Справа № 520/7710/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 грудня 2020 року № 520/7710/2020

Харківський окружний адміністративний суд

у складі: головуючого судді - Білової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Волевського Л.В.,

за участю представників: позивача Плугатирьова В.В., відповідача Довгаль В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД" (вул. Новгородська, буд. 3, м. Харків, 61145, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД", з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.01.2020 № 1 за формою «В4», від 02.01.2020 № 1 за формою «Р», від 03.01.2020 №1 за формою «Р1».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами проведення позапланової виїзної документальної перевірки відповідачем винесено протиправні повідомлення-рішення. Так, відповідачем під час прийняття спірного податкового повідомлення-рішення № 1 від 03.01.2020 порушено на 1 день строк його прийняття. Крім того, позивачем не отримано рішення про продовження строку розгляду скарги від ДПС України, а надані докази його направлення не є належними. Позивач також зазначив, що акт перевірки містить недостовірні дані, оскільки складені позивачем та його контрагентами первинні документи доводять реальність здійснених операцій та в повному обсязі були надані на перевірку.

Ухвалою суду від 22.06.2020 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що в ході проведення перевірки встановлено наявність негативної податкової інформації щодо контрагентів, відсутність необхідних обсягів трудових ресурсів для виконання відповідних робіт. Обсяг таких робіт не є реальним за визначений в первинних документах час. Крім того, контрагенти позивача знаходяться в інших областях України. Відповідач також посилався на відсутність доказів залучення контрагентами позивача праці третіх осіб на умовах цивільно-правових договорів відповідно до звітності 1ДФ, поданої такими контрагентами.

Протокольною ухвалою суду від 12.08.2020 відкладено підготовче засідання у зв`язку з першою неявкою представника позивача.

Ухвалою суду від 14.09.2020 витребувано у Державної податкової служби України належним чином завірені копії:

- рішення за результатами розгляду скарги позивача на податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 02.01.2020 № 1 за формою В4, від 02.01.2020 № 1 за формою Р, від 03.01.2020 №1 за формою Р1,

- рішення про продовження строку розгляду (у разі його прийняття), а також докази його/їх надіслання (вручення) Товариству з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД".

Витребувані докази отримані судом 09.10.2020 та долучені до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 04.11.2020 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача, адвокат Плугатирьов В.В., - позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача, Довгаль В.О., - в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила позовні вимоги залишити без задоволення з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківдорбуд» (далі Позивач, Товариство, платник податків) є юридичною особою, зареєстрованою відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», ідентифікаційний код 41719136, перебуває на обліку у Шевченківській державній податковій інспекції Центрального управління Головного управління ДФС у Харківській області, зареєстроване за юридичною адресою: 61145, Харківська обл., м. Харків, вул. Новгородська, буд. 3.

Посадовими особами Головного управління ДПС у Харківській області (далі за текстом ГУ ДПС у Харківській області) було проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ «Харківдорбуд» (Наказ про проведення від 12.11.2019 року № 2104) з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин Товариства з ТОВ «ХСМ-2016» за серпень, листопад 2018 року, ТОВ «КРІОСЕД» за жовтень 2018 року, ТОВ «Голд Флай» за травень 2018 року, ТОВ «РЕЙЛІТ ОПТ» за вересень 2018 року, ТОВ «КОМПАНІЯ ЕЛЕКТРОМАШ» за серпень 2018 року, ТОВ «АВОГАДРО» за серпень 2018 року, ТОВ «НОРТЕ ТРЕЙД» за серпень 2018 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг), отриманих від вказаних контрагентів.

За результатами перевірки було складено Акт № 894/20-40-05-11-10/41719136 від 25.11.2019.

Згідно висновку вказаного акту встановлено наступні порушення: завищення податкового кредиту на суму ПДВ 528869 грн, в т.ч. за травень 2018 року в сумі 74995 грн, у червні 2018 року на суму 195382 грн, у листопаді 2018 року на суму 24698 грн, що призвело до заниження податку на додану вартість, яка підлягає сплаті у сумі ПДВ 108857 грн, в тому числі за жовтень 2018 року на суму 108857 грн та до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) на суму ПДВ 124937 грн, в т.ч. за жовтень 2018 року на суму 122637 грн, за грудень 2018 на суму 2300 грн.

Товариство не погодилось, із висновками, викладеними в Акті перевірки, та направило на адресу ГУ ДПС у Харківській області заперечення на Акт перевірки (№1812-1 від 18.12.2019) з копіями документів.

За результатами розгляду заперечень ГУ ДПС у Харківській області 10.01.2020 року позивачем було отримало лист «Про розгляд заперечень на акт» від 26.12.2019, яким висновки викладені в акті перевірки, спростовані не були.

На підставі акту перевірки № 894/20-40-05-11-10/41719136 від 25.11.2019 відповідачем було прийняті податкові повідомлення-рішення:

1) від 02.01.2020 № 1 за формою «В4», яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 124937 грн, які в розрізі виявлених порушень розподіляються таким чином:

- щодо нереальності здійснення господарських операцій зі здійснення робіт з розвантаження, очищення колії та вагонів, переміщення сипучих матеріалів з ТОВ «Кріосед» - на суму 45266 грн (жовтень 2018),

- щодо нереальності здійснення господарських операцій зі здійснення робіт з розвантаження, очищення колії та вагонів, переміщення сипучих матеріалів з ТОВ «Авогадро» - на суму 35704 грн (жовтень 2018),

- щодо нереальності здійснення господарських операцій з придбання товару резервуар (пластик) 1м3 у ТОВ «РЕЙЛІТ-ОПТ» - на суму 41667 грн (жовтень 2018),

- щодо нереальності здійснення господарських операцій з придбання товару щебню у ТОВ «ХСМ-2016»- на суму 2300 грн (грудень 2018);

2) від 02.01.2020 № 1 за формою «Р», яким збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість за основним платежем на суму 108857 та за штрафними санкціями на суму 27214,25 грн щодо взаємовідносин стосовно нереальності здійснення господарських операцій зі здійснення робіт з розвантаження, очищення колії та вагонів, переміщення сипучих матеріалів (надалі послуги) з ТОВ «Кріосед» за жовтень 2018;

3) від 03.01.2020 №1 за формою «Р1», яким зменшено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 288184 грн та зменшено податковий кредит на суму 295075 грн, що в розрізі контрагентів розподіляється таким чином:

- стосовно зменшення податкового зобов`язання з ПДВ:

· за травень 2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «Голд Флай» на суму основного платежу 74995 грн,

· за серпень 2018 року по взаємовідносинах: з ТОВ «ХСМ-2016» на суму основного платежу 51216 грн, з ТОВ Норте Трейд» на суму основного платежу 13906 грн, з ТОВ «Авогадро» на суму основного платежу 100261 грн, з ТОВ «Компанія Електромаш» на суму основного платежу 29999 грн,

· за листопад 2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «ХСМ-2016» на суму 24698 грн.

- стосовно зменшення податкового кредиту:

- по взаємовідносинах з ТОВ «Гравікон» за травень 2018 на суму 74410, за серпень 2018 на суму 150134;

- по взаємовідносинах з ТОВ «ВИП ГРУПП» за жовтень 2018 на суму 38700, за грудень 2018 на суму 24940 грн.

Позивач не погодився з прийнятими контролюючим органом податковими повідомленнями-рішеннями та направив до ДПС України скаргу від 21.01.2020.

Рішенням ДПС України від 04.02.2020 № 4408/6/99-00-08-05-01-06 продовжено строк розгляду скарги до 22.03.2020 (включно).

Зазначене рішення направлено позивачу засобами поштового зв`язку та отримано позивачем 20.02.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 170, т. 3).

За результатами розгляду зазначеної скарги ДПС України прийнято рішення від 17.03.2020 №9606/6/99-00-08-05-01-06, яким оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарга без задоволення.

В подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківдорбуд» звернулося з даним позовом до суду.

При наданні оцінки доводам позивача та встановлюючи обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень-рішень, суд виходить із такого.

Стосовно відображеного контролюючим органом в акті перевірки висновку про нереальність здійснення господарських операцій з придбання товару резервуар (пластик) 1м3 у ТОВ «РЕЙЛІТ-ОПТ», що призвело до завищення від`ємного значення з ПДВ за жовтень 2018 на суму 41667 грн, судом встановлено наступне.

На підставі укладеного між ТОВ «Харківдорбуд» в якості Покупця та ТОВ «Рейліт Опт» в якості Постачальника Договору поставки № 256 від 01.09.2018, а також Специфікації №1 до Договору на користь ТОВ «Харківдорбуд» було здійснено операцію поставки Товару, а саме - Резервуару (пластик) 1 м3 у кількості 20 шт. на загальну суму 250 000,08 грн в тому числі ПДВ 41 666,68 грн.

Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «ХАРКІВДОРБУД», що є платником податку на загальних підставах, в особі директора ОСОБА_1 , що діє па підставі Статуту, іменоване надалі «Покупець», з однієї сторони, та ТОВ «РЕЙЛІТ-ОПТ», що має статус платника податку на прибуток на загальних підставах, в особі директора ОСОБА_2 , що діє на підставі Статуту, іменоване надалі «Постачальник» з іншої сторони, разом іменовані «Сторони», уклади договір, відповідно умов якого Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Резервуар (пластик)т 1м3 (надалі за текстом «Продукція»), найменування, кількість та ціни якої вказуються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору. Продукція поставляється погодженими партіями згідно із заявками покупця. Оплата здійснюється не пізніше одного місяця з моменту фактичної поставки Партії шляхом прямого банківського переказу на поточний рахунок постачальника, зазначений у договорі або у рахунку-фактурі. Постачальник здійснює поставку Продукції на умовах EXW (Франко завод: склад постачальника) згідно з вимогами «Інкотермс-2010»: м. Харків, вул. Новгородська, 3. Датою поставки товару вважається дата, що зазначена та підтверджується видатковою накладною на Продукцію.

Відповідно до Специфікації № 1 від 01.09.2018 року сторони домовились про поставку партії Продукції кількістю 20 шт на загальну суму 250000,08 грн, в т.ч. ПДВ 41666,68 грн.

У зв`язку зі здійсненою операцією поставки сторонами Договору було складено та підписано видаткову накладну №50 від 01.09.2018.

До суду позивачем наданий подорожній лист № 0109/1 вантажного автомобіля від 01.09.2018 на здійснення перевезення товару за видатковою накладною №50 від 01.09.2018 автомобілем КРАЗ НОМЕР_1 водієм ОСОБА_3 .

На виконання приписів чинного законодавства Продавцем було виписано та зареєстровано податкову накладну №1 від 01.09.2018.

Поставлений товар був оприбуткований та відображений у бухгалтерському обліку позивачем на рахунку 631, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю.

24.09.2018 позивачем було здійснено оплату на користь ТОВ «РейлітОпт» на виконання зазначеного вище договору в сумі 32500,00 грн.

Позивачем також було надано до суду докази списання 19 з 20 резервуарів: акти списання №7 від 10.10.2018, № 8 від 18.10.2018, № 14 від 21.12.2018, № 38 від 08.11.2019 (т.3 а.с. 139-142). Щодо ще одного резервуара представником позивача надані пояснення про його зберігання за адресою: АДРЕСА_1 , яке орендує позивач на підставі договору оренди приміщення № 3-2/91 від 11.08.2020 та передано позивачу за актом від 25.08.2020 (т.3 а.с.143-147).

Із посиланням на податкову інформацію, складену фахівцями ГУ ДФС у Луганській області від 08.11.2018 № 60/12-32-12-01-46/40096196 щодо ТОВ «РейлітОпт», зроблено висновок про нереальність здійснення господарських операцій між Позивачем та ТОВ «РейлітОпт».

Надаючи оцінку обґрунтованості вказаного висновку відповідача, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції та містять необхідні дані щодо змісту та обсягу господарської операції.

Надані позивачем до перевірки та до суду первинні документи за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. № 168/704, спричиняли втрату зазначеними документами юридичного статусу первинних документів, актом перевірки не встановлено.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Як вбачається з матеріалів справи, сума ПДВ по взаємовідносинам з ТОВ «РейлітОпт», віднесена позивачем до складу податкового кредиту у відповідному звітному періоді, підтверджена податковою накладною, яка складена на підставі договору, видаткової накладної, відповідає вимогам п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На час складання і видачі податкової накладної контрагент позивача був зареєстрований у встановленому законом порядку, знаходився на обліку в контролюючому органі, мав статус платника ПДВ, свідоцтво платника ПДВ не було анульоване на момент укладання і вчинення правочинів, докази, що спростовують ці обставини, відповідачем до суду не надано. Відповідачем також не надано належних доказів щодо визнання недійсними у встановленому законом порядку договорів, укладених між позивачем та його контрагентами.

Суд зазначає, що єдиним обґрунтуванням висновку відповідача про нереальність здійснення вказаної господарської операції з ТОВ «РейлітОпт» є наявність податкової інформації щодо контрагента позивача про непідтвердження придбання останнім поставленого позивачу товару.

В п.57 Рішення Європейського суду з прав людини по справі "Булвес" АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року судом зазначено, що оскільки компанія-заявник у повному обсязі та вчасно виконала обов`язки з дотримання встановлених Державою-членом Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала засобів для забезпечення виконання податкових зобов`язань постачальником і не знала про невиконання останнім своїх обов`язків, вона могла правомірно очікувати отримання вигоди від застосування одного із основних правил системи оподаткування ПДВ, а саме від визнання права на податковий кредит щодо суми ПДВ, яка була сплачена постачальнику.

Таким чином, позивач не може нести наслідків невиконання контрагентами постачальника своїх зобов`язань зі сплати податку або допущення порушень податкового законодавства. Такі вимоги, відповідно до зазначеного рішення Європейського суду з прав людини є надмірним тягарем для платника податку, що порушує справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту прав власності.

З огляду на що, оцінюючи докази в сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість висновку контролюючого органу щодо завищення позивачем сум податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «РейлітОпт».

З огляду на вищевикладене, податкове повідомлення-рішення від 02.01.2020 № 1 за формою «В4» в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду в розмірі 41667 грн за жовтень 2018 року (по взаємовідносинах з ТОВ ТОВ «РейлітОпт») є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Стосовно висновку в акті перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства при здійсненні операцій з придбання та подальшої реалізації щебню, суд зазначає про таке.

Так, в ході проведення перевірки та під час судового розгляду було встановлено, що ТОВ «Харківдорбуд» документально оформлено придбання щебню у ТОВ «ХСМ-2016» на загальну суму 469278,60, у тому числі ПДВ 78213,10 грн.

В подальшому позивачем було проведено документальне оформлення реалізації частини придбаного у ТОВ «ХСМ-2016» щебню на адресу ТОВ «ВИП ГРУПП».

13.08.2018 ТОВ «ХАРКІВДОРБУД» документально оформлено договір на придбання товару у від ТОВ «ХСМ-2016» (код за ) в серпні, листопаді 2018 року на загальну суму 469278,60 грн, у тому числі ПДВ 78213,10 грн, на підставі якого Постачальник зобов`язувався поставити щебінь, найменування та ціни якого вказуватись у Специфікаціях як невід`ємних частинах договору. Відповідно до Специфікацій № 1 від 13.08.2018 та № 2 від 222.10.2018, видаткових накладних від 29.08.2018 №345, 28.11.20187 № 443 та 29.11.2018 №444 позивачем відображено поставку щебню фр. 20-40 у кількості 789,03 т. на користь ТОВ «ХАРКІВДОРБУД». Постачальником було складено та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 345 від 29.08.2018. №634 від 28.11.2018 та № 635 від 29.11.2018.

В той же час, в ході перевірки відповідачем було використано узагальнену податкову інформацію, складену фахівцями ГУ ДФС у Харківській області від 01.04.2019 № 324/20-40-14-21-07/40689483 щодо ТОВ «ХСМ-2016» за звітні періоди декларування ПДВ вересень, листопад 2018 року, яка містить, зокрема, такі данні:

- відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма №1ДФ) за 3 квартал 2018 року від 06.11.2018 № середня кількість працівників складала 3 особи, сума нарахованого доходу складала 11550,00 грн;

- відповідно до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого з них податку (Форма №1ДФ) за 4 квартал 2018 року від 03.02.2019 № середня кількість працівників складала 3 особи, сума нарахованого доходу складала 11550,00 грн;

- встановлено факт відсутності ТОВ «ХСМ-2016» за місцезнаходженням, який засвідчено довідкою оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області від 20.11.2018 року № 5210/20-40-21-13-080. Всупереч пп. 16.1.11, п. 16.1 ст. 16 ПК України ТОВ «ХСМ-2016» (код за ) про зміну свого місцезнаходження не повідомило Київську ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області;

- при дослідженні ланцюга постачання, згідно баз даних Архів електронної звітності (ЄРПН) встановлено, що ТОВ «ХСМ-2016» (код за ) у серпні 2018 року у контрагентів-постачальників було придбано товари/послуги автошини, щебінь, шлак, одяг, що був у використанні, відсів гранітний фр. 0,63-5 мм, пісок, сумки бувші у вжитку з шкірзамінника, взуття, що використовувалось, блок монтажний 367.3722,000М, бітум дорожній БНД 60/90, чоботи чоловічі та інше, по ланцюгу постачання встановлено невідповідність придбаного ТОВ «ХСМ-2016» товару.

Відповідач зазначив, що зміст господарських операцій дозволяє дійти висновку про необхідність володіння певними активами, трудовим ресурсом з певними навичками, необхідними для виконання тих чи інших дій, про що б свідчили задекларовані показники ТОВ "ХСМ-2016" (код за ), але платник податків не надав інформацію у зв`язку з неподанням відповідної звітності. Інформація з поданої звітності показує недостатність основних засобів та трудових ресурсів для виконання задекларованих господарських операцій.

З огляду на зазначене, відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку про відсутність у ТОВ "ХСМ-2016" (код за ), яке в тому числі відсутнє за податковою адресою, необхідних умов для здійснення господарської діяльності в частині, купівлі, продажу, реалізації, зберігання, відвантаження товару, надання послуг та інше, що свідчить про неможливість здійснювати фактичні товарні операції.

Як вбачається з товарно-транспортних накладних (а.с. 203-237 т. 3), копії яких надані до суду, позивачем 29.08.2018 здійснено перевезення щебню загальною масою 472,03 тон, відповідно до поставки, документально оформленої з ТОВ «ХСМ-2016», з пункту навантаження: Харківська область, Валківський район, станція Огульці, до пункту розвантаження: смт. Буди Харківської області, яку здійснено протягом однієї доби двома автівками: Краз 6510 АХ15-42АІ 235,98 т, Краз 256В НОМЕР_2 236,05 т.

Позивачем також документально оформлено подальшу реалізацію щебню за видатковими накладними від 28.11.2018 №443 та 29.11.2018 №444 від ТОВ «ХСМ-2016» на користь ТОВ «Вип ГРУПП».

Так, на підставі оформленого Договору поставки №13/10-18 від 13.10.2018 з ТОВ «Вип ГРУПП», позивачем в якості Постачальника виписано видаткову накладну №14 від 03.12.2018 та товарно-транспортні накладні від 03.12.2018 № 312-1 щ. 3/12-2/щ, 3 12-3/щ. 3/12-4/щ. 312-5/щ. 3/12-6/щ. 3/12-7/щ. 3/12-8/щ. 3/12-9/щ. 3/12-10 щ. 3/12-11/ш. 3/12-12/щ. 3/12-13/щ, 3/12-14/ш. 3/12- 15/щ. 3/12-16/ш. 3/12-17/щ. 3/12-18/щ, 3/12-19/щ, 3/12-20/щ, 3/12-21/ш. 3/12-22/щ, 3/12-23/ш, 3/12-24/щ. 3/12-25/ш.

