Справа № 359/6729/20
Суддя: Чирка С. С.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чирки С.С.

при секретарі судового засідання Колесниковій А.Ю. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 БПП м. Бориспіль УПП Київської області сержанта поліції Чистякова Олександра Сергійовича, Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить суд скасувати постанову серії ЕАМ №3056742 від 30.08.2020 року.

Свої вимоги, позивач обґрунтовує наступним. Інспектором роти №1 батальйону №1 БПП м. Бориспіль УПП Київської області сержантом поліції Чистяковим О.С. 30.08.2020 року було винесено постанову серії ЕАМ №3056742 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 грн., звинувативши позивача в тому, що він керуючи транспортним засобом рухався із швидкістю 75 км/год., при цьому перевищивши максимально допустиму швидкість у населеному пункті на 25 км/год. ОСОБА_1 заявляє, що поліцейські знаходились на узбіччі по напрямку до м. Харків за деревом, звідки і проводили заміри, крона дерев могла суттєво змінити траєкторію лазерного променя, тим паче, що як в попутному так і в зворотному напрямку рухались автомобілі, при чому прибор TruCam LTI20/20 знаходився в руках одного із поліцейських, а не стаціонарно закріпленій тринозі, передбаченою заводом виробником. Такі обставини могли суттєво вплинути на правильність даних вимірювання прибору TruCam LTI20/20. Крім того, оскаржувана постанова оформлена з порушенням встановлених вимог до її змісту, не надано підтверджуючі документи про допуск засобу ТruCam до застосування в Україні, повірку та чинний сертифікат відповідності. Сержант поліції вилучивши документи швидко розпочав набирати текст на планшеті, складаючи постанову, не роз`яснював права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Враховуючи викладене, позивач вважає постанову ЕАМ №3056742 від 30.08.2020 незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою судді від 01.09.2020 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено судове засідання.

21.10.2020 від БПП в місті Бориспіль УПП у Київській області на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача заперечує проти задоволення позову з огляду на наступне. На фотознімку з приладу ТruCam вказано адресу дату та час, номерний знак авто та швидкість руху 75 км/год». Вимірювання здійснювалось з відстані 119 м. В постанові зазначено технічний прилад, яким здійснено фотофіксацію, а саме «лазерний вимірювач трукам LТІ номер 00722». Даний прилад на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України отримав сертифікат « про затвердження типу засобів вимірювальної техніки». Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 25.09.2018, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів ТruCam 20/20 № ТС000722, є придатним до застосування. За таких обставин, органи національної поліції України вправі використовувати вище вказаний лазерний вимірювач швидкості для фіксування порушень водіями правил дорожнього руху, у вигляді перевищення встановлених швидкостей руху. Також представник відповідача звертає увагу, що на відео з нагрудної камери Інспектора, сержант поліції ОСОБА_2 намагався ознайомити Позивача з правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Проте позивач повідомив, що він і так все знає. Тому твердження позивача з приводу того, що ніхто не намагався роз`яснити його права та обов`язки відповідно до статті 268 КУпАП та статті 63 Конституції України є неправдивими. Крім того представник відповідача зазначає, що з нагрудної камери поліцейського вбачається, що будь-які перешкоди під час виміру швидкості автомобіля «Hyundai Tucson» д.н.з. були відсутні. Таким чином, постанова про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, що не підлягає скасуванню.

У судове засідання ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області та інспектор роти №1 батальйону №1 БПП м. Бориспіль УПП Київської області сержант поліції Чистяков О.С. у судове засідання не з`явились. Про час, дату і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.1, 3 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Встановлено, що інспектором роти №1 батальйону №1 БПП м. Бориспіль УПП Київської області сержантом поліції Чистяковим О.С. 30.08.2020 року винесена постанова про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3056742 (а.с.11).

Вказаною постановою позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень.

З постанови слідує, що 30.08.2020 року о 10 год. 11 хв. в с. Бориспіль по вул. Київський Шлях 142, водій керуючи транспортним засобом рухався із швидкістю 75 км/год., при цьому перевищивши максимально допустиму швидкість у населеному пункті на 25 км/год. Швидкість вимірювалась лазером вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 серійний номер TCO 00722, чим порушив п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Не погоджуючись із винесеною постановою серії ЕАМ №3056742 від 30.08.2020, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122).

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).

Згідно з положеннями пункту 2.3 розділу 2 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, серед іншого, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Пунктом 1.9 розділу 1 ПДР встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.4 розділу 12 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 КУпАП протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Щодо правового застосування лазерного вимірювача швидкості ТruCam LTI 20/20 слід зазначити наступне.

Лазерний вимірювач швидкості TruСАМ LТІ 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UА-МІ/I-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LТІ 20/20 TruСАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12 (а.с.25).

Чинним законодавством не передбачені повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України.

Міжповірочний інтервал для TruСАМ визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17469, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 27.11.2019 року та чинного до 27.11.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСАМ LТІ 20/20 № ТС000722, є придатним до застосування (а.с.24).

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruСАМ LТІ 20/20», виробництва LaserTechnologyІnс., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку, яка зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с.27).

Згідно з додатком до вказаного експертного висновку, в якому перелічено номери зразків об`єкта експертизи, на які розповсюджується дія експертного висновку, включено виріб з серійним номером ТС000722 (а.с. 28).

При цьому, лазерний вимірювач швидкості ТruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний Засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м. до 1200 м.

З відстані у 350-450 м. поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Суд вважає, що наведені вище обставини підтверджують порядок та правомірність використання Інспектором роти №1 батальйону №1 БПП м. Бориспіль УПП Київської області сержантом поліції Чистяковим О.С. лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20.

Відтак, доводи позивача в цій частині судом відхиляються за необґрунтованістю.

З приводу свідчень позивача, що йому не роз`яснювали права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП слід зазначити.

Даний факт не заперечує і сам представник відповідача, про що він вказав у надісланому до суду відзиві на позовну заяву.

Також це підтверджується і часом, який пройшов з моменту фіксування правопорушення до винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Відповідно до вище вказаної постанови він зайняв у працівників поліції лише трохи більше двох хвилин.

Така позиція відповідача прямо суперечить вимогам ст.ст.245,268,278,279,280 КУпАП та положенням «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395.

Суд зазначає, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами і обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України.

Таким чином, розгляд справи відбувався з порушенням вимог «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2015 №1395, та ст.ст.245,268,250,251,252 КУпАП.

Крім того, відповідачем до відзиву на позовну заяву в підтвердження винуватості ОСОБА_1 в порушенні ним ч.1 ст. 122 КУпАП, додано лише DVD диск, що містить фото та відео з приладу TruCam, а також відео з нагрудної камери поліцейського (а.с. 29).

Відповідно до частини першої статті 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Згідно з частиною другою статті 99 КАС України електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Суд зазначає, що надані відповідачем матеріали на оптичному диску підпадають під визначення електронного доказу, встановленого статтею 99 КАС України, отже, копії зазначених доказів мають бути засвідчені електронним цифровим підписом або мають бути надані суду в оригіналі, що також передбач ає наявність на них, серед іншого ознак цифрового підпису автора.

Як встановлено судом, шляхом огляду змісту оптичного диску, на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи, уповноваженої на виготовлення даних копій.

Таким чином, наданий суду відеозапис з приладу ТruCAM та відео з нагрудної камери поліцейського не є допустимим доказом в розумінні статті 74 КАС України.

При цьому, інших належних та допустимих доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (пункт 1 статті 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (пункт 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011; пункт 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015; пункт 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013).

Отже, відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та з матеріалів справи неможливо достовірно встановити даний факт, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі №953/6701/20.

Таким чином, постанова серії ЕАМ №3056742 від 30.08.2020 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 255, 268, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 БПП м. Бориспіль УПП Київської області сержанта поліції Чистякова Олександра Сергійовича, Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову ЕАМ №3056742 від 30.08.2020 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КпАП України.

Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, у вигляді спеченого судового збору у розмірі 420,40 гривень ( чотириста двадцять гривень сорок копійок ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Чирка С.С.