Справа № 465/1465/17
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно з постановою серії АР №567745 від 26.02.2017 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не надав перевагу в русі автомобілю Сітроен Джампі, д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі незалежно від напрямку подальшого їх руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Із даною постановою позивач не погоджується та вважає її незаконною, оскільки інспектор Ридаш А.В. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП, а також інспектор порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст.278, ст.279 КУпАП.

Позивач подав до клопотання заяву про розгляд справи без його участі. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача повідомив суд про те, що забезпечити явку на судове засідання інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ридаш А.В. неможливо, оскільки даний інспектор звільнений з УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

На підставі ч.6 ст. 12 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 4 ст. 128 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови серії АР №567745 від 26.02.2017 року, винесеної інспектором взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ридаш А.В., на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді 425 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Правопорушення полягало в тому, що 26.02.2017 року о 03.37 год. на перехресті вул. М. Хвильового вул. І. Миколайчука, керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та не надав перевагу в русі автомобілю Сітроен Джампі д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по головній дорозі, незалежно від напрямку подальшого їх руху, чим порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

У відповідності до п. 16.11 Правил дорожнього руху, На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Частиною 2ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст.62Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні

Крім того, згідно вимог ч.2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії АР №567745 від 26.02.2017 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід скасувати.

Керуючись статтями 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (адреса: 79053, м.Львів, вул. Перфецького,19) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії АР №567745 від 26.02.2017 року, інспектора взводу 2 роти 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Ридаш Артура Володимировича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. - скасувати.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд міста Львова протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Мартьянова С.М.