За вказаними ТТН позивачем 03.12.2018 оформлено здійснення перевезення щебню насипом загальною масою 290 т, отриманого від ТОВ «ХСМ-2016», на адресу ТОВ «ВИП ГРУПП, з пункту навантаження: Харківська область, Валківський район, станція Огульці, до пункту розвантаження: м. Харків, вул. Цементна, 2, яку здійснено протягом однієї доби трьома автівками: Краз 6510 АХ49-53АМ в обсязі 104 тон, Краз 256Б НОМЕР_3 в обсязі 90 т, Краз 256Б НОМЕР_4 в обсязі 96 т.

При цьому в товарно-транспортних накладних щодо перевезення на ТОВ «ВИП ГРУПП» вантажовідправником зазначений позивач, хоча за поясненнями представника позивача, наданими останнім в судовому засіданні, станом на 03.12.2018 ТОВ «Харківдорбуд» не здійснював його зберігання з 28.11.2018 по 03.12.2018, не ніс відповідальності за товар, який вивозився ТОВ «ВИП ГРУПП», до транспортування позивач не має жодного відношення.

Крім того, як вбачається з акту перевірки (а.с. 27, т. 1), податкова та видаткова накладні на ТОВ «ВИП ГРУПП» складені позивачем саме 03.12.2018. Відповідно до умов договору поставки з ТОВ «ВИП ГРУПП» № 13/10-18 від 13.10.2018 (а.с. 144-145, т. 1) датою поставки Продукції вважається дата, що зазначена та підтверджується видатковою накладною на Продукцію. Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки з моменту передачі його перевізнику в розпорядження Покупця. В той же час, як вбачається з копії ТТН наданих до матеріалів справи, перевезення здійснювало ТОВ «ВИП ГРУПП».

З огляду на вищевикладене, пояснення представника позивача щодо того, що станом на 03.12.2018 ТОВ «Харківдорбуд» вже не був власником товару та не здійснював його зберігання, не ніс відповідальності за товар, який вивозився ТОВ «ВИП ГРУПП», спростовуються матеріалами справи, з огляду на що не беруться до уваги судом.

Суд зазначає, що обсяги перевезеного щебню (відповідно до ТТН від 29.08.2018 та ТТН від 03.12.2018) з використанням відповідно двох та трьох автомобілів, з урахуванням того, що кожен з автомобілів має бути навантажений та розвантажений, а відстань між точками навантаження та розвантаження є суттєвою та складає в обох випадках більш ніж 40 кілометрів - не є реальними.

Крім того, відповідно до умов договору з ТОВ «ХСМ-2016» (п. 5.1), яке, як зазначає позивач, поставляло позивачу щебінь, який в подальшому був оформлений позивачем як реалізований на адресу ТОВ «ВИП ГРУПП», а також доставлений позивачем у смт Буди, постачальник здійснює поставку Продукції на умовах EXW (Франко завод: склад Постачальника), згідно з вимогами Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів Інкотермс 2010: Харківська область, Валківський район, станція Огульці.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, останні партії поставки щебню від ТОВ «ХСМ-2016» на адресу позивача оформлено видатковими накладними від 28.11.2018 № 634 та від 29.11.2018 № 635.

В той же час, здійснення перевезення вказаного щебню на адресу ТОВ «ВИП ГРУПП» позивачем оформлено датою 03.12.2018.

Отже, з матеріалів справи встановлено, що щебінь, який за даними позивача був поставлений від ТОВ «ХСМ-2016» на залізничну станцію Огульці, мав перебувати на станції з 28.11.2018 по 03.12.2018, оскільки щодо його вивезення зі станції позивач документів не надав.

Однак, жодних доказів зберігання позивачем щебню, зокрема, договорів зберігання, актів про надання послуг зі зберігання, тристоронніх актів про переоформлення щебню на позивача від ТОВ «ХСМ-2016», який протягом вказаного періоду мав знаходитися на зберіганні на станції Огульці, будь-яких доказів про наявність взаємовідносин позивача та його контрагентів - ТОВ «ХСМ-2016» та ТОВ «ВИП ГРУПП» з АТ «Укрзалізниця» або іншим суб`єктом господарювання, що здійснює діяльність на станції Огульці, позивач ані до перевірки, ані до суду не надав.

З урахуванням вищевикладеного, в тому числі, але не виключно, враховуючи податкову інформацію, суд дійшов висновку, що податкові повідомлення-рішення від 02.01.2020 № 1 за формою «В4», яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту на ступного звітного (податкового) періоду та від 03.01.2020 №1 за формою «Р1», яким зменшено податкове зобов`язання з ПДВ та зменшено податковий кредит, в частині, що випливає з взаємовідносин позивача з вказаними контрагентами є обґрунтованими.

Судом з матеріалів справи встановлено, що підставами прийняття спірних податкових повідомлень-рішень вплинуло також дослідження взаємовідносин позивача з ТОВ «Гравікон», якому позивач реалізовував результати послуг, виконання яких замовив у ТОВ «НОРТЕ ТРЕЙД», ТОВ «Авогадро», ТОВ «Кріосед», ТОВ «Компанія Електромаш», ТОВ «Голд Флай».

Щодо вказаних операцій зі здійснення робіт з розвантаження, очищення колії та вагонів, переміщення сипучих матеріалів (надалі послуги), судом встановлено наступне.

Позивачем здійснено документальне оформлення взаємовідносин з надання послуг між ТОВ «Гравікон» (Замовник) та ТОВ «Харківдорбуд» (Виконавець), оформлене договором № 07/05 від 07.05.2018.

Відповідно до умов договору Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, на свій ризик виконати за завданням Замовника розвантаження, очищення колії та вагонів, переміщення сипучих матеріалів (надалі Послати), а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, оплатити Виконавцю зазначені послуги. Послуги надаються за адресою: Харківська область, смт. Буди, вул. Шевченко, 50. Перед початком надання послуг, Замовник повідомляє телефонним зв`язком про наявність рухомого складу з одночасним надсиланням на електронну адресу Виконавця акту-повідомлення, в якому зазначаються об`єми та строки надання послуг (додаток №2 до Договору, який є невід`ємною його частиною). Після надання послуг акт-повідомлення з фактично наданими Послугами підписується уповноваженими представниками обох сторін. Факт надання послуг підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг.

Додатковою угодою № 1 до Договору віл 07.05.2018 № 07/05 оформлено зміну адресу надання послуг, а саме «Послуги надаються за адресою: Харківська обл., смт. Буди, вул. Шевченко, 50 та Харківська обл., с. Новоселівка, вул. Челюскіна, 63», а також визначено, що Замовник повідомляє телефонним зв`язком про наявність рухомого складу з одночасним надсиланням на електронну адресу Виконавця акту-повідомлення, в якому зазначаються об`єми, місце та строки надання послуг.

Факт надання послуг документально оформлений Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) № 1 від 31.05.2018 (на суму 446 460.00, в тому числі ПДВ 74410.00 грн), № 22 від 20.08.2018 (на суму 65 100.00, в тому числі ПДВ 10 850.00 грн.), № 19 від 31.08.2018 (на суму 835 705.50, в тому числі ПДВ 139 284. 25 грн), № 41 від 15.10.2018 (на суму 241 496.14, в тому числі ПДВ 40 249. 36 грн), №42 від 15.10.2018 (на суму 278 020,55, в тому числі ПДВ 46336,76 грн), № 43 від 15.10.2018 (на суму 258745,86, в тому числі ПДВ 43 124.31 грн), №44 від 15.10.2018 (на суму 275 995.58, в тому числі ПДВ 45 999,26 грн).

Вказані акти не містять фактичного місця надання послуг - Харківська обл., смт. Буди, вул. Шевченко, 50 або Харківська обл., с. Новоселівка, вул. Челюскіна, 63, тобто не підтверджують зміст господарської операції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання зобов`язань за договором з ТОВ «Гравікон» оформлено шляхом залучення в якості виконавців ТОВ «НОРТЕ ТРЕЙД», ТОВ «Авогадро», ТОВ «Кріосед», ТОВ «Компанія Електромаш», ТОВ «Голд Флай», про що складено відповідні договори:

- з ТОВ «Авогадро» від 19.08.2018 №19/08-1;

- з ТОВ «Норте Трейд» від 01.08.2018 № 0108-4в;

- з ТОВ «Компанія Електромаш» від 01.08.2018 № 0108-3в;

- з ТОВ «Кріосед» від 26.09.2018 № 26/09-1в;

- з ТОВ «Голд Флай» від 04.05.2018 № 15/1.

Зазначені договори за своїм змістом є ідентичними.

Відповідно до умов зазначених договорів 1.1. Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, на свій ризик виконати за завданням Замовника «Розвантаження, очищення колії та вагонів. Переміщення сипучих матеріалів», «Навантаження щебенево-піщаної суміші з фракціонуванням» (надалі Послуги), а Замовник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, оплатити Виконавцю зазначені послуги. 1.2. Послуги, що надаються за цим договором: розвантаження сипучих матеріалів вручну, очищення колії та вагонів, навантаження сипучих матеріалів одноківшевим навантажувачем місткістю ковша 1 м3 та переміщення. Послуги надаються на території замовника за адресою: Харківська область, смт. Буди, вул. Шевченко, 50. Перед початком надання послуг, Замовник повідомляє телефонним зв`язком про наявність рухомого складу з одночасним надсиланням на електронну адресу Виконавця акту-повідомлення, в якому зазначаються об`єми та строки надання послуг (додаток №2 до Договору, який є невід`ємною його частиною). Після надання послуг акт-повідомлення з фактично наданими Послугами підписується уповноваженими представниками обох сторін. Факт надання послуг підтверджується актом здачі-приймання наданих послуг.

За договором з ТОВ «Голд Флай» від 04.05.2018 № 15/1 Виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, на свій ризик виконати за завданням Замовника розвантаження та складування сипучих матеріалів вручну. При цьому договір від 04.05.2018 підписаний директорами сторін договору, в той час, як розрахунок вартості послуг, який є Додатком № 1, що є невід`ємною частиною зазначеного договору, підписаний представниками підприємств без зазначення посади та прізвища таких осіб, з огляду на що неможливо встановити осіб, що підписали вказаний документ, а без урахування зазначеного документу неможливо вважати, що сторони дійшли згоди стосовно всіх істотних умов договору при його укладенні.

Відповідачем в ході перевірки позивача, під час дослідження взаємовідносин з контрагентами ТОВ «НОРТЕ ТРЕЙД», ТОВ «Авогадро», ТОВ «Кріосед», ТОВ «Компанія Електромаш», ТОВ «Голд Флай» було використано податкову інформацію, згідно якої у вказаних контрагентів позивача встановлено факт відсутності власного трудового персоналу, територіальну віддаленість контрагентів від місця надання послуг, відсутність у них основних засобів, інструментів, транспортних засобів, трудових ресурсів, що свідчить про їх недостатність для виконання замовлень відповідно до зазначених договорів, а також встановлено факти реалізації товарів /робіт (послуг) на адресу покупців, придбання яких за період охоплений податковою інформацією не здійснювалось, або здійснювалось в номенклатурі (найменуванні) товарів, відмінній від номенклатури придбаного товару.

Згідно наданих до перевірки актів здачі-приймання робіт неможливо дійти висновку, яку саме кількість трудових ресурсів потрібно для надання послуг по розвантаженню, очищенню колії та вагонів, переміщення сипучих матеріалів. При здійсненні аналізу, відповідачем було встановлено, що у звітному періоди підприємства-контрагенти досліджуваних послуг не придбавали.

Крім того, відповідачем було використану податкову інформацію, стосовно ТОВ «Голд Флай», згідно якої, окрім зазначеного вище, встановлено відсутність вказаного контрагента за податковою адресою, підписання за даними ЄРПН податкових накладних, зокрема, від 31.05.2018 № 3, від 31.05.2018 № 4 (зареєстровані 12.06.2018 року на ТОВ «Харківдорбуд») ОСОБА_4 , який на час складання цих податкових накладних не є посадовою особою ТОВ «Голд Флай» (керівником та бухгалтером ТОВ «Голд Флай» Яременко О.В. є з 05.06.2018 року).

Відповідно до податкової інформації ТОВ «Авогадро» за серпень та жовтень 2018 року надавало звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску, відповідно до якого кількість застрахованих осіб у звітному періоді склала 2 особи, що унеможливлює проведення вищевказаних господарських операції з наявними трудовими ресурсами. Надані послуги ТОВ «Авогадро» раніше не були придбані.

Відповідно до податкової інформації, дослідженої відповідачем під час перевірки, відносно ТОВ «Кріосед», вказаний контрагент відсутній за податковою адресою, звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску в 2018 році не подавались, номенклатура та обсяг придбаних та реалізованих товарів свідчить про неможливість здійснення відповідного обсягу господарської діяльності без залучення допоміжних послуг, в той же час такі послуги із залученням стороннього трудового ресурсу не придбавались.

Відповідно до даних Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області про перебування матеріалів досудового розслідування за №0000169 від 07.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205-1, ч. 3 ст. 191 КК України, під час досудового розслідування було допитано громадянина ОСОБА_5 , який повідомив про свою непричетність до фінансово-господарської діяльності підприємства ТОВ «Норте Трейд», зазначив, що про дане підприємство йому невідомо, та як він став посадовою особою також не обізнаний, зазначив також, що влітку 2016 року загубив паспорт та ідентифікаційний код, про втрату документів правоохоронні органи не повідомляв.

Крім того, відповідно до даних Слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області по цим же матеріалам досудового розслідування відповідачем встановлено, що в ході досудового розслідування допитано як свідка громадянина ОСОБА_6 , який повідомив, що керівником та засновником ТОВ «Компанія Електромаш» став за грошову винагороду, без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності, на прохання знайомого оформив підприємство на себе, підписував документи у нотаріуса, відвідував банк. Зміст документів для ознайомлення йому не надавався та не пропонувався. Зв`язок був за допомогою телефону, номери постійно змінювались. Чим займається підприємство та хто здійснював та здійснює господарську діяльність, йому не відомо. Про підприємства, що містяться у переліку в протоколі допиту, ніколи не чув, з їх службовими особами або представниками не спілкувався, угод та договорів не укладав.

Суд вказує на те, що наведені факти про непричетність посадових осіб ТОВ «Компанія Електромаш» та ТОВ «Норте Трейд» до ведення господарської діяльності товариств вказують на наявність обставин, які підлягають врахуванню при наданні оцінки доводам податкового органу про наявність в діях позивача податкового правопорушення, з огляду на те, що в податкових накладних, прийнятих до обліку, з цими контрагентами, зазначені прізвища саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

За змістом податкової інформації, наявної у відповідача, яка була використана при проведенні перевірки та складанні акту, участь посадових осіб контрагентів позивача у господарській діяльності не є підтвердженою, надані відповідачем протоколи допитів щодо директорів ТОВ «Компанія Електромаш» та ТОВ «Норте Трейд», на думку суду, є належними та допустимими, оскільки саме обставини, встановлені в ході допиту, свідчать про фактичне нездійснення господарської діяльності особою, зазначеною як засновник та керівник, отже, доводить те, що вказана особа не брала участь у господарських операціях з позивачем. При цьому вказані докази оцінюються судом сукупно з іншими встановленими в ході розгляду справи обставинами, які підтверджують нереальність здійснення господарських операцій щодо надання послуг з розвантаження, очищення колії та вагонів, переміщення сипучих матеріалів саме контрагентами позивача ТОВ «Компанія Електромаш» та ТОВ «Норте Трейд».

З огляду на вищевикладене, первинними документами, наданими до матеріалів справи, не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з надання послуг контрагентами ТОВ «НОРТЕ ТРЕЙД», ТОВ «Авогадро», ТОВ «Кріосед», ТОВ «Компанія Електромаш», ТОВ «Голд Флай», з огляду на що реалізація таких послуг на адресу ТОВ «Гравікон» також не може вважатися такою, що фактично відбулась.

Господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п.п. 16.1.2. п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків і зборів.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені в Законі України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»

Згідно з визначенням, що міститься у статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частин першої, другої статті 9 цього ж Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Водночас, пункт 198.3 статті 198 ПК встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 198.6 статті 198 ПК).

Право на віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту виникають у разі здійснення господарських операцій, підтверджених відповідними розрахунковими платіжними та інші первинними документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку. Факт відсутності, або невідповідності первинного документу, який посвідчує господарську операцію, встановленим вимогам, унеможливлює формування на його підставі витрат або податкового кредиту.

Прийняття до обліку неналежно оформлених первинних документів обумовило безпідставне формування позивачем у справі податкового кредиту з порушенням норм податкового законодавства, а саме, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України.

Суд зазначає, що аналогічна правова позиція підтримана у Постановах Верховного Суду по справі № 826/7047/13- від 23.01.2018, по справі № 2а-7067/11/1370 від 08.08.2018, по справі № 810/5312/15 від 30.07.2018.

Згідно з ч. 5 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції та містять необхідні дані щодо змісту та обсягу господарської операції.

В той же час, господарська операція, відображена в первинних документах, яка не була фактично здійснена не може тягти за собою жодні правові наслідки, а отже податкове повідомлення-рішення від 03.01.2020 №1 за формою «Р1», яким зменшено податкове зобов`язання з ПДВ та зменшено податковий кредит винесено відповідачем в межах та на підставі наданих чинним законодавством повноважень.

Суд не бере до уваги посилання позивача на неналежність доказів відправлення позивачеві рішення про продовження строку розгляду скарги, оскільки поштове повідомлення, яким відповідач підтверджує направлення такого рішення містить штрихкодовий ідентифікатор відправлення, відповідно якого вказану інформацію може бути перевірено, крім того вказані докази надавалися відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів та надані державним органом офіційно на запит суду, з огляду на що суд не вбачає підстав вважати такі докази такими, що викликають сумнів у дійсності інформації, що в них міститься.

Щодо посилання позивача на рішення Харківського окружного адміністративного суду по іншим справам за участі відповідача, в яких досліджувалися господарські операції інших платників податків з контрагентами позивача, суд не бере їх до уваги, оскільки вказані рішення не встановлюють жодних преюдиційних обставин для розгляду даної справи.

Суд також не приймає доводи позивача щодо пропуску відповідачем строку прийняття податкового повідомлення-рішення №1 за формою «Р1» від 03.01.2020, з огляду на наступне.

Верховний Суд в Постанові від 12.03.2019 у справі № 820/4167/17 зазначив, що виходячи зі змісту приписів пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акта перевірки, а за наявності заперечень до акта перевірки - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Враховуючи зазначені висновки, суд встановив, що лист про розгляд заперечень на акт перевірки позивачем отриманий 10.01.2020, про що зазначає сам позивач, отже податкове повідомлення-рішення від 03.01.2020 №1 за формою «Р1» прийняте відповідачем в межах строку, встановленого Податковим Кодексом України.

Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 03.08.2020 по справі № 826/13307/18 довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень. Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний доводити обґрунтованість заперечень проти доводів суб`єкта владних повноважень.

З урахуванням наведеного у взаємозв`язку із статтею 77 КАС України, можна зробити висновок, що у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи бухгалтерського обліку містять інформацію, що не відповідає дійсності або викривила розрахунки останнього з бюджетом, платник податків має спростувати ці доводи.

Отже, предметом доказування у цій справі є, зокрема, повнота та достовірність відображення позивачем у фінансовій звітності та документах бухгалтерського обліку здійснених ним у періоді, що перевірявся, господарських операцій (в розумінні положень статті 1 Закону №996-XIV).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд, враховуючи правові висновки Верховного Суду, вважає, що відповідачем в ході розгляду справи доведено, а позивачем не спростовано правомірність винесених відповідачем спірних податкових повідомлень-рішень, в частині, що стосується господарських операцій з придбання послуг та їх реалізації.

Відтак, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України пропорційно частині задоволених вимог шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору в сумі 625,01 (шістсот двадцять п`ять гривень 01 копійки).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 02.01.2020 № 1 за формою «В4» в частині завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду в розмірі 41667 грн за жовтень 2018 року.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ХАРКІВДОРБУД" (вул. Новгородська, буд. 3, м. Харків, 61145, ) у розмірі 625,01 (шістсот двадцять п`ять гривень 01 копійки).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя Білова О.В.