Справа № 487/2550/19
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 487/2550/19
Головуючий в 1 інстанції: Карташева Т.А.

Дата і місце ухвалення 08.07.2020р., м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря - Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020 р. по справі №487/2550/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2019р. ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції з адміністративним позовом, в якому просив:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №613436 від 08.02.2019 року, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1020 грн., а також закрити провадження по справі .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020 р. позов задоволено, суд скасував оскаржувану постанову та провадження у справі закрив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не повне з`ясування судом обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_1 не є відповідальною посадовою особою за додержанням правил, норм і стандартів при отриманні дорожньої мережі та невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт, оскільки за умовами договорів №1-Б від 31.03.2018 р. та №50-Б від 23.10.2018 р., дороги загального користування державного значення в Миколаївській області були передані в експлуатаційне утримання ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК автомобільні дороги України», яке несе повну відповідальність за належне утримання доріг, забезпечення безпеки руху, в тому числі, майнову та іншу юридичну відповідальність.

Апелянт вважає, що ОСОБА_1 , як керівник ДП «Миколаївський облавтодор» є належним суб`єктом спірних правовідносин та обґрунтовано визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КУпАП.

У зв`язку з цим, Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції просить скасувати рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_2 .

Згідно ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вказані положення вимог процесуального закону, колегія суддів здійснює перегляд рішення суду першої інстанції лише в межах поданої Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.02.2019 року інспектором відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в м. Миколаєві Тшипер А.Ю. було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії НК №613436, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1020,00 грн.

Згідно даної постанови, правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_1 , являючись відповідальною посадовою особою за утримання ділянки дороги а/д Т 15-10 СН 24 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» км. 85+885 км. 115+594, перебуваючи на посаді директора ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК автомобільні дороги України», порушив вимоги правил норм та стандартів ДСТУ 3587-97, а саме п. п. 3.1.15., 3.1.18. що виразилося у наявності ожеледиці, снігового накату, яке не було оброблено протиожеледними матеріалами, чим порушив п. 1.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 140 КУпАП.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК автомобільні дороги України» не є балансоутримувачем авто дороги Т 15-10 СН 24 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса», а отже в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст. 140 КУпАП.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України).

Відповідно до п.1.5 ПДР України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Пунктом 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями п.1 ч.3 ст.12 Закону України Про дорожній рух від 30.06.1993 № 3353-XII визначено, що обов`язок забезпечувати утримання автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, мостів, шляхопроводів, інших споруд у стані, що відповідає встановленим вимогам щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, покладено на посадових осіб, які відповідають за будівництво, реконструкцію, ремонт, експлуатацію та облаштування таких.

У відповідності до положень ст.24 Закону України №3353-XII власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг визначені Законом України Про автомобільні дороги від 08 вересня 2005 року № 2862-IV (далі - Закон №2862-IV).

Частиною другою статті 7 Закону №2862-IV передбачено, що автомобільні дороги загального користування перебувають у державній власності і не підлягають приватизації.

Відповідно до статті 10 Закону N 2862-IV державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Відповідно до п. 1 Положення про Державне агентство автомобільних доріг України, затвердженого постановою Кабміну України від 10.09.2014 №439 Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами загального користування державного значення.

Частиною першою статті 140 КУпАП передбачено, що порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб у розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушень, передбачених даною статтею, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цих правопорушень полягає у недодержанні правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених названою правовою нормою, характеризується наявністю як умислу, так і необережності.

Суб`єктами правопорушень, передбачених, зокрема частиною 1, можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

З матеріалів справи вбачається, та сторонами не заперечується, що автомобільна дорога загального користування державного значення Т 15-10 СН 24 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса» знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Миколаївській області.

Разом з тим, апелянт зазначає, що згідно договорів №1-Б від 31.03.2018 р. та №50-Б від 23.10.2018 р., в тому числі вказана вище автомобільна дорога була передана в експлуатаційне утримання ПП «Будівельна фірма «Миколаївавтодор» керівником якого є ОСОБА_1 , який на думку скаржника не виконав покладені на нього обов`язки з належного утримання автошляху, у зв`язку з чим має нести відповідальності передбачену ч.1 ст.140 КУпАП.

Проте, судова колегія звертає увагу, що в рамках перелічених вище договорів підряду ПП «Будівельна фірма «Миколаївавтодор» несе господарсько-правову відповідальність перед замовником за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору шляхом застосування до нього господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та відповідним договором.

Водночас, факт укладання таких договорів не робить посадових осіб ПП «Будівельна фірма «Миколаївавтодор» суб`єктами адміністративної відповідальності за ч.1 ст.140 КУпАП, оскільки згідно ст.14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Судова колегія зазначає, що суб`єктами відповідальності за ст.140 КУпАП є ті посадові особи, службові обов`язки яких по забезпеченню безпеки дорожнього руху при утриманні автодоріг встановлені законодавством, а не господарським договором.

А відтак, судом першої інстанції дійшов вірного висновку, оскільки ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК автомобільні дороги України» не є балансоутримувачем авто дороги Т 15-10 СН 24 «Арбузинка-Єланець-Нова Одеса», в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 140 КУпАП.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи апеляційної скарги Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції висновків суду про наявність підстав для задоволення позову не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги та скасування рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020 р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 310, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.07.2020 р. без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук