Справа № 200/10551/20-а
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 р. Справа№200/10551/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради про визнання бездіяльності протиправною, стягнення невиплаченої щомісячної адресної допомоги,

встановив:

12.11.2020 ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовними вимогами до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд. 8, м. Селидове, Донецька область, 85400, ) про (з урахуванням уточнень):

- визнання протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 призначеної та нарахованої йому щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020;

- стягнення з Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради борг за невиплачену щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у розмірі 2665 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 30 коп.;

- стягнення з Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради компенсацію за порушення строку виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у розмірі 34 (тридцять чотири) гривні 66 коп.;

- стягнення з Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради моральну шкоду у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) гривень.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.11.2020 позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

18.11.2020 позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без виклику сторін.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з нормами частини 3 статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В порядку частини 2 статті 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є внутрішньо переміщеною особою та відповідно до рішення суду йому призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Проте, відповідачем така допомога за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 йому виплачена не була.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, оскільки вона порушує його конституційні права. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідачем через Відділ документообігу та архівної роботи суду надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача.

Свою позицію відповідач мотивував тим, що позивачу призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 29.10.2019 по 28.04.2020.

Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до Законів України «Про державний бюджет України на 2019/2020 роки» затверджено видатки лише на виплати поточного року. Паспортом бюджетної програми на 2019 та на 2020 роки коштів на виконання рішень суду не передбачено. Здійснити виплату нарахованої позивачу щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви поданої 16.10.2019 немає можливості.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданим Пролетарським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 30.09.1998, має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з м. Донецьк до м. Селидове, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.04.2017 №, та перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Селидівської міської ради, що не оспорюється відповідачем.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №200/3258/20-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Селидівської міської про скасування рішення №2915 від 01.11.2019 та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Скасовано рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам управління соціального захисту населення Селидівської міської ради №2915 від 01.11.2019 про відмову в призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк відповідно до його заяви від 16.10.2019.

Зобов`язано управління соціального захисту населення Селидівської міської ради призначити та нарахувати ОСОБА_1 щомісячну адресну грошову допомогу як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви поданої ним 16.10.2019.

Згідно з листом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради від 04.11.2020 №А-047-5.1-6.2, позивачу призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 29.10.2019 по 28.04.2020. Борг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у сумі 2665,30 гривень нараховано та не виплачено.

Також відповідач зазначив, що відповідно до Законів України «Про державний бюджет України на 2019/2020 роки» затверджено видатки лише на виплати поточного року. Паспортом бюджетної програми на 2019 та на 2020 роки коштів на виконання рішень суду не передбачено. Здійснити виплату нарахованої позивачу щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до заяви поданої 16.10.2019 немає можливості.

Відповідно до довідки Управлінні соціального захисту населення Селидівської міської ради від 04.11.2020 №7899, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №200/3258/20-а позивачу з 29.10.2019 по 28.04.2020 призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, але не сплачено у розмірі 2665,30 гривень.

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви, спірними питанням у справі є правомірність не виплати позивачу в повному обсязі щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у розмірі 2665,30 гривень.

Спір щодо розміру нарахованої заборгованості з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг між сторонами відсутній

При цьому, суд відхиляє твердження позивача, що даний спір має вирішуватись в порядку судового контролю, передбаченому статтями 382, 383 КАС України, в межах адміністративної справи №200/3258/20-а. Вказаного висновку суд дійшов з огляду на те, що предметом спору у справі №200/3258/20-а було оскарження рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. В той час як в цій справі позивач оскаржує невиплату відповідачем призначеної та нарахованої щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, що є окремою підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 № 1706-VII встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначає «Порядок надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку №505 передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, або змушені були покинути своє постійне місце проживання в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, і перемістилися в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі (далі - особа, яка переміщується), а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Відповідно до пункту 3 Положення Порядку №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

При цьому відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі Управління соціального захисту населення Седидівської міської ради від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Проте, відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Спору щодо розміру нарахованої заборгованості з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг між сторонами немає.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у розмірі 2665,30 гривень, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача компенсації за порушення строку виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у розмірі 34,66 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно положень статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (частина 2 статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»).

Статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно положень статті 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи викладене, а також з огляду на те, що визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не невиплати позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020, суд з урахуванням принципу правової визначеності у спірних відносинах та положень статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строку виплати частини щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Щодо вимоги позивача про стягнення моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтею 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

В матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, обґрунтування розміру заявленої моральної шкоди, а також інші обставини, що мають значення для вирішення вимоги відшкодування немайнової шкоди.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Всупереч вимог цієї статі позивачем не доведені обставини зазнання моральної шкоди, через що позовна вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню.

Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції від 10.11.2020 позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Відповідно до частини 1, 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодування або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено частково, суд дійшов висновку про необхідність стягнення суми судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суб`єкта владних повноважень на корить позивача у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись статтями 2-17, 42-47, 72-77, 90, 94, 121, 122, 139, 143, 159-164, 241-246, 255, 263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (місцезнаходження: вул. Пушкіна, буд. 8, м. Селидове, Донецька область, 85400, ) про визнання бездіяльності протиправною, стягнення невиплаченої щомісячної адресної допомоги - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради, яка полягає у невиплаті ОСОБА_1 призначеної та нарахованої йому щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у розмірі 2665,30 гривень.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на користь ОСОБА_1 невиплачену щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020 у розмірі 2665 (дві тисячі шістсот шістдесят п`ять) гривень 30 копійок.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строку виплати частини щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 29.10.2019 по 28.04.2020, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 28.12.2020.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом частини 3 статті 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна