Справа № 552/221780/19
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 552/221780/19
РІШЕННЯ
іменем України

28 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу завдану шкоду на користь військової частини НОМЕР_1 у сумі 17812,40 грн. та судовий збір у сумі 1921 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач під час виконання службових обов`язків вчинив дорожньо-транспортну пригоду, шкоду від якого відшкодовано позивачем, що й стало підставою для звернення до суду з правом регресної вимоги до відповідача.

Ухвалою суду від 04.09.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Вказана ухвала отримана відповідачем 09.09.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У відзиві на позовну заяву від 17.03.2020 відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі лише у разі наявності в їх діях умислу на знищення, пошкодження майна.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 22.06.2016 №124 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , призначеного наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 15.06.2016 №179-РС на посаду водія автомобільного відділення автомобільного взводу автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , з 22.06.2016 зараховано до списків особовому складу військової частини та на всі види грошового забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 15.04.2019 №77 відповідача виключено зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення з 13.04.2019.

Постановою Малинівського районного суду м. Одеси від 17.10.2016 по справі №521/17035/16 відповідача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн. Згідно з вказаною постановою відповідач 09.09.2016 року, о 18 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем УАЗ 31512 державний номер НОМЕР_2 по вулиці Старопортофранківська 105 у м. Одесі, під час руху не витримав безпечний боковий інтервал, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Mitsubishi, державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Відповідач своїми діями порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.12.2018 по справі №916/1883/18, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2019, стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 14750,40 грн., 1300 грн. витрат та судового збору в розмірі 1762 грн.

Згідно повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника від 20.03.2019 №35, з рахунку військової частини НОМЕР_1 на виконання наказу Господарського суду Одеської області від 26.02.2019 №916/1883/18, списано кошти в сумі 17 812,40 грн.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.05.2020 позов військової частини НОМЕР_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в порядку регресу завдану шкоду на користь військової частини НОМЕР_1 в сумі 530 грн. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27.07.2020 рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.05.2020 скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21.08.2020 передано справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу до Хмельницького окружного адміністративного суду як суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд справи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4,6 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1-2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1 статті 1172 ЦК України).

При цьому, згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до абз. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 29.12.1992 Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі і з цього ж часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову.

Право регресної вимоги позивача до відповідача виникло з 20.03.2019, тобто з дати здійснення оплати суми боргу в сумі 17 812,40 грн., що підтверджується повідомленням про безспірне списання коштів з рахунків боржника від 20.03.2019 №35.

Умови матеріальної відповідальності військовослужбовців регламентовані Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженим Постановою Верховної Ради України № 243/95-ВР від 23 червня 1995 року (далі - Положення). Положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.

Згідно п.2 Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.

Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.

Пунктом 7 Положення передбачено, що військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані у разі заподіяння з їх вини третім особам шкоди, яку було відшкодовано відповідно до чинного законодавства військовою частиною, зобов`язані відшкодувати її військовій частині у порядку, передбаченому цим Положенням та цивільним законодавством України.

Згідно п.8 Положення, залежно від того, навмисно чи з необережності заподіяно шкоду, а також з урахуванням суспільної небезпечності дії (бездіяльності) винної особи та обставин, за яких заподіяно шкоду, і вартості майна до військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних застосовується повна або обмежена матеріальна відповідальність.

Відповідно до п. 10 Положення, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані за шкоду, заподіяну недбалим виконанням ними службових обов`язків, передбачених військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами, несуть матеріальну відповідальність у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення.

Таким чином, оскільки ДТП (завдання шкоди) мало місце під час проходження відповідачем військової служби, до правовідносин з приводу її відшкодування має застосовуватися саме наведене вище Положення, про що прямо вказано в його п.1, а та обставина, що наразі відповідач не проходить військову службу, таких висновків не спростовує.

Повна матеріальна відповідальність за шкоду військовослужбовців та призваних на збори військовозобов`язаних, заподіяна з їх вини державі настає у разі умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій, дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину (п.13 Положення).

Так як з вини відповідача ОСОБА_1 сталася дорожньо-транспортна пригода, що підтверджується рішенням Малинівського районного суду м. Одеси від 17.10.2016 по справі №521/17035/16, внаслідок якої була завдана шкода, суд дійшов висновку про наявність підстав для покладення матеріальної відповідальності у розмірі заподіяної шкоди, але не більше місячного грошового забезпечення, як це передбачено п. 10 Положення, оскільки шкоду заподіяно недбалим виконанням ним службових обов`язків.

Покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності у спірному випадку не відповідає вимогам зазначеного Положення, оскільки матеріали справи не містять даних про вчинення умисних протиправних дій, дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину або посилання на наявність інших обставин, за яких настає повна матеріальна відповідальність.

Отже, доводи позивача про те, що відповідно до частини першої статті 1191 ЦК України військова частина має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача в розмірі всієї суми виплаченого відшкодування, є помилковими, оскільки нормами законодавства (п.10 Положення) встановлено розмір матеріальної відповідальності - не більше місячного грошового забезпечення.

Така ж правова позиція (стягнення з відповідача майнової шкоди у розмірі місячного грошового забезпечення) у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2019 року по справі № 161/175/17.

Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 18.05.2020 №158, грошове забезпечення відповідача у березні 2019 року (місяці списання коштів з позивача) становило 10 181,33 грн.

З огляду на викладені вище обставини позовні вимоги військової частини НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 у порядку регресу завданої шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі грошового забезпечення за березень 2019 року, що становить 10 181,33 грн.

Також суд зазначає, що цей спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 червня 2019 року по справі № 707/1679/17.

Згідно з частиною 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У цьому спорі позивач виступає в якості суб`єкта владних повноважень.

Тому, відповідно до ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат (сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2102 грн.) відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 в порядку регресу завдану шкоду на користь військової частини НОМЕР_1 в сумі 10 181,33 (десять тисяч сто вісімдесят одну гривню тридцять три копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 28 грудня 2020 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )
Відповідач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_5 )

Головуючий суддя Д.А. Божук