Справа № 813/7690/14
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

24 грудня 2020 року

Київ

справа №813/7690/14

адміністративне провадження №К/9901/21769/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., розглянувши клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року і постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №813/7690/14 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Міністерства юстиції України, Військової прокуратури Західного регіону України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора України №1499-К від 23 жовтня 2014 року про звільнення позивача з посади військового прокурора Західного регіону України у зв`язку з припиненням трудового договору;

- поновити позивача на посаді військового прокурора Західного регіону України з 23 жовтня 2014 року;

- зобов`язати вчинити дії щодо виключення даних щодо позивача з Єдиного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України "Про очищення влади".

Львівський окружний адміністративний суд своїм рішенням від 24 лютого 2020 року позов задовольнив:

- визнав протиправним та скасував наказ Генерального прокурора України №1499-К від 23 жовтня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 з посади військового прокурора Західного регіону України;

- поновив ОСОБА_1 на посаді військового прокурора Західного регіону України з 24 жовтня 2014 року. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допустив до негайного виконання;

- стягнув з військової прокуратури Західного регіону України на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2014 року до 24 лютого 2020 року в розмірі: 2540651 (два мільйони п`ятсот сорок тисяч шістсот п`ятдесят одна) грн 39 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства. Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за один місяць в розмірі: 18278 (вісімнадцять тисяч двісті сімдесят вісім) грн 72 коп з проведенням необхідних відрахувань відповідно до вимог чинного законодавства допустив до негайного виконання;

- зобов`язав Офіс Генерального прокурора проінформувати Міністерство юстиції України про відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади" від 16 вересня 2014 року №1682-VII.

Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 15 липня 2020 року змінив рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі №813/7690/14, виклавши абзац четвертий резолютивної частини рішення у наступній редакції:

Стягнув з військової прокуратури Західного регіону України на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу з 24 жовтня 2014 року до 24 лютого 2020 року в розмірі - 2402813 (два мільйони чотириста дві тисячі вісімсот тринадцять) гривень 50 копійок з проведенням необхідних відрахувань, податку й інших обов`язкових платежів. Рішення суду в частині стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) за один місяць з проведенням необхідних відрахувань, податку й інших обов`язкових платежів допустив до негайного виконання.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року у справі №813/7690/14 залишив без змін.

Не погоджуючись із цими судовими рішеннями, Офіс Генерального прокурора оскаржив їх у касаційному порядку.

Разом із касаційною скаргою скаржник подав до Верховного Суду клопотання про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що зупинення виконання оскаржуваних рішень є необхідною умовою для попередження безпідставного стягнення бюджетних коштів.

Ухвалою Верховного Суду від 27 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі за вказаним позовом, а також встановлено п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання ОСОБА_1 , Міністерством юстиції України, Військовою прокуратурою Західного регіону України своїх міркувань та заперечень щодо поданого Офісом Генерального прокурора клопотання про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року і постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року.

У встановлений судом строк позивач подав до Верховного Суду заперечення щодо вказаного клопотання та зазначив, що оскільки судові рішення на цей час вже виконані їх зупинення є неможливим.

Інші сторони у цій справі своїх міркувань та заперечень щодо заявленого клопотання, у межах наданого строку, не подавали.

Вирішуючи зазначене клопотання, касаційний суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - "КАС України") суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.

Частинами першою-другою статті 375 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Виходячи зі змісту наведених норм, зупинення дії оскаржуваних судових рішень є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції. Натомість судове рішення є обов`язковим до виконання, що забезпечується державою, а зупинення дії оскаржуваних у касаційному порядку судових рішень на підставі статті 375 КАС України може застосовуватися судом у виняткових випадках за наявності на те вагомих і переконливих доводів, підтверджених доказами, або існування об`єктивних для цього обставин і здійснюватися таким чином, щоб не допустити порушення прав інших учасників справи.

Верховний Суд також враховує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Згідно зі статтею 370 КАС України та статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У зв`язку з цим, сподівання та припущення заявника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, що набрало законної сили. Для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Враховуючи те, що доводи заявника ґрунтуються на припущеннях та обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржених рішень суду, у клопотанні не наведено, а також баланс інтересів сторін у цій справі, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись статтею 340 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Офісу Генерального прокурора про зупинення виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2020 року у справі №813/7690/14.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не може бути оскаржена.

……………………….

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду