Справа № 140/243/20
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/243/20 пров. № А/857/14760/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Шевчук С.М.,

суддів Онишкевича Т.В., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року (ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, судом під головуванням судді Димарчук Т.М., дата складання повного тексту судового рішення не зазначена) у справі № 140/243/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженої відповідальністю "УА Брук" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, суд-

В С Т А Н О В И В:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Головне управління ДПС у Волинській області (далі позивач, ГУ ДПС у Волинській області) звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УА Брук" (далі відповідач, ТОВ "УА Брук") про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків на підставі рішення від 23.01.2020 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у задоволенні позову Головного управління ДПС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "УА Брук" про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про задоволення позову. В обґрунтування апеляційної скарги позивач вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема зазначає, що 22.01.2020 ГУ ДПС у Волинській області прийнято наказ №217 Про проведення фактичної перевірки, згідно з яким призначено повторну перевірку відповідача з 22.01.2020 терміном 10 діб, з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства. На підставі вказаного наказу та направлень на перевірку від 22.01.2020 №№000216, 000217 працівниками ГУ ДПС у Волинській області 22.01.2020 здійснено виїзд за адресою здійснення господарської діяльності ТОВ "УА Брук". Одна посадовим (службовим) особам контролюючого органу повторно було відмовлено відповідачем у допуску до проведення перевірки, про що складено відповідний акт від 22.01.2020 №27/03-20-05/36347599.

У зв`язку з відмовою відповідача у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки ГУ ДПС у Волинській області 23.01.2020 об 10:00 позивачем правомірно прийнято рішення про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків ТОВ "УА Брук".

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваних рішеннях.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи рішення про відмову задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з положень пункту 94.10, підпункту 94.19.1. пункту 94.19. статті 94 ПК України та фактичних обставин справи за яких вимоги про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків, заявлені позивачем поза межами 96-годинного строку, не є такими, що можуть бути задоволеними, адже, у цьому випадку, відсутні відповідні обставини, з якими положення статті 94 ПК України пов`язують можливість забезпечення виконання платником податків його обов`язків.

Окрім того, суд вказав, що відсутність дати та часу винесення рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ "УА Брук" не дає можливості встановити початок відліку часу протягом якого податковий орган мав би звернутись до суду для підтвердження такого арешту.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи обставини, що виконуючим обов`язки начальника ГУ ДПС у Волинській області 22.01.2020 на підставі підпунктів 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11 пункту 20.1 статті 20, пункту 75.1 статті 75, підпункту 80.2.2 пункту 80.2 статті 80, пункту 80.8 ПК України, статті 259 Кодексу законів про працю України, статті 35 Закону України Про оплату праці та з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) прийнято наказ №217 Про проведення фактичної перевірки. Зазначеним наказом визначено провести протягом 10 діб, починаючи з 22.01.2020, фактичну перевірку ТОВ "УА Брук" (його господарської одиниці - каси підприємства) за адресою: місто Луцьк, вулиця Андрія Марцинюка, будинок 18, за період діяльності відповідно до вимог статті 102 ПК України (а.с.7).

На підставі вказаного наказу та направлень на перевірку від 22.01.2020 №000216, №000217 посадові особи ГУ ДПС у Волинській області 22.01.2020 здійснили виїзд за адресою здійснення господарської діяльності товариства, а саме: місто Луцьк, вулиця Андрія Марцинюка, будинок 18 (а.с.8).

Як вбачається з акта про відмову від підпису та отримання наказу і направлень на фактичну перевірку від 22.01.2020 №26/03-20-05-05/36347599, складеного посадовими особами контролюючого органу, після ознайомлення із наказом та направленнями на перевірку директор ТзОВ УА БРУК ОСОБА_1 від підпису в наказі та направленнях відмовився (а.с.13).

Директором ТзОВ УА БРУК ОСОБА_1 було відмовлено в допуску контролюючого органу до проведення перевірки, про що складено акт відмови від допуску до проведення фактичної перевірки від 22.01.2020 №27/03-20-05-05/36347599 (а.с.12).

