Справа № 464/4948/20
Суддя: Бойко О. М.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4948/20
пр.№ 2-а/464/179/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 року

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Бойко О.М.

секретар судового засідання Комарницька Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Львівській області, лейтенанта поліції Демка Н.А., серії ЕАМ №3019820 від 22.08.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 КУпАП. В обґрунтування позову покликається на те, що 22.08.2020 року відносно нього винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3019820, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Відповідно до змісту наведеної постанови, він 22.08.2020 року керуючи автомобілем марки «Great Wall Hover» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Навроцького, 69 в напрямку вул. Червоної Калини у м.Львові не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, здійснивши рух без зупинки, а також не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.2.1«г» ПДР України. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а оскаржувану постанову незаконною, винесену з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та такою, що підлягає скасуванню. Вказує на те, що рухаючись по вул.Навроцького у м. Львові, здійснив зупинку в декількох метрах від знаку «STOP», поліцейський рухаючись по вул. Навроцького в напрямку вул. Зелена у м.Львові не міг бачити зупинки даного транспортного засобу, так як він виїжджав із за повороту. До нього підійшов інспектор з вимогою пред`явити йому документи, що він нібито порушив вимогу дорожньої розмітки 2.2 проїзд без зупинки, однак вимогу останнього вважав незаконною та пред`явив інспектору лише водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Не слухаючи жодних його пояснень, інспектор звинуватив у вчиненні адміністративного правопорушення та виніс оскаржувану постанову. Вважає, що інспектор виніс постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи, без оголошення посадової особи, яка розглядає справу, без вирішення клопотань, дослідження доказів, без заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, а також інших обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, а саме порушив порядок процедури розгляду справи, передбачений ст.ст.278, 279, 280 КУпАП. Крім того, розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач порушив його права, не дав можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП. Окремо зауважив, що відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП за невиконання знаку 2.2 «STOP» передбачене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. За ч.1 ст.126 КУпАП за безумовне незаконне вимагання у нього поліса страхування, який працівник поліції не мав жодних підстав вимагати, передбачений штраф у розмірі 425 грн., у відповідності до ч.2 ст.36 КУпАП відповідач наклав більший розмір штрафу, тобто 425 грн. хоча накладати взагалі не мав права. У зв`язку з наведеним просить позов задоволити.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує та просить такий задоволити.

Представник відповідча в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовними вимоги не погоджується, оскільки зі змісту постанови вбачається, що 22.08.2020 о 18.50 год. у м.Львові по вул. Навроцького, 10, позивач керуючи транспортним засобом «Great Wall Hover» д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» - здійснив рух без зупинки, та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 «г» ПДР, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 та ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначає, що відповідачем правомірно винесено постанову з дотриманням норм чинного законодавства, без порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Згідно підпункту «г» пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення). Відповідно до підпункту «а» п.2.4 зазначених Правил на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п.2.1. Позивач в позовній заяві підтвердив ту обставину, що 22.08.2020 не пред`являв на вимогу працівника поліції страхового полісу, вважаючи таку вимогу інспектора поліції незаконною. В подальшому, поліцейський керуючись вимогами ч.2 ст.36 КУпАП, яка встановлює, що при вчиненні особою кількох адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, відповідно на позивача накладено стягнення за ч.1 ст.126 КУпАП. Справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглядалась на місці вчинення правопорушення та в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Поліцейський підійшов до водія, належним чином представився, оголосив, яка справа підлягає розгляду, пояснив суть правопорушення, роз`яснив позивачу його права та обов`язки. Вважає, що поліцейським винесено постанову в межах повноважень наданих законодавством. Просить в задоволенні позову відмовити та розглядати справу за відсутності представника відповідача.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою ЕАМ №3019820 від 22.08.2020 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно даної постанови, позивача визнано винним у тому, що він 22.08.2020 о 18:42 год. керуючи автомобілем марки «Great Wall Hover» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено, здійснивши рух без зупинки, та не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1. г ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що така прийнята щодо двох складів адміністративних правопорушень із зазначенням їх суті та положень порушених вимог Правил дорожнього руху, а стягнення накладено у межах санкції встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тобто за ч.1 ст.126 КУпАП що відповідає ст.36 КУпАП.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 зазначеної норми визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідноз пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів. Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

Також, відповідно до пункту 21.3 статті 21 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті (підрозділів Національної поліції), на їх вимогу.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Разом з тим, як зазначено позивачем у позові на вимогу поліцейського він пред`явив посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовився надавати, вважаючи таку вимогу інспектора поліції незаконною.

Відтак, судом встановлено факт ненадання полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що в сукупності із наявністю у позивача як водія обов`язку мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий документ, свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та правомірність притягнення його до відповідальності і накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Як вбачається із змісту позову, на думку позивача він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною. Проте, такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не виключають обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Суд вважає, що працівник патрульної служби, вважаючи, що позивач як водій допустив порушення правил дорожнього руху, мав підстави для зупинення його автомобіля та з`ясування всіх обставин справи.

Окремо варто зауважити, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання вимог знаку пріоритету 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Відповідно, враховуючи те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (непред`явлення на вимогу поліцейського поліса обов`язкового страхування) мали місце, а стягнення накладене, відповідно до ст.36 КУпАП, тобто у межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП, суд вважає, що підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Аналогічна правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі №127/19283/17, що постановлена у справі щодо аналогічних правовідносин, та яка в силу ч.5 ст.242 КАС України підлягає застосуванню у даному спорі.

З огляду на зазначені обставини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 241,244,246,268,271,286 КАС України, суд,

в и р і ш и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Головуюча