Справа № 380/10812/20
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Коморного О.І. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області грошового утримання судді.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогою стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь судді у відставці ОСОБА_1 невиплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 957671,20 (дев`ятсот п`ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 20 коп.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 25.02.2020 р. позивачка беручи до уваги постанову ВАС від 13.10.2015 р. К/800/20557/13 звернулася до Головного управління ПФУ у Львівській області з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання та долучила довідку Львівського апеляційного господарського суду від 25.02.2020 р. № 07-11/43/20. Вказує, що в порушення вищевказаних судових актів, учасником якого є управління ПФУ, відповідач приймає рішення про відмову у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці від 27.02.2020 p., яке надається позивачу лише 02 вересня 2020 р. Зазначає, що аргументи відмови викладені у вищезазначеному рішенні, відповідач мотивує тим, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020р. № 2-р/2020 справа № 1-15/2018(4086/16) у справі за конституційним поданням ВСУ щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 02.06.2026 р.№ 1402-VIII, положення п. 25 розділу 12 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Даним рішенням Конституційного суду не визначений порядок його виконання. Позивачка вказує, що дане твердження не відповідає дійсності, оскільки порядок перерахунку довічного грошового утримання ОСОБА_1 чітко визначених в судових рішеннях, де відповідач є учасником справи. Зокрема, у постанові ВАС України від 13.10.2015 р. К/800/20557/13 зазначено, що як правильно встановлено судами, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене позивачу ОСОБА_1 починаючи з листопада 2010 року, тобто до набрання чинності Законом № 3668-VI, а тому на нього не поширюються обмеження щомісячного довічного грошового утримання максимальним розміром, встановленим цим Законом. Позивачка стверджує, що відповідач своєю бездіяльністю, що полягає у не проведенні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 неналежної суми щомісячного довічного грошового утримання, порушило її права як судді у відставці на належне матеріальне забезпечення.

Ухвалою від 27.11.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами згідно ст. 263 КАС України.

У поданому 23.12.2020 суду відзиві відповідач проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні позову повністю. По суті позовних вимог зазначає, що вимога позивачки про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області невиплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 957671,20 грн. є безпідставною та жодним чином не обґрунтованою. Вказує, що Верховний Суд України в постанові від 14.05.2015 у справі № К/9991/35768 при вирішенні питання про застосування під час перерахунку конкретного посадового окладу не вправі підміняти пенсійний орган, до повноважень якого належить з`ясування цього питання, і суди попередніх інстанцій ухвалюючи рішення зазначеного не врахували, то колегія суддів дійшла висновку про необхідність змінити постанову суду першої інстанції із скасуванням судового рішення суду апеляційної інстанції. Такого ж висновку дійшов Вищий адміністративний суд України у постанові від 13.10.2015 у справі № 2а - 8582/12/1370 (за позовом ОСОБА_1 ), а саме Суд зазначив, що повноваження щодо нарахування, обчислення і здійснення пенсійних виплат, в тому числі і спірного грошового утримання, належить до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Вважає, що також не заслуговує уваги посилання позивачки на те, що вона має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2012 у справі № 2а-85/12/1370 та постанови Вищого адміністративного суду України від 13.10.2015, адже згадані рішення виконані ще 22.12.2015, про що відомо позивачці. Крім того, у вказаних рішеннях жодні зобов`язання вчинити дії на майбутнє відсутні. Зазначає, що крім того позивачу здійснювались перерахунки щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно вимог чинного законодавства. Згідно з поданою заявою ОСОБА_1 від 14.01.2020 та долученої довідки від 14.01.2020 № 07-11/6/20, виданої Львівським апеляційним господарським судом позивачці проведено перерахунок з 01.01.2019. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці визначено в 80 % і становить 47168, 88 грн. станом на 01.02.2020. Зазначає, що 25.02.2020 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. До заяви позивачка долучила, зокрема, довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 18.02.2020, видану Львівським апеляційним судом № 07-11/34/20 від 25.02.2020. Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 справа № 1-15/2018(4086/16) у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 2 червня 2016 року № 1402-УШ (далі - Закон № 1402), положення пункту 25 розділу XII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними). Даним Рішенням Конституційного Суду України не визначений порядок його виконання. Відповідач зазначає, що з 18.02.2020 порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці регулюється статтею 142 Закону № 1402, згідно з якою розмір щомісячного довічного грошового утримання не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатами конкурсу. Питання щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм частини четвертої статті 142 Закону № 1402 - у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Вважає, що питання проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто при збільшенні розміру суддівської винагороди після набрання чинності Рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 виключно на підставі довідок про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання, наданих відповідними судами. Стверджує, що для здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на сьогоднішній день підстав немає.

Ухвалами від 24.12.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення співвідповідача та призначенні розгляду справи з викликом сторін.

Позивачкою 24.12.2020 подано до суду відповідь на відзив до позовної заяви у якому позивач повністю відхиляє аргументи відповідача. Вказує, що пояснення зазначені у відзиві є лише довільним тлумаченням норм права працівника відповідача, який, серед іншого, не долучив доказів на представництво інтересів, отже відзив не є належним та допустимим доказом в розумінні КАС України. Крім того, аргументом для прийняття рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 № 1114 від 27.02.2020 послугувала та обставина, що з 18.02.2020 р. порядок визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці регулюється ст. 142 Закону 1402, згідно з якою розмір щомісячного довічного грошового утримання судді не залежить від факту проходження суддею кваліфікаційного оцінювання або призначення на посаду судді за результатами конкурсу. Питання щодо перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці вирішується відповідно до норм ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 у разі зміни розміру складових суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді. Суддям у відставці, яким за зверненнями до 18.02.2020 перерахунок проведено з 01.01.2020 р. виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 р., перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020 р. Питання проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто при збільшенні розміру суддівської винагороди після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 р. Тому саме з цих підстав було відмовлено у перерахунку. Позивачка також вказує про існування зразкової справи у подібних правовідносинах, а саме Рішення ВС від 16.06.2020 р. у справі № 620/1116/20, яке повністю спростовує правову позицію відповідача.

Позивачкою також 24.12.2020 подано до суду заяву про уточнення до позовної заяви у якій просить розглядати справу з урахуванням уточнень до позовної заяви - скасувати рішення про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 № 1114 від 27.02.2020 р. та відновити порушене право шляхом зобов`язання виплати Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області (Код ) на користь судді у відставці ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) невиплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 957671,20 (дев`ятсот п`ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 20 коп.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

Львівським апеляційним господарським судом 25.02.2020 видано ОСОБА_1 довідку №07-11/34/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.10).

Вказана довідка видана ОСОБА_1 згідно з Додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1.

Довідка видана на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020.

Згідно з вказаною довідкою, станом на 18.02.2020 суддівська винагорода позивачки, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 178670,00 грн, у тому числі:

- посадовий оклад - 105100,00 грн;

- доплата за вислугу років (70%) 73570 грн;

- доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 0,00 грн;

- доплата за науковий ступінь - 0, 00 грн;

- доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці - 0, 00 грн;

- щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону № 1402-VIII - 0, 00 грн.

Позивачка звернулася із вказаною довідкою та заявою до органу ПФУ для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.8)

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1114 від 27.02.2020 позивачці відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.15-16).

Листом від 20.10.2020 № 7186-7216/Г-03/8-1300/20 відділ з питань перерахунків пенсій №10 Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ у Львівській області за наслідками розгляду звернення позивачки повідомив, що Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1114 від 27.02.2020 позивачці відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (а.с.13-14).

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02 червня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №1402-VIII).

Згідно з пунктом 2 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIIІ визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом Закон України від 07 липня 2010 року №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" (надалі - Закон №2453-VI), крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.

Відповідно до частини 1 статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

1) 61 рік які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року;

2) 61 рік 6 місяців які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

Також, як передбачено частиною 2 статті 142 Закону №1402-VIII, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною 3 статті 142 Закону №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно до частин 4, 5 статті 142 Закону №1402-VIII у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 3 статті 135 Закону №1402-VIIІ передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з тим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIIІ передбачалося, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01 січня 2017 року отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень № 1402-VIII).

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій та статус суддів" та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського самоврядування", який набрав чинності 07 листопада 2019 року, виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII, якими передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону №2453-VI.

Розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 1 січня 2020 року:

а) для судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

б) для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (пункт 24 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII).

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI.

За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Конституційний Суд України рішенням від 18 лютого 2020 року у справі №2-р/2020 визнав неконституційним пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, яким було передбачено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України відзначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Згідно з частиною 1 статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, а позивач набув право на перерахунок розміру його щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06 березня 2019 року у справі №638/12586/16-а та від 11 лютого 2020 року у справі №200/3958/19-а, висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України, яким визнаються неконституційними відповідні норми законодавства, тягне за собою виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів правовідносин, до яких застосовуються (застосовувалися) положення законодавства, яке згодом було визнано неконституційним. Таким чином, перерахунок обумовлений відновленням раніше порушених прав позивача з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020.

Отже, саме з 19 лютого 2020 року, наступного дня після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, у позивача виникло право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону №1402-VIII.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20.

У цьому рішенні зазначено, що дане рішення суду є зразковим для справ, у яких:

позивачі мають статус судді у відставці та не проходили (не пройшли) кваліфікаційне оцінювання суддів під час перебування на посаді судді та (або) не пропрацювали на посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання;

відповідачем у них є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи) - територіальні органи Пенсійного фонду України - Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі;

спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці після 18 лютого 2020 року (дата ухвалення рішення Конституційного Суду України №2-р/2020) з врахуванням розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу - судді у відставці, який не проходив (не пройшов) кваліфікаційне оцінювання суддів та (або) не пропрацював на відповідній посаді судді три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою про суддівську винагороду працюючого на відповідній посаді судді, у правовідносинах, що виникли після дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020.

Адміністративна справа №380/5760/20 є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №620/1116/20.

При ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи (частина 3 статті 291 Кодексу адміністративного судочинства України).

Доводи відповідача про те, що оскільки підвищення суддівської винагороди після 18 лютого 2020 року не відбулося, то відсутні правові підстави для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 25.02.2020 №07-11/34/20, що видана Львівським апеляційним господарським судом позивачці, слід визнати безпідставними.

Наведене свідчить про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1114 від 27 лютого 2020 року, яким позивачці відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

Відтак, позовна вимога про скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1114 від 27 лютого 2020 року підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги позивачки зобов`язати виплатити Голове управління Пенсійного фонду України Львівської області невиплачену суму щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 957671,20 грн. така задоволенню не підлягає, оскільки суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення (перерахунку) довічного грошового утримання та визначати замість органу пенсійного фонду розмір довічного грошового утримання позивачки згідно поданої заяви та довідки.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними.

Водночас, згідно з пунктом 10 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд керується принципом ефективності захисту такого права, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом.

З огляду на те, що суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1114 від 27 лютого 2020 року та його скасування, належним та ефективним способом захисту порушених прав позивачки є зобов`язання відповідача здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату позивачці щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Львівського апеляційного господарського суду від 25.02.2020 №07-11/34/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки фактично предметом позову є немайнова вимога про визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, враховуючи приписи ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід стягнути на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №1114 від 27 лютого 2020 року про відмову в проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19 лютого 2020 року на підставі довідки від 25 лютого 2020 року №07-11/34/20 виданої Львівським апеляційним господарським судом.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ) здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Львівського апеляційного господарського суду від 25 лютого 2020 року №07-11/34/20 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. У задоволенні вимоги зобов`язати виплати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Код ) на користь судді у відставці ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) невиплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 957671,20 (дев`ятсот п`ятдесят сім тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 20 коп. - відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з Головного Управління Пенсійного Фонду у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ), за рахунок бюджетних асигнувань, судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 28.12.2020.

Суддя Коморний О.І.