Справа № 620/1839/20
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
22 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/1839/20
Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Зайця О.В.,
за участю секретаря Новик Н.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України, Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби, Державної митної служби України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання протиправними та скасування індивідуальних актів (штатних розписів), стягнення коштів,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просить:
1. визнати протиправним та скасувати індивідуальні акти (штатних розписів), якими встановлені розмірі посадових окладів працівників Міжрегіональної митниці Державної фіскальної служби на 2017 та 2018 роки;
2. стягнути з відповідача кошти на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями (діями), у розмірі 171101,69 гривень;
3. визначити розмір відшкодування за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення та стягнення його з відповідача на його користь.
Ухвалою судді від 01.06.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому, зокрема, заначено, що звертаючись до суду 26.05.2020 з вимогою щодо визнання протиправними та скасування актів (штатних розписів), якими встановлені розміри посадових окладів працівникам Міжрегіональної митниці ДФС, позивач пропустив строк зверненя до суду.
Ухвалою судді від 03.12.2020 позов залишити без руху. Встановлено позивачу строк до 08.12.2020 для усунення вказаного недоліку адміністративного позову шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин його пропуску.
Позивачем на виконання ухвали суду подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для звернення до суду.
Ухвалою від 08.12.2020 продовжено розгляд справи та призначено судове засідання на 22.12.2020 о 10:00 год. в приміщенні Чернігівського окружного адміністративного суду за адресою: м. Чернігів, вул. Київська, 23.
У судову засіданні позивач заперечував проти залишення позовної заяви без розгляду, оскільки вважає, що строк звернення до суду ним не порушено.
Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в його ухвалі від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19 (адміністративне провадження № К/9901/3023/20).
При цьому, положення «повинна» (яке міститься устатті 122 Кодексу адміністративного судочинства України) слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.
Схожий висновок викладено Верховним Судом у його постанові від 08.04.2020 у справі № 140/2513/19 (адміністративне провадження № К/9901/4012/20).
Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити, що при вирішенні питання щодо дотримання строків звернення до суду суд звертає увагу на практику Європейського суду з прав людини (що в силу приписів ч. ч. 1, 2ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства Українитаст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`підлягають застосуванню судом як джерело права).
У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії» та «Девеер проти Бельгії» Європейський суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.
Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» зазначив, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності.
Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Водночас навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа «Олександр Шевченко проти України», п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.
Позовна заява сформована в системі «Електронний суд» 26.05.2020.
Разом з тим, предметом оскарження є штатний розпис на 2017 та штатний розпис на 2018 роки Міжрегіональної митниці ДФС.
При цьому, позивач у 2017- 2018 роках в Міжрегіональній митниці ДФС перебував на посаді з окладом відповідно до оскаржуваних штатних розписів.
Позивач звернувся до суду 26.05.2020, тобто з порушенням строків встановлених КАС України.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу. Зокрема, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Керуючись статтями 240, 241, 242, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду задовольнити.
Адміністративний позов ОСОБА_1 - залишити без розгляду.
Ухвала суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена за правилами встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалу суду у повному обсязі виготовлено 24.12.2020.

Суддя О.В. Заяць