Справа № 540/3957/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/3957/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Ковбій О.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради від 20.02.2020 року, оформлене у вигляді повідомлення про відмову у наданні державної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, а саме, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні призначити та виплатити державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, а саме, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 » за період з 04.10.2019 року по 01.11.2020 року.

Ухвалою від 10.12.2020 року позовну заяву залишено без руху для надання можливості позивачу звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення з позовними вимогами.

23.12.2020 року на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачем подано заяву про усунення недоліків.

Стосовно обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м. Херсоні ради від 20.02.2020 року, оформлене у вигляді повідомлення про відмову у наданні державної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам, а саме, ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Так, позивач вважає, що строк на оскарження рішення слід обраховувати з 05.11.2020 року, оскільки саме цієї дати отримано рішення відповідача як відповідь на запит його адвоката.

Неможливість провести зустріч з клієнтом раніше 28.08.2020 року представник позивача пояснює складною епідеміологічною ситуацією в країні та власним розсудом, з якого призначення зустрічі на більш ранню дату він вважав недоцільним.

Наведені обставини позивач вважає поважними підставами пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з чим просить його поновити.

Надаючи оцінку обґрунтованості заявленого клопотання позивача суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеної в постанові від 08.10.2020 року по справі № 9901/32/20, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Процесуальні строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

На підставі частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Як убачається з матеріалів справи та вже було зазначено судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху ОСОБА_1 оскаржено рішення відповідача про відмову у наданні державної допомоги від 20.02.2020 року. Доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 видано 13.03.2020 року. Метою доручення визначено - оформлення соціальної допомоги по інвалідності.

Тобто, при зверненні за наданням безоплатної правової допомоги, ОСОБА_1 вже було відомо про оскаржене рішення.

З цього слідує, що про порушення прав позивачу було відомо, щонайменше з 13.03.2020 року, а з позовом він звернувся до суду 08.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого ст.123 КАС України шестимісячного строку.

Щодо тверджень представника позивача стосовно того, що обрахунок строку звернення ОСОБА_1 з даним позовом слід починати з 05.11.2020 року, суд зазначає наступне.

Так, Верховним Судом в ухвалі від 24.06.2020 року в справі №9901/277/19 зазначено, що порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2019 позивач звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у місті Херсоні ради з заявою про призначення соціальної допомоги.

Пунктом 46 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 2005 р. № 261 передбачено, що заява про призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд розглядається органами, що призначають відповідну допомогу, не пізніше ніж протягом 10 днів після її надходження з усіма необхідними документами, а у випадках, передбачених абзацами третім - п`ятим цього пункту, - протягом 10 днів після одержання заяви про призначення соціальної допомоги та допомоги на догляд з усіма необхідними документами/електронної справи.

Таким чином позивач мав очікувати рішення протягом 10 днів після подання відповідної заяви.

Відсутність рішення відповідача протягом строку в кілька місяців закономірно мало ініціювати активну поведінку ОСОБА_1 щодо встановлення наслідків розгляду його заяви. Як вказано Верховним Судом в вищезазначеному рішенні незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. А тому, правова позиція представника позивача стосовно того, що увесь строк бездіяльності позивача після його звернення за призначенням соціальної допомоги слід вважати періодом в який ОСОБА_1 не був обізнаний про наслідки розгляду заяви суд вважає помилковою.

В додаток до викладеного, суд зазначає про помилковість тверджень представника позивача відносно того, що строк звернення з даним позовом слід обчислювати з дати отримання письмового рішення відповідача, а усна інформація не може слугувати підтвердженням отримання позивачем інформації про відмову в призначенні йому соціальної допомоги, оскільки ч.2 ст.122 КАС України чітко регламентує початок перебігу відповідного процесуального строку. Стаття передбачає, що він починає перебіг не з дати отримання копії оскарженого рішення та повідомлення позивача про всі підстави для його прийняття, а з дня коли особа дізналась про порушення права.

Як вже зазначено судом вище за текстом ухвали, з матеріалів справи вбачається, що доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_1 видано 13.03.2020 року. Метою доручення визначено - оформлення соціальної допомоги по інвалідності.

Тобто, при зверненні за наданням безоплатної правової допомоги, ОСОБА_1 вже було відомо про оскаржене рішення, в інакшому випадку в нього були б відсутні підстави для звернення за отримання правової допомоги.

З цього слідує, що про порушення прав позивачу було відомо, щонайменше з 13.03.2020 року, а з позовом він звернувся до суду 08.12.2020 року, тобто з пропуском встановленого ст.123 КАС України шестимісячного строку.

Таким чином, суд дотримується зазначеної ним в ухвалі про залишення позовної заяви без руху правової позиції, за якої початком перебігу стоку звернення позивача до суду з даним позовом слід вважати дату, не пізніше 13.03.2020 року.

Щодо посилань представника позивача на обмеження, пов`язані з карантинними заходами введеними в країні суд зазначає наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" установлено з 12 березня 2020р. до 22 травня 2020р. на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" продовжено до 31 липня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" дію карантину знову продовжено до 31 серпня 2020 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 року розділ VI "Прикінцеві положення"Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3.

Згідно якого, окрім іншого, передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, встановлені ст. 169 КАС України продовжуються на строк дії такого карантину.

17.07.2020 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України.

Після змін п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено в наступній редакції: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Також наведений пункт кодексу доповнено приміткою, за якою процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" в редакції Закону України від 30.03.2020 р. N 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX.

Отже, строки, раніше продовжені п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України до кінця дії карантину в новій редакції кодексу обмежені 20 денним строком, який починає перебіг після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX.

Наведені законодавчі зміни визначають кінцевою датою дії вищевказаних змін до 06.08.2020 року. Тобто, строки на звернення до суду, продовжені п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України закінчили свій перебіг 06.08.2020 року.

Проте, позивач звернувся до суду лише 08.12.2020 року, що вбачається з вхідного штампу канцелярії суду на позовній заяві, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду та граничної дати дії строків, продовжених п.3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України.

Представником позивача не надано жодного доказу на підтвердження вказаних ним тверджень стосовно того, що введені в країні обмежувальні заходи об`єктивно унеможливили проведення його зустрічі з ОСОБА_1 раніше 28.08.2020 року. Як зазначає сам представник, дата зустрічі була ним обрана на власний розсуд.

Отже, представником позивача не вказано жодної обставини, яка об`єктивно унеможливила б його звернення до суду за захистом прав позивача протягом визначеного законом строку в шість місяців.

Водночас, вказані позивачем причини не можуть бути визнані судом поважними, оскільки не носять ознак об`єктивності та непереборності.

Таким чином, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для своєчасного звернення позивача до суду за захистом своїх прав протягом строку в дев`ять місяців.

Тому, з наведених вище обґрунтувань, суд визнає неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені представником позивача в заяві від 23.12.2020 року та застосовує наслідки, передбачені ч. 2 ст. 123 КАС України у вигляді повернення позовної заяви позивачу..

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу .

Керуючись ч. 4 ст. 169, 243, 248 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у м.Херсоні ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії разом з доданими документами повернути позивачу.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо ухвалу було постановлено поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення (підписання) суддею.

Суддя О.В. Ковбій