.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року у даній справі, відповідача було зобов`язано надати суду всі матеріали виконавчого провадження № 63163223.

Проте, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження направлення на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 63163223 чи доказів вчинення дій, спрямованих на встановлення підстав невиконання позивачем рішення про зобов`язання виконати певні дії.

Таким чином, позивачу не було відомо про відкриття відповідного виконавчого провадження, у якому він має статус боржника та про встановлення йому строку на добровільне виконання судового рішення, після спливу якого, до позовича могли б бути застосовані відповідні заходи примусового виконання рішення.

Крім цього, зі змісту ч.1 ст. 75 Закону № 1404 суд робить висновок про те, що виконавець мав встановити причини невиконання боржником рішення, а штраф за невиконання боржником рішення могло бути застосовано виконавцем до боржника лише у випадку встановлення виконавцем того, що рішення не виконано боржником без поважних причин.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження вчинення дій, спрямованих на встановлення підстав невиконання позивачем вищевказаного рішення суду про зобов`язання виконати певні дії.

Суд зауважує, що саме по собі невиконання боржником рішення, не свідчить про те, що воно не виконано без поважних причин.

Враховуючи викладене, приймаючи спірну постанову державний виконавець діяв протиправно, а позовні вимоги щодо визнання її протиправною та її скасування підлягають задоволенню.

У той же час, суд відмовляє у задоволенні вимог про визнання протиправними дії державного виконавця щодо винесення спірної постанови, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту в цій частині вимог.

Самі по собі дії державного виконавця щодо складання постанови прав позивача не порушують, оскільки такі дії знайшли своє вираження у прийнятій спірній постанові, яка визнана судом протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що є належним та достатнім способом захисту та відновлення порушених прав позивача.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Частина 3 статті 139 КАС України встановлює, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Суд зауважує, що позивач у даній справі не виступає у якості суб`єкта владних повноважень у розумінні ч.4 ст.5, п.5 ч.1 ст.19 КАС України.

Оскарження постанов ДВС про накладення штрафів не є обов`язком позивача, тому, відповідне звернення до суду хоча і пов`язане з його діяльністю, але не вважається виконанням покладених на нього повноважень.

Право оскаржувати постанови ВДВС належить позивачу як стороні виконавчого провадження, а не складає виконання його повноважень (обов`язків) як державного органу.

Отже, у спірних правовідносинах позивач не вважається суб`єктом владних повноважень, а подає позов на захист власних прав та інтересів як сторони виконавчого провадження боржника.

Таким чином, враховуючи часткове задоволення однієї з пов`язаних між собою немайнових позовних вимоги, судові витрати в сумі 2 102,00 грн., понесені позивачем, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Законом України Про виконавче провадження та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 21 жовтня 2020 року у розмірі 5100 гривень по виконавчому провадженню № ВП № 63163223, винесеної старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Нагорним Євгеном Олександровичем при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/3012/20-а виданого 23 вересня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса місцезнаходження: площа Соборна, 3, м.Слов`янськ, Донецька область, 84122) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (, адреса місцезнаходження: вул. Глекова, 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122).

Рішення складено у повному обсязі 24 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд, з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч