Справа № 418/4599/20
Суддя: Шовкун В. О.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справі № 418/4599/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" грудня 2020 р. Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Шовкуна В.О.

за участю секретаря Бутенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Мілове адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , в.о. начальника ВІПС (типА) ВПСМілове» ім.. Віктора Банних капітана ОСОБА_2 про скасування постанови № 136200 від 22.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
До суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову № 136200 від 22.11.2020 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. за ч.1 ст. 204-2 КУпАП, справу закрити.
В обґрунтування позовних вимог, Позивач посилається на те, що постанова не містить доказів підтверджуючих його вину, а тому є необґрунтованою. Факт визнання вини не може бути достатнім доказом. Пояснення щодо відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення були проігноровані. Вважає, що діяв у стані крайньої необхідності.

Аргументи учасників справи
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, однак просив суд розглянути справу за його відсутності.

Представник Відповідача Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судове засідання не з`явився, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Подали до суду відзив на позовну заяву у якому узадоволенні позову просили відмовити за необґрунтованістю. Вказали, що Позивачем порушено порядок оскарження постанови встановлений ст. 288 КУпАП, та Позивач пояснив, що він у незаконний спосіб перетнув державний кордон України з ТОТ до РФ, хоча мав можливість у законний спосіб виїхати з ТОТ. При наданні пояснень не виказував будь-яких заперечень, не надав ніяких документів. Від правової допомоги відмовився, права були роз`яснені під підпис. Вказані у графі 3 постанови правові наслідки не впливають на кваліфікацію дій Позивача.

Позиція суду
Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши письмові матеріали справи у повному обсязі, суд приходить до наступного.

Короткий зміст фактичних обставин справи
Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення № 136200 від 22.11.2020 року, яка винесена в.о. начальника ВІПС (типА) ІНФОРМАЦІЯ_2 капітаном ОСОБА_2 , під час прикордонного контролю 22.11.2020 року було виявлено громадянинаУкраїни ОСОБА_1 , який пояснив, щона напрямку н.п. Маринівка (ТОТ України) н.п. Куйбишево (РФ)перетнувдержавний кордон України з ТОТ до Російської Федерації, чим порушив п. 3 Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, та врахувавши зокрема щире каяття особи,його визнано винниму вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн. Постанову підписано посадовою особою, та вручено Позивачу під підпис. (а.с.9)

Відповідно до копії паспорту ОСОБА_1 , останнійє громадянином України. (а.с.6-7)

Згідно копії довідки від 28.11.2016 року № 2032, фактичним місцем проживання Позивача є: АДРЕСА_1 . (а.с.8)

Згідно наданої копії матеріалів адміністративної справи, вбачається наступне.

Так, у копії письмових пояснень від 22.11.2020 року вказано, що ОСОБА_1 потрапив на територію РФ через КПП Маринівка, та оспорює правопорушення та адміністративне стягнення. (а.с.33)

Інформація щодо перетину кордону України з ТОТ до РФ викладена і у копії рапорту прапорщика ОСОБА_3 від 22.11.2020 року, яку було ним встановлено.(а.с36).

22.11.2020 року у відношенні Позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення СХРУ № 273707, за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у якому вказано, що останній послуг захисника не потребує, а його пояснення додаються на окремому аркуші. (а.с. 34). Однак, наявність протоколу про адміністративну відповідальність не відображено у внутрішньому описі документів, що знаходяться в справі.
Позивач поставив підпис під викладеними у письмовій формі правами та обов`язками, та підписав заяву про відмову від надання правової допомоги. (а.с.37-38)

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В основу винесеної постанови посадовою особою суб`єкта владних повноважень було покладено визнання провини Позивачем у виявленому правопорушенні, що має ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП.
Крім того, суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Отже вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, яким є «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815 (далі Порядок).
Так за п. 3 згаданого Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.
Отже об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, є порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.
Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.
На думку суду, представниками відповідача у порушення ч. 2, 5 ст. 77 КАС не було подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача 22 листопада 2020 року оскаржуваної постанови. Крім того, суд не бере до уваги протокол про притягнення до адміністративної відповідальності від 22.11.2020 року складений відносно Позивача, оскільки він не відображений у внутрішньому описі документів, що знаходяться в справі та рапорт прапорщика К.Дрожанікова від 22.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_3 встановив, що позивач ОСОБА_1 22.11.20 року здійснив виїзд з тимчасово окупованої території України до РФ, оскільки відсутні будь-які посилання посадовою особою прикордонної служби на фактичні докази незаконного перетину (виїзду) позивачем з ТОТ до РФ. Дані обставини були встановлені зі слів ОСОБА_1 .
Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-2 КУпАП.
Суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.
Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року у справі № 177/525/17.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено, що в діях позивача 22.11.2020 року при перетині Державного кордону України був наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.
Крім того, відповідачі не надали до суду належні і допустимі докази на підтвердження правомірності дій з прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, дотриманню порядку складання цієї постанови та ознайомлення з нею, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, і на спростування даного позову.
Тобто, відповідачами не спростовано обставини, які ставлять під сумнів правомірність притягнення до адміністративної відповідальності позивача,а тому суд приходить до висновку, що постанова від 22.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю з обставин скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Оскільки відділ прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 не є юридичною особою, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань витрати на сплату судового збору у відповідності до ст. 139 КАС України підлягають з Луганського прикордонного загону імені Героя України полковника Євгенія Пікуса.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 72-77, 139, 286 КАС України, ст.ст. 7, 33, 204-2, 222-1, 245, 247, 251, 258, 268, 280, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 , в.о. начальника ВІПС (типА) ІНФОРМАЦІЯ_4 капітана ОСОБА_2 про скасування постанови № 136200 від 22.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову № 136200 від 22.11.2020 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) (, місцезнаходження: пр. Перемоги, 58, м. Лисичанськ, Луганська обл., 93120) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактичномешкаючого за адресою: АДРЕСА_3 , судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень, 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: В.О.Шовкун