Справа № 360/3300/20
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3300/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шембелян В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Полякової В.К.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Слєсарєва І.Е.,

представника відповідача Матусевича Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Луганській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

03 вересня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.06.2020 № 1850 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області» в частині притягнення заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області №888 о/с від 03.08.2020 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 ;

- поновити підполковника поліції ОСОБА_1 в органах Національної поліції на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з 11.08.2020 та допустити негайне виконання судового рішення;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 11.08.2020 по день ухвалення рішення суду, з урахуванням належних до сплати податків та інших обов`язкових платежів.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справах з 08.08.1998 по 06.11.2015, в Національній поліції - з 07.11.2015 по 10.08.2020, з травня 2019 року обіймав посаду заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області.

Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Луганській області №888 о/с від 03.08.2020 «По особовому складу» звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст.77 ч. 1 п.6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), з 10.08.2020 (підстава - наказ ГУНП в Луганській області від 30.06.2020 №1850). Позивач ознайомлений з наказом 10.08.2020.

Рішення про застосування дисциплінарного стягнення стосовно позивача було прийнято ГУНП в Луганській області з грубим порушенням вимог Закону України «Про Національну поліцію» Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з порушенням порядку проведення службового розслідування, у відсутність підстав, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 08.09.2020 позовну заяву залишено без руху (а.с. 28).

Ухвалою суду від 22.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду після усунення її недоліків, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с. 34-35).

Ухвалою суду від 10.11.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 111).

Головне управління Національної поліції в Луганській області позовних вимог не визнало про що 06.10.2020 надало відзив на позовну заяву (а.с. 40-54). В обгрунтування заперечень проти позову зазначено наступне.

Наказом ГУНП в Луганській області від 22.06.2020 року № 1796 було призначено проведення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни заступником начальника відділу поліції начальником СВ Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області підполковником поліції ОСОБА_1 .

З зазначеним наказом позивач був ознайомлений під особистий підпис 26.06.2020. Підставою для призначення службового розслідування був рапорт від 22.06.2020 начальника УКЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_2 про те, що 22.06.2020 до ГУНП в Луганській області надійшла інформація про проведення працівником ТУ ДБР та Г У СБУ в Донецькій та Луганській областях в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні за ст. 368 КК України обшуку службового кабінету заступника начальника відділу поліції - начальника Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 , у зв`язку із можливим отриманням останнім неправомірної вигоди із вчинення певних процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Відповідно до частини 1 ст.16 Статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місця у з дня його призначення керівником.

Частиною 4 ст.16 Статуту визначено, що службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

В свою чергу п. 2 розділу V Порядку визначено, що службове розслідувати розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення Службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

30.06.2020 начальником ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 був затверджений висновок про результати службового розслідування за фактом порушення Службової дисципліни окремими працівниками Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області.

Таким чином службове розслідування за фактом можливого порушення і службової дисципліни заступником начальника відділу поліції - начальником СВ Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області підполковником поліції ОСОБА_1 було проведено у строки, визначені чинним законодавством.

При розгляді справи за фактом можливого порушення службової дисципліни заступником начальника відділу поліції нальником СВ Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області полковником поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією було встановлено такі факти.

До ГУНП в Луганській області надійшла інформація про те, що 22.06.2020 о 18.00 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, по вулиці Банківській, 19 в смт. Новоайдарі (розташування адміністративної будівлі Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області), в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000088 від 12.06.2020, за ч. 3 ст. 368 КК України, під час несення служби в службовому кабінеті № 17, було затримано в порядку ст. 208 КПК України заступника начальника ВП - начальника слідчого відділення Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

На час проведення службового розслідування, наказом ГУНП в Луганській області № 1796 від 22.06.2020, ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків.

Під час проведення службового розслідування ОСОБА_1 посилаючись на положення ст. 63 Конституції України, відмовився від надання будь-яких пояснень.