Виконуючим обов`язки начальника ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 2020 року про застосування умовного адміністративного арешту майна платника податків, при цьому у даному рішенні не вказано дату та години його винесення (а.с.5).

Копія вказаного рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яка наявна у матеріалах справи (а.с. 5) містить напис з оригіналом вірно та завірена печаткою і підписом посадової особи ГУ ДПС у Волинській області Сургентом В.Ю.

Не погоджуючись з наказом від 22.01.2020 №217 Про проведення фактичної перевірки ТОВ "УА Брук" оскаржило його в судовому порядку. Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 у справі № 140/230/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю УА БРУК до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування наказу позов задоволено повністю. Однак, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2020 рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 у справі №140/230/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову відмовлено.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 цієї статті передбачено підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких, зокрема, відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу (підпункт 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 ПК України). Перелік таких підстав є вичерпним.

Згідно з підпунктом 94.6.1 пункту 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

При цьому, відповідно до положень пункту 94.10 статті 94 ПК України арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом. Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено).

За правилами підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 вказаного Кодексу припинення адміністративного арешту майна платника податків здійснюється у зв`язку з відсутністю протягом строку, зазначеного у пункті 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для такого висновку. Так, за наявності відповідних умов, визначених у пункті 94.2 статті 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого має бути перевірена судом в обов`язковому порядку протягом 96 годин. Відсутність протягом вказаного строку відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, при встановленні обґрунтованості накладення адміністративного арешту на майно платника податків перевірці підлягає накладення арешту саме в межах вказаного 96-ти годинного строку та у випадку його пропуску арешт вважається припиненим.

З матеріалів справи вбачається, що виконуючим обов`язки начальника ГУ ДПС у Волинській області прийнято рішення від 2020 року про застосування умовного адміністративного арешту майна ТОВ "УА Брук", у якому не вказано дату та години його прийняття (а.с.5). Копія такого рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, яка наявна у матеріалах справи (а.с. 5) містить напис з оригіналом вірно та завірена печаткою і підписом посадової особи ГУ ДПС у Волинській області Сургентом В.Ю.

Наказом Міністерства фінансів України від 14.07.2017 №632 затверджено Порядок застосування адміністративного арешту майна платника податків (далі Порядок №632), розроблений відповідно до статті 94 глави 9 розділу II Податкового кодексу України, що визначає загальну процедуру застосування адміністративного арешту майна платника податків.

Додатком 2 до Порядку №632 затверджено бланк рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків, який містить обов`язкові реквізити для заповнення такі як дата прийняття рішення та час прийняття рішення …год…хв..

Зважаючи на обумовлені обставини щодо відсутності дати та часу винесення рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ "УА Брук", встановити початок відліку часу протягом якого податковий орган мав би звернутись до суду для підтвердження такого арешту не надається за можливе. Надані представником позивача пояснення стосовно дати та часу винесення вказаного рішення не підтверджені належними у справі доказами, як в суді першої так і апеляційної інстанцій за яким міг бути оригінал такого рішення.

Станом на дату винесення судом першої інстанції судового рішення сплинуло більш ніж 10 місяців, а відтак відсутність протягом 96 годин відповідного рішення суду про визнання арешту обґрунтованим зумовлює звільнення з-під адміністративного арешту майна платника податків та унеможливлює його повторне накладення з тих саме підстав.

Отже, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання адміністративного арешту обґрунтованим є правомірним та відповідає правильному застосуванню норм пункту 94.10, підпункту 94.19.1 пункту 94.19 статті 94 ПК України. Застосовуючи ці норми, суд апеляційної інстанції обґрунтовано вказав, що в разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту він припиняється в силу закону незалежно від причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 25 травня 2018 року у справі №820/2040/17, від 28 березня 2019 року у справі №П/811/1722/17, від 27 серпня 2019 року у справі № 520/11050/18, від 18 листопада 2019 року у справі №140/2485/18.

Таким чином, зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, та не допущено порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Усі доводи та їх обґрунтування викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для скасування ухваленого судового рішення та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись статями 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі № 140/243/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Т. В. Онишкевич
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.