Справа № 420/9319/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9319/20
У Х В А Л А

21 грудня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О

за участі сторін:

представника позивача Плахотнюк С.В. , адвоката Мельникова О.М. (за ордером),

представника відповідача Хлистуна Р.В. (за довіреністю),

представника третьої особи Ейсмонт С.О. (за довіреністю),

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення EasyCon клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеська обласна прокуратура, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУД-ПРОЕКТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 95 від 16.12.2019 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеська обласна прокуратура, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУД-ПРОЕКТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 95 від 16.12.2019 року.

Справа розглядається в порядку загального позовного провадження.

04.12.2020 року електронним засобом зв`язку на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача щодо закриття провадження у справі. Клопотання представника відповідача обґрунтоване тим, що звернення позивача до суду обумовлено незгодою з самим фактом проведення будівництва через наявність загрози суміжним землекористувачам та безпосереднього впливу на об`єкти, які належать суміжними землекористувачам, а отже зазначене свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин. Представник відповідача вважає, що оскаржуваний Дозвіл це акт індивідуальної дії, який не стосується прав та інтересів позивача, так як стосується прав та інтересів осіб визначених в акті.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав свою позицію та просив клопотання задовольнити. Представник третьої особи, Одеської обласної прокуратури підтримав клопотання представника відповідача.

Представник позивача заперечує щодо задоволення вказаного клопотання, та зазначив, що позивачі звернулися до суду про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, як такого, що виданий суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій Даний дозвіл надає третім особам право здійснювати будівельні роботи з реалізації проекту будівництва, який мстить численні порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, тобто фактично є правовою підставою вчинення незаконних дій, та на думку позивачів, порушує їх права та законні інтереси, тому спір підлящ розгляду в адміністративному судочинстві.

Вислухав думку сторін, дослідив матеріали справи в частині заявленого клопотання, суд робить наступний висновок.

Предметом оскарження у даній справі є дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 95 від 16.12.2019 року на «Нове будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом» Адреса: м. Одеса, Київський район, вул. Тульська, 110-112.

Стаття 238 КАС України передбачає, що суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; 3) якщо сторони досягли примирення; 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили; 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили; 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 9901/284/19 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича, треті особи: Міністерство юстиції України, ОСОБА_2 , про визнання протиправним і скасування Указу Президента України від 21 травня 2019 року № 304/2019 «Про призначення ОСОБА_3 Главою Адміністрації Президента України», зробила висновки про те, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Оскільки ОСОБА_1 не є учасником (суб`єктом) правовідносин з призначення ОСОБА_2 Главою Адміністрації Президента України, то такий Указ не породжує для позивачки права на захист, тобто права на звернення із цим адміністративним позовом. Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду також обґрунтовано зауважив, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, у зв`язку із чим правильно не зазначив, до юрисдикції якого суду належить вирішення цієї справи.

Саме вказаним рішенням Великої Палати Верховного Суду представник відповідача обґрунтовує клопотання про закриття провадження у справі.

Суд зазначає, що дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 95 від 16.12.2019 року, виданий Управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради є актом індивідуальної дії.

Проте, вказаний акт індивідуальної дії виданий замовнику Товариству з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУД-ПРОЕКТ», генеральному підряднику Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» та є дозвільним документом на «Нове будівництво багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом» Адреса: м. Одеса, Київський район, вул. Тульська, 110-112.

Вимоги ж позивачів, щодо скасування Дозволу ґрунтуються на порушенні прав позивачів користуватися належною їм власністю, у зв`язку з численними порушеннями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, які містяться в проектній документації, яку, на думку позивачів, відповідач належним чином не досліджував.

Частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень..

Згідно з п.1, п.2, п.7 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції може бути переданий на розгляд до адміністративного суду спір, який виник між конкретними суб`єктами відносно їх прав та обов`язків, в конкретних правових відносинах, в яких один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою інших суб`єктів.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд у рішенні від 01.12.2004 року у справі № 18-рп/2004 вказав, що поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення безперешкодного доступу громадян до узбережжя водних об`єктів для загального водокористування» від 29 жовтня 2019 року № 233-IX внесено зміни у Кодекс України про адміністративні правопорушення, Водний кодекс України, Земельний кодекс України, ЗУ «Про місцеві державні адміністрації, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», які передбачають забезпечення державою права безперешкодного та безоплатного доступу громадян до узбережжя морів.

Таким чином, суд робить висновок, що позивачі мають право на звернення до суду із позовом про скасування дозвільних документів на будівництво третьою особою об`єкту на території суміжній з власністю позивачів, а наявність порушення вказаним. рішенням суб`єкта владних повноважень права чи законного інтересу позивачів має бути встановлена або спростована судом за результатом розгляду даної справи.

Суд зазначає, що висновки Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 18 вересня 2019 року у справі № 9901/284/19, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки предметом розгляду справи № 9901/284/19 був наказ про призначення особи на посаду Глави Адміністрації Президента України, тобто індивідуальний акт, який жодним чином не міг вплинути на права та інтереси широкого кола осіб, так як стосувався трудових відносин.

У справі ж № 420/9319/20 наслідком реалізації оскаржуваного акту індивідуальної дії може стати вплив на законні інтереси широкого кола осіб щодо безперешкодного користування своєю власністю.

Таким чином, суд робить висновок, що клопотання представника відповідача до задоволення не належить.

Керуючись ст. ст.14, 180. 236, 241, 243,248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача щодо закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Одеська обласна прокуратура, Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСБУД-ПРОЕКТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «АЛЬЯНС» про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт № ОД 95 від 16.12.2019 року.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатом розгляду справи.

Повний текст ухвали складений та підписаний судом 23.12.2020 року.

Суддя Н.В.Бжассо