Справа № 160/3606/20
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/3606/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/3606/20 за апеляційною скаргою Дніпровської митниці Держмитслужби на Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому просив визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 24.10.2019 № UA110150/2019/200216/1; від 24.10.2019 № UA110150/2019/200217/1; від 08.11.2019 № UA110150/2019/200221/1; від 14.11.2019 №UA110150/2019/200224/1; від 14.11.2019 №UA110150/2019/200223/1; від 21.11.2019 № UA110150/2019/200227/1; від 22.11.2019 №UA110150/2019/200229/1; від 26.11.2019 № UA110150/2019/200233/1; від 26.11.2019 №UA110150/2019/200232/1; від 26.11.2019 №UA110150/2019/200235/1; від 26.11.2019 №UA110150/2019/200234/1; від 28.11.2019 №UA110150/2019/200237/1.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року позов задоволений повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 3 листопада 2020 року апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби залишено без задоволення; рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 9 червня 2020 року у справі № 160/3606/20 залишено без змін.

Від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/3606/20.

Від відповідача надійшов відзив на заяву позивача, в якому просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви позивача, суд апеляційної інстанції вказує таке.

Положеннями ч. 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст.143 КАС України).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 4, 5 ст. 252 КАС України).

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача Васильченко О.М. зазначила, що пунктом 3.1. Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 1 передбачено, що вартість послуг за юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку рішень про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС від 24.10.2019 № UA110150/2019/200216/1; від 24.10.2019 № UA110150/2019/200217/1; від 08.11.2019 № UA110150/2019/200221/1; від 14.11.2019 №UA110150/2019/200224/1; від 14.11.2019 №UA110150/2019/200223/1; від 21.11.2019 № UA110150/2019/200227/1; від 22.11.2019 №UA110150/2019/200229/1; від 26.11.2019 № UA110150/2019/200233/1; від 26.11.2019 №UA110150/2019/200232/1; від 26.11.2019 №UA110150/2019/200235/1; від 26.11.2019 №UA110150/2019/200234/1; від 28.11.2019 №UA110150/2019/200237/1, в кожній інстанції передбачається у додаткових угодах. Відповідно до п.1. Додаткової угоди № 2 до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2 Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання здійснити повне юридичне супроводження по справі № 160/3636/20 в суді другої інстанції (Третій апеляційний адміністративний суд). Пунктом 2, 3 цієї Додаткової угоди №3 сторони передбачили, що гонорар є фіксованим і включає в себе повне юридичне супроводження процесу в судовому порядку по справі № 160/3606/20, в суді другої інстанції та складає 10000 грн. Строк оплати гонорару до 23.10.2020. Також зауважив, що після оплати гонорару буде додатково надано суду платіжне доручення, а після постановлення судового рішення у справі між сторонами буде підписано акт приймання-передачі виконаних робіт та надано суду.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем до суду у сукупності надані: Додаткова угода № 2 до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2, платіжне доручення № 302640172 від 28.10.2020, акт прийому-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2.

Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За змістом частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на викладене, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18.

Як вказувалось вище, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем до суду у сукупності надані: Додаткова угода № 2 до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2, платіжне доручення № 302640172 від 28.10.2020, акт прийому-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2.

Перевіривши зміст наведених документів, колегія суддів апеляційного суду зазначає таке.

У цій справі представництво інтересів позивача здійснювала адвокат Васильченко О.М., яка здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3977 від 23.11.2018 та працює в Адвокатському об`єднанні АЛМ. (Т. 2, а.с. 99)

24.02.2020 між Адвокатським об`єднанням АЛМ (Адвокатське об`єднання) та ТОВ ОМЕГА (Клієнт) укладено договір про надання правничої допомоги № 2 (далі-Договір), згідно з п. 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання здійснити оскарження в судовому порядку зазначених вище рішень про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС. Для реалізації зобов`язань, передбачених п. 1.1 цього Договору, Адвокатське об`єднання з зобов`язується надавати Клієнту протягом строку дії цього Договору правничу допомогу у наступному: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів, зокрема, у судах під час здійснення адміністративного судочинства (п. 1.2.). Вартість послуг за юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку вказаних вище рішень про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці ДФС, в кожній інстанції передбачається у додаткових угодах (п. 3.1.). Строк оплати за юридичне супроводження процесу оскарження в судовому порядку зазначених рішень про коригування митної вартості товарів Дніпропетровської митниці, в кожній інстанції передбачається у додаткових угодах (п. 3.2). (Т. 2, а.с. 102-104)

14.09.2020 між Сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2, відповідно до п. 1 якої Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання здійснити повне юридичне супроводження по справі № 160/3636/20 в суді другої інстанції (Третій апеляційний адміністративний суд). Пунктом 2, 3 цієї Додаткової угоди № 2 сторони передбачили, що гонорар є фіксованим і включає в себе повне юридичне супроводження процесу в судовому порядку по справі № 160/3606/20, в суді другої інстанції та складає 10000 грн. Строк оплати гонорару до 23.10.2020 та надання рахунку Адвокатським об`єднанням.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2, Клієнт прийняв наступні послуги: підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі № 160/3606/20; прийнято участь у судовому засіданні 03.11.2020 у справі № 160/3606/20.

Відповідно до платіжного доручення № 302640172 від 28.10.2020, позивачем сплачено на рахунок Адвокатського об`єднання «АЛМ» грошові кошти у розмірі 10000 грн.

Cуд зауважує, що позивачем на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції не надано детального опису робіт (наданих послуг), а саме: інформації із зазначенням часу витраченого адвокатом на виконання робіт (надання послуг) зазначених в описі робіт та наданих послуг, а також вартість кожної виконаної роботи та наданої послуги. У свою чергу, не містить розрахунку таких витрат наданий акт прийому-передачі виконаних робіт до Договору про надання правничої допомоги від 24.02.2020 № 2.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що на підтвердження здійсненої правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

За відсутності належних та допустимих доказів про обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару є неможливим надати належну оцінку, визначити співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи, що у свою чергу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки позивачем не надано розрахунку платної правової допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом, розрахунку погодинної вартості правової допомоги, відображення вартості години за певний вид послуги та час витрачений, зокрема, на підготовку відзиву на апеляційну скаргу та участь у судовому засіданні, колегія суддів дійшла висновку про відсутність, тому понесені судові витрати належними доказами не підтверджені, що унеможливлює співставлення заявленого розміру зі складністю справи, складністю виконаних робіт, об`єму наданих послуг та значенню справи, а тому є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки сам факт відсутності розрахунку платної правової допомоги із зазначенням часу витраченого адвокатом, розрахунку погодинної вартості правової допомоги, відображення вартості години за певний вид послуги та час витрачений час є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх, колегія суддів не вдається до аналізу співмірності заявленого позивачем розміру понесених витрат зі складністю справи, складністю виконаних робіт об`єму наданих послуг та значенню справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ТОВ "Омега" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/3606/20 відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 252 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Омега" про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 160/3606/20 відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня отримання її копії.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко