Справа № 320/4636/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року № 320/4636/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача Свиреденко В.М., представника відповідача Карплюк І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Житлово-будівельного кооператива "Меліоратор-1" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Житлово-будівельний кооператив «Меліоратор-1» (далі ЖБК «Меліоратор-1», позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі ГУ ДПС у Київській області, відповідач) в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області № від 04.02.2020 про визначення суми грошового зобов`язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб в сумі 143225,13 грн. та штрафної (фінансової) санкції розміром 35806,28 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 позовну заяву залишено без руху.

23.06.2020 до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Позивач на обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що відповідач без достатніх правових підстав самостійно застосував ставку земельного податку 3% (встановлену рішенням Бучанської міської ради для будівництва багатоквартирного житлового будинку) до земель площею 42000,00 кв.м., що перебувають у власності (користуванні) платника податку ЖБК «Меліоратор-1», не обґрунтовано здійснив розрахунок суми земельного податку з юридичних осіб, що має своїм наслідком визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення №.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якій проти позову заперечував. Зазнчив, що у власності ЖБК «Мелоратор-1» у період, що перевірявся був власником земельних ділянок, які використовувалися для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, а тому відповідно до положень ПК України повинен був застосовувати ставку земельного податку, що відповідає виду використання земельної ділянки.

Позивач не погодившись з доводами відповідача, які викладенні у відзиві на позовну заяву, надав до суду відповідь на відзив. Зазначив, що позивач не заперечує, що на час проведення перевірки у його власності були земельні ділянки, загальною площею 42000,00 кв.м., що були внесені до ЖБК «Меліоратор - 1» в якості пайових внесків членами кооперативу. Вказав, що державна реєстрація набутих у власність земельних ділянок в якості пайових внесків проведена у встановленому законом порядку у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України), що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно. Стверджував, що на час проведення перевірки цільове призначення земельних ділянок значилось 02.01 - Для будівництва, і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна забудова), що підтверджено правовстановлюючими документами, що досліджувались перевіркою та були зазначені в акті.

На думку позивача, фактів, які б давали підстави вважати, що позивач змінив цільове призначення набутих у власність земельних ділянок перевіркою встановлено не було, а тому висновок контролюючого органу про те, що « ЖБК «Меліоратор-1» у періоді, що перевірявся, був власником земельних ділянок, на підставі документів, що зазначені в акті перевірки, і згідно з даними Держгеокадастру та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна цільове призначення земельних ділянок - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку», не може вважатись обґрунтованим та правомірним.

Позивач не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву на підтвердження правомірності податкового повідомлення - рішення, а саме, що в ході перевірки використання підприємством ЖБК «Меліоратор-1», () земельних ділянок встановлено, що у перевіряємому періоді з 01.01.2016 по 31.12.2018 підприємство використовувало земельні ділянки на території місто Буча загальною площею 4,2000 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку. Так, відповідач зазначив, що при застосуванні ставки податку та донарахуванні податкового зобов`язання по земельному податку, ним було враховано саме фактичне використання позивачем земельних ділянок, враховано особливості їх правового режиму, типи забудови згідно первинних документів, наданих позивачем під час перевірки на земельні ділянки.

Стверджує, що з акту перевірки від 26.12.2019 № 358/10-36-05-01/40169562 вбачається, що відповідач здійснював документальну планову виїзну перевірку ЖБК «Меліоратор -1» у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 з питань дотримання вимог податкового законодавства, а не використання підприємством земельних ділянок.

Позивач звертає увагу на те, що доданими до позову документами підтверджено, що саме після проведення документальної перевірки за заявою позивача у справі ряд земельних ділянок об`єднано з метою подальшого використання їх під забудову.

Відповідач подав до суду додаткові пояснення, у яких зазначив, що оскаржуване рішення є правомірним та таким, що винесено відповідно до норм чинного законодавства. Зазначив, що дані факти безпосередньо впливають на визначення грошового зобов`язання зі сплавати земельного податку. А саме ставку земельного податку, застосування якої і безпосередньо впливає на розмір грошового зобов`язання. Оскільки відповідно до рішення Бучанської міської ради ставка земельного податку за земельні ділянки в м. Буча, нормативну грошову оцінку яких проведено , що перебувають у власності платників податку для будівництва багатоквартирного житлового будинку ставка земельного податку є 3%, а ставка яку застосував позивач становила 0,5%.

У судових засіданнях представник позивача позовні вимоги підтримувала у повному обсязі, просила суд даний адміністративний позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що даний адміністративний позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ЖБК «Меліоратор-1» () зареєстроване, як юридична особа 10.12.2015, номер запису: 0004280, місцезнаходження: Україна, 08292, Київська обл., місто Буча, вул. Леха Качинського, буд.7. види господарської діяльності за кодом КВЕД: 41.10 організація будівництва будівель (основний); 81.10 комплексне обслуговування об`єктів; 41.20 будівництво житлових і нежитлових будівель.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Наказу ГУ ДПС у Київській області від 18.11.2019 №648 ГУ ДПС у Київській області проведена документальна планова виїзна перевірка ЖБК «Меліоратор-1» з питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, вимог валютного законодавства за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 01.01.2016 по 31.12.2018 в результаті якої 26.12.2019 був складений акт за №358/10-36-05-01/40169562.

Перевіркою встановлено порушення позивачем ст. 284 ПК України, що призвело до заниження земельного податку на загальну суму 278018, 19 грн., в тому числі: за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 102229,24 грн., за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 на суму 175788,95 грн.

За результатами розгляду поданого позивачем заперечення на акт перевірки, ГУ ДПС у Київській області внесла зміни, які були враховані при винесенні податкового повідомлення-рішення.

З урахуванням висновків за результатами розгляду заперечень на акт документальної планової виїзної перевірки, 04.02.2020 ГУ ДПС у Київській області винесла податкове повідомлення рішення № про визначення ЖБК «Меліоратор - 1» суми грошового зобов`язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб в сумі 143225,13 грн. та застосування штрафної (фінансової санкції) розміром 35806,28 грн., а всього на суму 179031,41 грн.

За позицією відповідача, при визначенні суми грошового зобов`язання зі сплати земельного податку ЖБК «Меліоратор - 1» мав застосувати ставку земельного податку, встановлену Рішенням сесії Бучанської міської ради № 2271-72-VІ від 25.06.2015 та доповненнями №108-5-VІІ від 19.01.2016 та № 165-VІІ від 28.02.2016 для земельних ділянок в м. Буча, нормативно грошову оцінку яких проведено, які перебувають у власності платників податку - як для будівництва багатоквартирного житлового будинку, а саме 3 % (п. 1.2.2).

Вищевказане податкове повідомлення-рішення оскаржено позивачем до ДПС України. ДПС України зазначив у рішенні про результати розгляду скарги від 23.04.2020 за №14141/6/99-00-08-05-06-06, що ЖБК «Меліоратор-1» у періоді, що перевірявся, був власником земельних ділянок, на підставі документів, що зазначені в акті перевірки, і згідно з даними Держгеокадастру та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна цільове призначення земельних ділянок для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, а тому відповідно до положень ПК України повинен був застосовувати ставку земельного податку відповідно до такого цільового призначення.

Керуючись главою 4 ПК України, Державна податкова служба України залишила без змін податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Київській області від 04.02.2020 №, а скаргу ЖБК «Меліоратор-1» - без задоволення.

Позивач вважаючи, що податкове повідомлення-рішення від 04.02.2020 № протиправним та таким, що не відповідає вимогам податкового законодавства, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Так, в силу прямої дії частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Так, в преамбулі ПК України законодавець визначив сферу його дії, встановивши, що ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1 статті 1 ПК України).

За загальним правилом пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України земельний податок справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також з постійних землекористувачів.

Тобто необхідною умовою для виникнення у особи обов`язку сплачувати земельний податок є наявність у такої особи права власності на землю або права постійного користування землею.

При цьому згідно із п. 287.1 ст. 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Момент виникнення у особи прав на землю визначений в ст. 125 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ІІІ (далі ЗК України), згідно із якою право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Порядок проведення державної реєстрації вказаних речових прав, органи державної реєстрації та їх компетенція визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV (далі - Закон № 1952-ІV).

Згідно із ч. 1 ст. 6 вказаного Закону органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно (в тому числі права власності, права постійного користування та права оренди земельної ділянки) є територіальні органи Мін`юсту.

Відповідно до п.п 284.1. ст. 284 ПК України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території. Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Нові зміни щодо зазначеної інформації надаються до 1 числа першого місяця кварталу, що настає за звітним кварталом, у якому відбулися зазначені зміни.

Відповідно до ст. 271 ПК України базою оподаткування платою за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII ПК України,

Набуття права на землю юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст.116 ЗК України).

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, визначено ст. 126 ЗК України.

Так, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених ч. 2 цієї статті (ч. 1 ст.126 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: а) цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; б) свідоцтвом про право на спадщину.

Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (даті - податок для цілей розділу XIII цього Кодексу) (пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XIII - орендна плата) (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Справляння плати за землю здійснюється відповідно до положень ПК України з урахуванням критеріїв, які визначені у розділі XIII "Плата за землю".

Відповідно до ст. 269 ПК України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, а також земельні частки (паї), які перебувають у власності (ст.270 ПК України).

Порядок обчислення плати за землю визначено ст. 286 ПК України.

Так, відповідно до п. 286.1 ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Отже, власники земельних ділянок та землекористувачі обчислюють суму плати за землю з урахуванням даних державного земельного кадастру, який відповідно до пп. 14.1.42 п. 14.1 ст. 14 ПК України містить сукупність відомостей і документів про місце розташування та правовий режим земельних ділянок, їх оцінку, класифікацію земель, кількісну та якісну характеристики, розподіл серед власників землі та землекористувачів, підготовлених відповідно до закону.

Відповідно до абз. 2 п. 286.5 ст. 286 ПК України у разі переходу права власності на земельну ділянку від одного власника до іншого протягом календарного року податок сплачується попереднім власником за період з 1 січня цього року до початку того місяця, в якому він втратив право власності на зазначену земельну ділянку, а новим власником - починаючи з місяця, в якому у нового власника виникло право власності.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Щодо бази оподаткування зазначимо, що відповідно до ст. 271 ПК України базою оподаткування платою за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом XIII ПК України, а у разі, якщо нормативну грошову оцінку не проведено, - площа земельних ділянок.

Управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок здійснює центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів (абз. 2 ст. 289 ПК України).

Відповідно до абз. 3 ст. 23 Закону України від 11.12.2003 №1378-ІV "Про оцінку земель" (із змінами та доповненнями) витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Базою оподаткування відповідно до п.п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленим цим розділом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Кодексу платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Питання оподаткування регулюються ПК України і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до цього Кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до п. 286.2 ст.286 ПК України від 02.12.2010 №2755-VІ платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 20 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Як вбачається з Акту перевірки №258/10-36-05-01/40169562 від 26.12.2019, документальна планова виїзна перевірка позивача проводилась відповідачем за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

В ході перевірки використання підприємством ЖБК «Меліоратор-1», () земельних ділянок встановлено, що у перевіряємому періоді з 01.01.2016 по 31.12.2018 підприємство використовувало земельні ділянки на території місто Буча загальною площею 4,2000 га згідно правовстановлюючих документів які вказані у таблиці на ст. 11-14 Акту перевірки.

Згідно умов таких договорів ЖБК «Меліоратор» приймає пайовий внесок земельні ділянки, організовує та здійснює будівництво та вводить його в експлуатацію відповідно до Договору про пайову участь у кооперативі.

Умови договорів:

п.п. 1.1 договором регулюються відносини Сторін, пов`язані із будівництвом введенням в експлуатацію та отриманням на праві власності житлового приміщення (квартири) після закінчення та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку (надалі - «Об`єкт будівництва») в результаті участі Асоційованого члена в Кооперативі та з оплатою (внесенням ним пайового внеску).

п.п. 2.2 кооператив організовує та здійснює будівництво Об`єкта будівництва та вводить його в експлуатацію.

п.п. 3.3 житлове приміщення (квартира), що буде отримана Асоційованим членом після здачі Об`єкта будівництва в експлуатацію.

п.п. 3.4 що вони оцінюють внесену земельну ділянку, як пайовий внесок.

п.п. 3.6 внесення земельної ділянки в якості паю здійснюється з метою формування земельної ділянки, необхідної для спорудження на ній Об`єкта будівництва.

п.п. 3.7 внесення земельної ділянки в якості паю є підставою для одержання право власності кооперативом на цю земельну ділянку та реєстрації речових прав на нерухоме майно.

п.п. 4.2.2 кооператив має право змінити цільове використання земельної ділянки, переданої у якості паю.

п.п. 4.2.3 кооператив має право об`єднати земельну ділянку передану в якості паю з іншими ділянками для одержання земельної ділянки, необхідної для спорудження Обєкта будівництва.

п.п. 4.4.2 кооператив зобов`язаний виконати комплекс дій пов`язаних із формуванням земельної ділянки необхідної для спорудження Об`єкта будівництва, її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі, оформлення на ім`я Кооперативу права власності на неї та його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідач у своєму відзиві на позовну заяву наголошує, що за наявності даних, що підтверджують факт використання позивачем земельних ділянок для будівництва та введення в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку, а саме договори про пайову участь (відповідно до умов яких, позивач на отриманих земельних ділянках повинен побудувати багатоквартирний житловий будинок), містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки за адресою м. Буча, вул. Алли Горської, 2 на будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями, (Декларація про початок виконання будівельних робіт (багагоквартиний житловий будинок з вбудованими нежитловими приміщеннями). Зазначив, що на підтвердження вказаного стверджують відомості із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Згідно податкової декларації орендної плати за земельні ділянки сума узгодженого податкового зобов`язання по орендній платі за землю за вищевказану земельну ділянку, яка знаходиться в користуванні підприємства, становить на 2016 рік - 34820,92 грн., на 2017 рік - 78233,57 грн., на 2018 рік - 37937,94 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач при обчисленні суми земельного податку за земельні ділянки, які знаходиться в користуванні ЖБК «Меліоратор-1» на території м. Буча, взяв за основу рішення сесії Бучанської міської ради № 2271-72-VI від 25.06.2015 зі змінами та доповненнями №108-5-VII від 19.01.2016 та №165-7-VII від 28.02.2016 ставки земельного податку за земельні ділянки в м. Буча, нормативну грошову оцінку яких проведено, що перебувають у власності платників податку відповідно до п. 1.2.2 для будівництва багатоквартирного житлового будинку - ставка земельного податку є 3%. Відповідачем встановлено, що загальна площа землі у користуванні позивача становить 42000,00 м.кв.

Перевіркою, розраховано розмір земельного податку за період, що перевірявся. (таблиця на ст. 18-20 Акту перевірки).

У висновку суми заниження земельного податку становлять

- за 2016 рік - 102229,24 грн. (137050,16 - 34820,92 = 102229,24 грн., де 34820,92 зобов`язання відповідно декларації);

- за 2017 рік - 175788,95 грн. (254022,52 - 78233,57 = 175788,95) грн.., де 78233,57 зобов`язання відповідно декларації);

- за 2018 рік - відповідно рішення від 26.01.2018 № 1702-37-VII відповідно п. 02.03.05 Для будівництва багатоквартирного житлового будинку ставка земельного податку є 0,50%.

Отже, перевіркою встановлено порушення позивачем вимог ст. 284 ПК України, що призвело до заниження земельного податку на суму 278018,19 грн., а саме: з 01.01.2016 по 31.12.2016 102229,24, з 01.01.2017 по 31.12.2017 175788,95 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд не погоджується з висновками відповідача, які викладенні в Акті перевірки та на підставі якого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, виходячи з наступного.

Так, позивачу у справі належать на праві власності земельні ділянки, що були об`єктом перевірки, загальною площею 42000,00 кв.м. Даний факт позивачем не заперечується.

Дані земельні ділянки внесені до ЖБК «Меліоратор-1» членами кооперативу в якості пайових внесків.

Державна реєстрація набутих у власність земельних ділянок в якості пайових внесків проведена у встановленому законом порядку у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 ЗК України), що підтверджується даними Єдиного державного реєстру.

Викладені обставини підтверджені Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, копії яких наявні в матеріалах справи.

Судом встановлено, що на час проведення перевірки земельні ділянки мали цільове призначення 02.01 Для будівництва, і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна забудова).

Після проведення документальної перевірки за заявою позивача у справі ряд земельних ділянок було об`єднано.

Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності на та речові права на земельну ділянку від 19.05.2020 року підтверджено, що згідно заяви позивача у справі в січні 2020 року проведено об`єднання земельних ділянок, про що 13.01.2020 до Державного реєстру права було внесено відповідні записи.

Так, земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:097:0097, :01:097:0096, :01:097:0092, :01:097:0103, :01:097:0177, :01:097:0175, :01:097:0174 були об`єднані в одну земельну ділянку кадастровий номер 0:01:097:0024, про що 13.01.2020 в державному реєстрі права зроблено відповідний запис за №35078166.

Згідно даних Державного земельного кадастру відомості про цільове призначення утвореної земельної ділянки значаться - 02.01 - Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка). Дане підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру від 19.05.2020, заявою Голови правління ЖБК «Меліоратор -1», завданням на виконання робіт, кадастровим планом земельної ділянки, копії яких наявні в матеріалах справи.

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:097:0133, :01:097:0134, :01:097:0145, :01:097:0132, :01:097:0123, :01:097:0125, :01:097:0127, :01:097:0135, :01:097:0124, :01:097:0126, :01:097:0140 були об`єднані в одну земельну ділянку кадастровий номер 0:01:097:0022, про що 13.01.2020 в державному реєстрі права зроблено відповідний запис за №35077197.

Згідно даних Державного земельного кадастру відомості про цільове призначення утвореної земельної ділянки значаться - 02.03 - Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку. Викладені обставини підтверджуються Інформацією з Державного земельного кадастру від 19.05.2020, заявою Голови правління ЖБК «Меліоратор -1», завданням на виконання робіт, кадастровим планом земельної ділянки, копії яких наявні в матеріалах справи.

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:097:0160, :01:097:0164, :01:097:0156, :01:097:0150, :01:097:0165, :01:097:0138, :01:097:0143, :01:097:0139, :01:097:0137, :01:097:0155, :01:097:0130, :01:097:0148 були об`єднані в одну земельну ділянку кадастровий номер 0:01:097:0025, про що 13.01.2020 в державному реєстрі права зроблено відповідний запис за № 35079818.

Згідно даних Державного земельного кадастру відомості про цільове призначення утвореної земельної ділянки значаться - 02.01 - Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Дане підтверджується Інформацією з Державного земельного кадастру від 19.05.2020 року, заявою Голови правління ЖБК «Меліоратор -1» , завданням на виконання робіт, кадастровим планом земельної ділянки, копії яких наявні в матеріалах справи.

Земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:097:0115, :01:097:0113, :01:097:0119, :01:097:0114, :01:097:0118, :01:097:0172, :01:097:0116, :01:097:0122, :01:097:0121, :01:097:0120, :01:097:0131, :01:097:0147, :01:097:0146 були об`єднані в одну земельну ділянку кадастровий номер 0:01:097:0023, про що 13.01.2020 в державному реєстрі права зроблено відповідний запис за №35081080.

Згідно даних Державного земельного кадастру відомості про цільове призначення утвореної земельної ділянки значаться - 02.01 - Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Викладені обставини підтверджуються Інформацією з Державного земельного кадастру від 19.05.2020, заявою Голови правління ЖБК «Меліоратор -1», завданням на виконання робіт, кадастровим планом земельної ділянки, копії яких наявні в матеріалах справи.

Вищевикладене дає підстави стверджувати, що лише земельна ділянка з кадастровим номером 0:01:097:0022, яка утворена в січні 2020 року внаслідок об`єднання, набула цільове призначення 02.03 - Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Суд не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву на підтвердження правомірності податкового повідомлення-рішення, а саме, що в ході перевірки використання підприємством ЖБК «Меліоратор-1», () земельних ділянок встановлено, що у перевіряємому періоді з 01.01.2016 по 31.12.2018 підприємство використовувало земельні ділянки на території місто Буча загальною площею 4,2000 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку .

Так, відповідач зазначив, що при застосуванні ставки податку та донарахуванні податкового зобов`язання по земельному податку, ним було враховано саме фактичне використання позивачем земельних ділянок, враховано особливості їх правового режиму, типи забудови згідно первинних документів, наданих позивачем під час перевірки на земельні ділянки.

Проте, як вбачається з доданими до позову документами, позивачем підтверджено, що саме після проведення документальної перевірки за заявою позивача у справі ряд земельних ділянок було об`єднано з метою подальшого використання їх під забудову.

Отже, зважаючи на вищевикладене висновок відповідача про те, що при визначенні суми грошового зобов`язання зі сплати земельного податку ЖБК «Меліоратор-1» мав застосувати ставку земельного податку, встановлену Рішенням сесії Бучанської міської ради № 2271-72-VІ від 25.06.2015 та доповненнями № 108-5-VІІ від 19.01.2016 та №165-VІІ від 28.02.2016 для земельних ділянок в м. Буча, які перебувають у власності платників податку - як для будівництва багатоквартирного житлового будинку, а саме 3 % є неправомірним

Як встановлено судом, на час проведення перевірки цільове призначення земельних ділянок значилось 02.01 - Для будівництва, і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна забудова), що підтверджено правовстановлюючими документами, що досліджувались перевіркою та були зазначені в акті.

Фактів, які б давали підстави вважати, що позивач змінив цільове призначення набутих у власність земельних ділянок перевіркою встановлено не було, а тому висновок контролюючого органу про те, що ЖБК «Меліоратор-1» у періоді, що перевірявся, був власником земельних ділянок, на підставі документів, що зазначені в акті перевірки, і згідно з даними Держгеокадастру та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна цільове призначення земельних ділянок - для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку», не може вважатись обґрунтованим та правомірним.

Відповідно до ст. 79-1 ЗК України земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєнні їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Інформацією і Державного земельного кадастру про право власності на та речові права на земельну ділянку, доданою позивачем до позову, підтверджено, що згідно заяви позивача у справі внаслідок об`єднання земельних ділянок після проведення перевірки були сформовані нові земельні ділянки, про що до Державного реєстру права було внесено відповідні записи.

І лише земельна ділянка з кадастровим номером 0:01:097:0022, яка сформована в січні 2020 року внаслідок об`єднання, набула цільове призначення 02.03 - Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Вищевикладене дає підстави стверджувати, що при визначенні податкового зобов`язання зі сплати земельного податку у періоді, підданому перевірці, відповідач неправомірно застосував ставку податку 3 % до належних позивачу земель як до земель для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Нормою ст. ст. 38 Закону України «Про Державний земельний кадастр» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру; викопіювань з кадастрової карти» (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Проте під час проведення перевірки відповідач не використовував відомості з Державного земельного кадастру щодо земельних ділянок, належних позивачу; що містять узагальнену інформацію про землі як об`єкти оподаткування, внаслідок чого є достатні підстави стверджувати, що визначена сума грошового зобов`язання зі сплати земельного податку та застосована ним фінансова (штрафна) санкція проведена за відсутності відомостей, обов`язкова наявність яких обумовлена нормами ПК України.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що зміни виду використання земельної ділянки (в межах однієї категорії та цільового призначення , що належать особі на праві приватної власності можлива, але порядок вирішення цього питання не встановлений.

Посилається на недосконалість правового регулювання земельних правовідносин та правову невизначеність, щодо порядку внесення даних до державного земельного кадастру, з приводу видів використання земельної ділянки в межах однієї категорії та цільового призначення землі.

Однак, відповідач не вказує, як це впливає на визначення розміру земельного податку та не обґрунтовує правомірність визначення ним грошового зобов`язання зі сплати земельного податку виходячи із встановленого використання земельної ділянки.

Пунктом 56.21 ст. 56 ПК України передбачено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про те, що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області № від 04.02.2020 про визначення суми грошового зобов`язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб в сумі 143225,13 грн. та штрафної (фінансової) санкції розміром 35806,28 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до платіжного доручення від 27.05.2020 №811 на суму 2102,00 грн. та до платіжного доручення від 18.06.2020 №835 на суму 583,47 грн., позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 2685 грн. 47 коп.

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позову, судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 2685,47 грн. належить стягнути на його користь з Головного управління ДПС у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Київській області № від 04.02.2020 про визначення суми грошового зобов`язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб в сумі 143225,13 грн. та штрафної (фінансової) санкції розміром 35806,28 грн.

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 2685 (дві тисячі шістсот вісімдесят п`ять) грн. 47 коп. на користь Житлово-будівельного кооператива "Меліоратор-1" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Державної податкової служби у Київській області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 22 грудня 2020 р.