Висновком службового розслідування встановлено факт неналежного виконання ОСОБА_1 своїх безпосередніх обов`язків, як керівника слідчого відділення Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області, що призвело до затримання його працівниками ТУ ДБР і Луганського управління ДВБ НПУ та його підозри у вчиненні кримінального правопорушення, вкрай негативно вплинуло на авторитет Національної поліції України серед населення та довіру громадян до поліцейських.

Зазначена подія стала наслідком низьких ділових та моральних якостей, недотримання ним вимог чинного законодавства та Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ.

Відповідно до висновку від 30.06.2020, затвердженого начальником ГУНП в Луганській області ОСОБА_3 , про результати службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області дисциплінарною комісією було вирішено:

- за скоєння дисциплінарного проступку, а саме за порушення вимог п.п. 1, 2, 3, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-УІІІ, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», наказу НГГУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», вимог керівництва НПУ та ГУНП в Луганській області щодо посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності, що виразилось у відносинах з громадянином ОСОБА_4 , які не пов`язані з безпосереднім виконанням його службових обов`язків, суперечать сутності і призначенню правоохоронних інституцій, підривають авторитет та престиж органів державної влади в особі органів Національної поліції, підполковника поліції ОСОБА_5 заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області звільнити із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Луганській області від 30.06.2020 № 1850 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області від 03.08.2020 № 888 о/с звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області з 10.08.2020 (а.с. 98).

Згідно із розпискою позивача від 10.08.2020 останній особисто отримав витяги з наказів ГУНП в Луганській області від 03.08.2020 № 888 о/с.

Відповідач зазначив, що при визначенні виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_6 , ГУНП в Луганській області діяв у межах власної дискреції.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши в своїх поясненнях, що в дисциплінарному наказі чітко не вказано, в чому саме полягає дисциплінарне правопорушення, які саме дії (бездіяльність) позивача свідчать про порушення ним вимог Дисциплінарного статуту. Сам факт наявності кримінального провадження, обшук в кабінеті позивача та повідомлення йому про підозру не свідчать про вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Вироку суду за вказаним кримінальним провадженням відносно позивача ще не постановлено, отже його вина у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України не доведена, обставини, які, на думку відповідача, дискредитують органи поліції, судовим рішенням, що набрало законної сили, не встановлені. Зазначені обставини свідчать про безпідставність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, протиправність його звільнення та порушення прав позивача на продовження служби в органах поліції. Тому позивач наполягає на скасуванні оскаржених рішень як протиправних.

Позивач в судовому засіданні пояснив, що відмова від давання показань в ході службового розслідування, так само як і в ході кримінального провадження, це реалізоване ним право на самозахист, що передбачено ст. 63 Конституції України. Свою вину у вчиненні діянь, що йому інкримінуються, він не визнає. Вважає, що службове розслідування відносно нього проведено неповно, оскільки в основу висновкі фактично покладені лише дві ухвали слідчого судді, а саме щодо обшуку в його кабінеті та щодо обрання йому запобіжного заходу. Інші документи кримінального провадження, витребувані судом за клопотанням представника відповідача, просив суд не приймати до уваги, оскільки вони не були надані дисциплінарній комісії в ході службового розслідування, отже висновок комісія прийняла з інших підстав. Крім того, ці документи є доказами сторони звинувачення і не надають можливосі об`єктивно встановити наявність тих чи інших фактів, що буде зроблено судом при розгляді вказаного кримінального провадження.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що відмова позивача від давання показань в ході службового розслідування, так само як і в ході кримінального провадження ускладнила роботу дисциплінарної комісії. Однак члени комісії повно та всебічно дослідили всі наявні в них матеріали, опитали співробітників позивача, та дійшли обгрунтованих висновків, що в діях позивача наявні ознаки вчинків, що дискредитують органи поліції, у зв`язку з чим відповідачем прийняті законні рішення щодо звільнення позивача в порядку застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі обставини справи.

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковник поліції, проходив службу в органах внутрішніх справ України з 08.08.1998 по 06.11.2015, з 07.11.2015 по 10.08.2020 - в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, що підтверджується копіями паспорта громадянина України, трудової книжки (а.с. 7, 33).

Головне управління Національної поліції у Луганській області, , зареєстроване як юридична особа 07.11.2015, № запису 0003957, за адресою: 93406, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, 1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (а.с. 102).

24.06.2020 за вхідним реєстраційним номером 4813 до ГУНП в Луганській області надійшло подання Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 22.06.2020 № 1903/42-12/01-2020 про усунення виявлених недоліків та вжиття відповідних заходів реагування, в якому зазначено наступне. 22.06.2020 о 18:00 до Луганського управління ДВБ НП України з ГУНП в Луганській області надійшла інформація про те, що 22.06.2020 приблизно о 17:30 працівниками Головного відділу по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю Головного управління Служби безпеки України у Донецькій та Луганській областях та слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську за процесуального керівництва прокуратури Луганської області в рамках кримінального провадження № 0000088 від 12.06.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України затримано на «гарячому» заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області підполковника поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спеціальний жетон 0121400, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та залученого ним у якості посередника адвоката ОСОБА_4 при отриманні ними неправомірної вигоди у розмірі 30000 гривень від військовослужбовця за закриття у відношенні нього кримінального провадження, розпочатого за ч. 3 ст. 190 України. Також ГУНП в Луганській області проінформовано про необхідність проведення службового розслідування за вказаними фактами (а.с. 58-59).

Про необхідність проведення службового розслідування із рапортом від 22.06.2020 на ім`я начальника ГУНП в Луганській області також звернувся начальник УКЗ ГУНП в Луганській області ОСОБА_7 , зазначений рапорт зареєстровано в ГУНП в Луганській області 23.06.2020, вхідний номер 4913/111/19-2020(а.с. 56).

В рапорті зазначено, що 22.06.2020 до ГУНП в Луганській області надійшла інформація про обшук в кабінеті ОСОБА_6 , у зв`язку із можливим отриманням ним неправомірної вигоди за вчинення певних процесуальних дій у кримінальному провадженні.

22.06.2020 наказом ГУНП в Луганській області від № 1796 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни заступником начальника відділу поліції начальником слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції ГУНП в Луганській області ОСОБА_8 . На час проведення службового розслідування, наказом ГУНП в Луганські області № 1796 від 22.06.2020, ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків (а.с. 55).

Отже, ані рапорт начальника УКЗ ГУНП в Луганській області В. Чабана, ані подання Луганського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від не могли бути підставою для прийняття наказу про проведення службового розслідування стосовно позивача від 22.06.2020, оскільки надійшли до ГУНП в Луганські області вже після постановлення вказаного наказу. Інших документів, що містили б зазначену в наказі інформацію, суду не надано, отже відповідач не довів наявності обгрунтованих підстав для призначення службового розслідування на час прийняття зазначеного наказу - 22.06.2020.

Під час проведення службового розслідування заступник начальника ВП начальник слідчого відділення Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області підполковник поліції ОСОБА_1 , посилаючись на положення ст. 63 Конституції України, відмовився від надання будь-яких пояснень (а.с.61).

В матеріалах службового розслідування, наданих відповідачем на вимогу суду, наявна копія ухвали слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області про проведення обшуку від 19.06.2020, постановленої за клопотанням Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську.

В ухвалі зазначено як підставу заявленого клопотання ті обставини, що в провадженні Другого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, перебуває кримінальне провадження № 0000088 від 12.06.2020, порушене за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України службовими особами слідчого відділення Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області вимагають одержання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_9 за прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні за ч. 3 ст. 190 КК України відносно нього.

ОСОБА_9 , якого допитано в ході досудового розслідування в якості свідка, повідомив, що відшкодував потерпілому ОСОБА_10 збитки, завдані вчиненим правопорушенням, і останній до нього претензій не має. Разом з тим, 08.06.2020 ОСОБА_9 було викликано до відділу поліції, про що він повідомив захисника ОСОБА_11 , який зустрівся з начальником СВ Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_1 , після чого повідомив ОСОБА_9 , що за закриття кримінального провадження відносно нього необхідно передати ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 20 000 грн, які не є сумою гонорару за роботу захисника.

Клопотання визнано обгрунтованим, у зв`язку з чим слідчий суддя дозволив проведення обшуку службового кабінету ОСОБА_6 правоохоронним органам (а.с. 73-74).

В матеріалах службового провадження також наявні письмові пояснення ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 - охоронців Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області, які заступили в наряд та несли чергування 22.06.2020, коли приблизно о 17.15 - 17.35 співробітники СБУ, ДБР та прокуратури Луганської області розпочали слідчі дії в кабінеті позивача. Жодні пояснення не містять відомостей, що свідчать про вчинення позивачем певних дій чи бездіяльності, що свідчать про порушення ним службової дисципліни безпосередньо під час проведення вказаних слідчих дій, до чи після їх проведення, або які характеризують позивача негативно як поліцейського. Також аналогічні пояснення т.в.о. начальника Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_15 (а.с. 75-79).

За результатами, проведеного службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни окремими працівниками Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області дисциплінарною комісією складено висновок від 30.06.2020, відповідно до якого члени комісії ввважали за необхідне: за скоєння дисциплінарного проступку, а саме за порушення вимог п.п. 1,2 3, 4, 6, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337, п.п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», наказу НПУ від 23.09.2016 № 920 «Про заходи щодо укріплення службової дисципліни в органах та підрозділах Національної поліції України», вимог керівництва НПУ та ГУНП в Луганській області щодо посилення заходів із зміцнення дисципліни і законності, що виразилось у відносинах з громадянином ОСОБА_4 , які не пов`язані з безпосереднім виконанням службових обов`язків, суперечать сутності і призначенню правоохоронних інституцій, підривають авторитет та престиж органів державної влади в особі органів Національної поліції, підполковника поліції ОСОБА_8 , заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області (обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського є позитивна службова характеристика, обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського є настання тяжких наслідків, які негативно вплинули на авторитет Національної поліції України серед населення та довіру громадян до поліцейських), звільнити зі служби в поліції (а.с. 80-95).

В обгрунтування прийнятого дісциплінарною комісією рішення у висновку зазначено, що під час службового розслідування також встановлені такі обставини:

- 22.06.2020 в ході обшуку службового кабінету № 17 Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області, де розташоване робоче місце ОСОБА_1 , було виявлено та вилучено 20 000 грн, 18 000 грн, а також мобільний телефон, який належить ОСОБА_1 ;

- 23.06.2020, на підставі ухвали слідчого судді Краматорського міського суду, відносно позивача застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань № 6», з правом внесення застави, розмір якої визначено в сумі 42 040 грн;

- 25.06.2020 ОСОБА_1 сплачено суму застави, у зв`язку з чим його звільнено з під варти.

Також комісією встановлено, що слідчим СВ Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області Тушевською К. здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000220 від 14.05.2020 за ознаками ч. 3 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій відносно ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що у скоєнні вказаного кримінального правопорушення він підозрює ОСОБА_9 . Про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення нікому не повідомлялось, досудове розслідування триває.

Наказом ГУНП в Луганській області від 30.06.2020 № 1850 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції. (а.с. 96).

Наказом ГУНП в Луганські області № 710 о/с від 01.07.2020, ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків з 01.07.2020 по 24.08.2020, підстава: ухвала Краматорського міського суду Донецької області від 24.06.2020 (справа №234/9209/20, провадження №1-кс/234/4561/20 (а.с. 70).

Довідками про доходи позивача від 28.09.2020 №774/111/22-2020 та№774/111/22-2020 ГУНП в Луганській області підтверджено, що позивач в червні 2020 року отримав грошове забезпечення в розмірі 19149,80 грн, а в липні - 14909,94 грн (без врахування одноразових виплат), отже позивача було відсторонено від служби за наказом ГУНП в Луганські області № 710 о/с від 01.07.2020 із збереженням заробітку (а.с.99-100).

Наказом т.в.о. начальника ГУНП в Луганській області від 03.08.2020 № 888 о/с звільнено зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника відділу поліції начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління національної поліції в Луганській області (а.с. 98).

З даним наказом позивача ознайомлено 10.08.2020, що підтверджується відповідною розпискою (а.с. 97).

Інші документи кримінального провадження, витребувані судом за клопотанням представника відповідача, містять також відомості про те, що слідчі дії в кабінеті позивача тривали протягом часу з 17.35 годин 22.06.2020 (затримано позивача) по 00.42 годин 23.06.2020 (а.с.126-165).

Отже, про результат цих слідчих дій, оформлених відповідними протоколами, начальнику ГУНП в Луганській області могло бути повідомлено лише після їх завершення, тобто 23.06.2020, що також свідчить про безпідставність призначення службового розслідування стосовно позивача за цим фактом 22.06.2020 наказом ГУНП в Луганській області від № 1796.

Крім того, суд вважає слушними аргументи позивача, що на час прийняття висновку службового розслідування та постановлення дисциплінарного наказу підставами для прийняття такого рішення могли бути лише два документи з кримінального провадження № 0000088 від 12.06.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: ухвали слідчого судді про обшук (від 19.06.2020) та про обрання запобіжного заходу відносно позивача (від 24.06.2020, а.с.139-150), оскільки всі інші матеріали, що надані суду, складалися правоохоронними органами вже після 30.06.2020 (дата складання висновку дисциплінарною комісією, його затвердження та постановлення дисциплінарного наказу відносно позивача).

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вирішує справу на підставі таких вимог чинного законодавства.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580).

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію України» 2 липня 2015 року № 580-VIII діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Відповідно до вимог ч.ч. 1 - 3 статті 15 Закону №580 територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Територіальні органи поліції утворює, ліквідовує та реорганізовує Кабінет Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозицій керівника поліції. Структуру територіальних органів поліції затверджує керівник поліції за погодженням з Міністром внутрішніх справ України.

Згідно із частиною 1 статті 60 Закону № 580, проходження служби в поліції регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону № 580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону № 580 відповідно до пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 зазначеного закону поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського та професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону № 580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 2 статті 19 Закону № 580 встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" №2337 від 15.03.2018 року затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту ОВС службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Службова дисципліна в органах внутрішніх справ досягається: створенням належних умов проходження служби особами рядового і начальницького складу; набуттям високого рівня професіоналізму; забезпеченням гласності та об`єктивності під час проведення оцінки результатів службової діяльності; дотриманням законності і статутного порядку; повсякденною вимогливістю начальників до підлеглих, постійною турботою про них, виявленням поваги до їх особистої гідності; вихованням в осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей; забезпеченням соціальної справедливості та високого рівня соціально-правового захисту; умілим поєднанням і правильним застосуванням заходів переконання, примусу, дисциплінарного та громадського впливу; належним виконанням умов контракту про проходження служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено поняття дисциплінарного проступку, а саме дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту визначено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Частинами 1, 2 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій (ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту).

Частиною 3 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Відповідно до частини 2 статті 19 Дисциплінарного статуту висновок за результатами службового розслідування підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Так, частиною 4 статті 19 Дисциплінарного статуту встановлені обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, а частиною 6 цієї статті встановлені обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Таким чином, на підставі аналізу доказів, що містять матеріали справи, суд дійшов висновку, що під час службового розслідування відповідачем не було встановлено жодних вчинків позивача (дій чи бездіяльності), які містять ознаки порушення ним службової дисципліни, ніж ті, які є предметом доказування в кримінальному провадженні № 0000088 від 12.06.2020 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Частиною 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Стаття 75 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з вимогами статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до інформації ТУ ДБР, розташованому в м. Крамоторську від 25.11.2020 №13-01-02/13-07-33/30942 на даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 направлено до Новоайдарського районного суду за ч.3 ст. 368 КК України (а.с.125).

