Справа № 493/1602/20
Суддя: Мясківська І. М.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 493/1602/20
Провадження № 2-а/493/355/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі:

головуючої-судді Мясківської І.М.

за участю секретаря Пінул І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балта адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондаря Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року,

В С Т А Н О В И В:

05.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондаря Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 09.08.2020 року інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради ОСОБА_3 виявлено порушення вимог ПДР України, саме правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу автомобілем марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Фонтанська дорога, 77, м. Одеса.

Позивач наголошує на тому, що він не був проінформований щодо скоєння ним адміністративного правопорушення, оскільки на його лобовому склі автомобіля не було розміщено повідомлення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

В результаті чого 08.10.2020 року на адресу ОСОБА_1 було скеровано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року, яку було випадково виявленого у поштовій скринці батьком позивача.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП України за порушення п. 33 Знак 3.34 Правил дорожнього руху.

Позивач не погоджується із зазначеною постановою та вважає, що вона підлягає скасуванню на тій підставі, що інспектором з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондарем В.М. не було жодним чином здійснено повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності; на лобовому склі автомобіля не було розміщено ні копії постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, ні повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності; відповідач не використав можливість встановити відповідальну особу, зазначену у ч.1 ст.14-2 КУпАП.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Ліпецька В.В. водала до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивача та її представника.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про те надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 09.08.2020 року виявив порушення вимог ПДР України, саме правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу автомобілем марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: Фонтанська дорога, 77, м. Одеса. Порушення правил зупинки, стоянки, паркування зазначеного вище транспортного засобу зафіксував в режимі фотозйомки в порядку ч.ч.3,4 ст. 279-1 КУпАП. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії МиА6354805 від 09.08.2020 року, розмістив на лобовому склі автомобіля марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 . Згідно з даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів за номерним знаком НОМЕР_1 автомобіля марки Ford Focus встановив власника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою по АДРЕСА_1 та згідно отриманих даних 07.10.2020 року виніс постанову справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832, якою ОСОБА_1 притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; п. 33 3.34 ПДР та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн., яку 08.10.2020 року рекомендованим листом направив за місцем проживання позивача. На підтвердження факту фіксації адміністративного правопорушення долучив фотоматеріали. Вважає, що його дії з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є правомірними, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а посилання позивача є недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

Дослідивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із п. 8 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; п. 33 3.34 ПДР та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Як зазначено в постанові, 09.08.2020 року о 13.55 год. по вул.Фонтанська дорога,77 в м. Одеса, транспортний засіб марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку, стоянку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено пункт 3.34 Розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, зупинки.

Приміткою до вказаної статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 2793 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 «Про Правила дорожнього руху» було затверджено Правила дорожнього руху (надалі - ПДР).

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху, встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху України, дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Згідно із п. 3.34 п. 3 розділ 33 ПДР в зоні дії знаку 3.34 забороняється зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Не поширюється дія знаку:

на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами;

за наявності під ним таблички - на водіїв з інвалідністю, що керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю».

Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Згідно із пп. 7.2.1-7.2.6 пункту 7. «Таблички до дорожніх знаків» «Зона дії». Позначають: 7.2.1 - довжину небезпечної ділянки, позначеної попереджувальними знаками, або зону дії заборонних та інформаційно-вказівних знаків; 7.2.2 - зону дії заборонних знаків 3.34-3.37, а також довжину одного або декількох розташованих один за одним зупинкових майданчиків; 7.2.3 - кінець зони дії знаків 3.34-3.37; 7.2.4 - те, що транспортний засіб розташований в зоні дії знаків 3.34-3.37; 7.2.5, 7.2.6 - напрямок і зону дії знаків 3.34-3.37 у разі заборони зупинки або стоянки вздовж однієї сторони майдану, фасаду забудови та ін. У разі застосування разом із заборонними знаками таблички зменшують зону дії знаків.

Зона дії знаків 3.1-3.15, 3.19-3.21, 3.25, 3.27, 3.29, 3.33-3.37 - від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, - до кінця населеного пункту. Дія знаків не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету.

Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Стаття 279-1 КУпАП визначає особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

У разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 зазначеної статті, за запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції, інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України "Про захист персональних даних".

Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та шостою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14- 2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Інформація про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та винесені постанови про накладення адміністративного стягнення не пізніше наступного робочого дня з дня встановлення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, вноситься до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування при внесенні до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, а також при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення такого правопорушення перевіряє, чи не були відповідні обставини зафіксовані раніше, а також чи не притягалася відповідна особа до адміністративної відповідальності за це правопорушення іншою уповноваженою посадовою особою. Якщо відповідні відомості про зафіксоване правопорушення вже внесені до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху або відповідну особу вже притягнуто до адміністративної відповідальності за це правопорушення, постанова іншої уповноваженої посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи).

Днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

Відповідач не надав суду доказів, що на виконання положень зазначеної норми він намагався встановити відповідальну особу, враховуючи що діючим законодавством він не обмежений в часі та не пояснив в зв`язку з чим він не розмістив на лобовому склі автомобіля повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, що могло в подальшому уникнути складання протоколу відносно особи, яка не є відповідальною за вказаний автомобіль.

Стаття 279-3 КУпАП передбачає, що відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно із ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що постанова була направлена на адресу місця проживання позивача з дотримання строків, тобто 08.10.2020 року (на другий день з дня винесення постанови), про що свідчить копія поштового повідомлення на конверті.

До постанови відповідачем додано копії фотокарток із зображенням автомобіля марки Ford Focus, номерний знак НОМЕР_1 , припаркованого в зоні дії знаку 3.34, проте відсутні будь-які відомості щодо розміщення на лобовому склі даного автомобіля копії повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення, з фото не вбачається навність повідомлення на лобовому склі.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Суд звертає увагу на те, що оскільки законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, то з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08 листопада 2018 року по справі № 201/12431/16-а, від 23 жовтня 2018 року по справі № 743/1128/17, від 15 листопада 2018 року по справі № 524/5536/17.

Інспектор з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради не виконав свого процесуального обов`язку з приводу доказування правомірності своєї постанови на виконання ч. 2 ст. 77 КАС України, будь-яких доказів на підтвердження щодо розміщення повідомлення про вчинення адміністративного правопорушення на лобовому склі автомобіля ОСОБА_1 , до суду не надав.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1.ст. 32 Конвенції), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумцій щодо фактів (п.45 рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17.06.2011 року; п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05.05.2015 року; п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 року).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Згідно з Положенням про відділ зв`язку, телекомунікаційного та правового забезпечення управління транспорту та пасажирських перевезень ДТЗОДР ОМР, відділ зв`язку, телекомунікаційного та правового забезпечення управління транспорту та пасажирських перевезень ДТЗОДР ОМР є структурним підрозділом Департаменту( п. 1.1) Основними завданнями відділу є: організація правової роботи, спрямованої на вірне застосування, неухильне виконання і запобігання невиконанню вимог чинного законодавства, інших нормативних документів працівниками Департаменту при виконанні покладених на них завдань і функціональних обов`язків (п.2.1.1).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що дії інспектора з паркування відділу контролю за безпекою дорожнього руху та паркування управління розвитку транспортної інфраструктури департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондаря В.М. є протиправними, оскільки він не вжив усіх засодів, передбачених ч. 1ст. 14-2 КУпАП, а саме не розмістив на лобовому склі автомобіля повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, що в подальшому призвело до винесення протиправної постанови, що позбавило позивача можливості знати про суть скоєного адміністративного правопорушення і як наслідок належним чином захищати свої права.

Отже, постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року підлягає скасуванню.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш ИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондаря Володимира Михайловича, Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕБ 8201832 від 07.10.2020 року - задовольнити.

Визнати дії інспектора з паркування Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради Бондаря Володимира Михайловича по притягненню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності протиправними.

Скасувати постанову серії ЕЕБ8201832 від 07.10.2020 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається через Балтський районний суд Одеської області до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене 24.12.2020 року.

СУДДЯ