Отже, на час постановлення оскаржених рішень відповідача про звільнення позивача в порядку застосування до нього дисциплінарного стягнення допустимих та достовірних доказів у вчиненні ним дій чи бездіяльності, що дискредитують роботу органів поліції (обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, яким була встановлена вина позивача у вчиненні кримінального провадження, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України) у відповідача не було, тому висновки слжбового розслідування про наявність таких вчинків позивача, що «суперечать сутності і призначенню правоохоронних інституцій, підривають авторитет та престиж органів державної влади в особі органів Національної поліції», суд визнає передчасними, а оскаржені рішення відповідача необгрунтованими та безпідставними станом на час їх постановлення.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що оскаржені накази відповідача про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення позивача з органів поліції є протиправними, та їх скасовує.

Відповідно до частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тому позивача слід поновити на службі на посаді, з якої йог обуло протиправно звільнено - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з 11.08.2020 (наступного дня після звільнення)

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.01.2013 по справі Олександр Волков проти України (Заява № 21722/11), звертаючи увагу на необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав зазначив, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР Про оплату праці (із змінами і доповненнями) порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, підпунктом 1 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (далі - Порядок № 100), встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Відповідно до пункту 5 цього Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього ж Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Аналіз норм Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799 свідчить, що грошове забезпечення поліцейським нараховується за календарними днями служби.

Тому суд при розрахунку середнього заробітку позивача застосовує саме спеціальне законодавство в цій частині. З огляду на викладене, розрахунок середньоденної заробітної плати проводиться шляхом ділення заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців календарні дні на число відпрацьованих календарних днів.

Довідками про доходи позивача від 28.09.2020 №774/111/22-2020 та№774/111/22-2020 ГУНП в Луганській області підтверджено, що позивач в червні 2020 року отримав грошове забезпечення в розмірі 19149,80 грн за 30 календарних днів, а в липні - 14909,94 грн за 31 календарний день служби, сума середньоденної заробітної плати позивача складає 558,35 гривень (а.с.99-100).

Оскільки день звільнення (10.08.2020) є останнім робочим днем позивача, то період вимушеного прогулу розпочинається з наступної дати, що слідує за днем звільнення, в даному випадку це 11.08.2020.

Отже вимушений прогул позивача слід обраховувати з 11.08.2020 по день ухвалення судового рішення 14.12.2020, що складає 126 календарних днів.

Середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 70352,10 грн (558,35 грн х 126 календарних днів), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно з пунктами 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 16750,50 грн підлягають негайному виконанню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі звільнені від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір, тому підстав для розподілу судових витрат, передбачених статтею 139 КАС України, в цій справі немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5, 9, 14, 73-78, 90, 143, 173-183, 242-246, 250, 255, 371 суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції у Луганській області (, 93406, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул.Вілєсова, 1) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 30.06.2020 № 1850 «Про застосування дисциплінарних стягнень стосовно окремих працівників Новоайдарського ВП ГУНП в Луганській області» в частині притягнення заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області №888 о/с від 03.08.2020 «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 в органах Національної поліції на посаді заступника начальника відділу поліції - начальника слідчого відділення Новоайдарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області з 11.08.2020 та допустити негайне виконання судового рішення в цій частині.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Луганській області на користь ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 11.08.2020 по 14.12.2020 у сумі 70352 (сімдесят тисяч триста п`ятдесят дві) гривні 10 копійок з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у розмірі 16750,50 (шістнадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 50 копійок з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 24 грудня 2020 року.

Суддя В.С. Шембелян