Справа № 480/1601/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 р.Справа № 480/1601/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідачів Пенсійного фонду України та Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - ПФУ, ГУ ПФУ в Сумській області), пов`язаної з невиплатою йому заробітної плати за період з 22.12.2018 року по 17.04.2019 року включно;

- зобов`язати відповідачів виплатити йому заробітну плату (оклад, ранг, вислуга) у відносинах публічної служби за період з 22.12.2018 року по 17.04.2019 року включно в сумі 46.082,25 грн. без урахування обов`язкових податків та зборів.

Також, просив допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення суми заробітної плати у межах одного місяця; зобов`язати відповідачів подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом одного місяця з дати набрання судовим рішенням законної сили.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково наступним чином.

Так, судовим рішенням відповідач ГУ ПФУ в Сумській області зобов`язаний нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за період з 22.12.2018 року по 17.04.2019 року в розмірі 46.082 грн. з урахуванням висновків рішення суду по даній справі.

Судове рішення в частині присудження нарахування та виплати з ГУ ПФУ в Сумській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць допущено до негайного виконання.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Судом проведений розподіл судових витрат - стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Сумській області витрати, пов`язані із прибуттям до суду, у розмірі 559,00 грн.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Сумській області на судове рішення залишено без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.09.2019 року змінено, шляхом доповнення його резолютивної частини вказівкою про необхідність відрахування від суми заробітної плати ОСОБА_1 обов`язкових податків, зборів, платежів.

14.05.2020 року відповідач ГУ ПФУ в Сумській області звернувся до суду із заявою про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року. Заявник вказував про неможливість виконання судового рішення, у зв`язку з розбіжністю між сумою середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, що належить до виплати ОСОБА_1 згідно із рішенням суду першої інстанції, та сумою, яка зазначена у мотивувальній частині постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року.

У відповіді на заяву позивач ОСОБА_1 вказує, що Сумський окружний адміністративний суд прийняв правильне рішення щодо нарахування йому заробітної плати в сумі 46.082,00 грн., а виходячи з висновків постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 року відповідач ГУ ПФУ в Сумській області лише повинен був згідно вимог чинного законодавства України у своїй бухгалтерській відомості нарахувати йому заробітну плату в сумі 46.082,00 грн. і провести відрахування обов`язкових податків, зборів, платежів із вказаної суми.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ГУ ПФУ в Сумській області, з огляду на наступне.

За заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

При стягненні середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі статті 235 КЗпП України суд керувався постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100.

Відповідно до пункту 3 розділу III цієї постанови при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

У пункті 164.6 статті 164 Податкового Кодексу України, яка визначає базу оподаткування, зазначено, що під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як заборгованість із заробітної плати та/або середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми заробітної плати і середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

Відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність роз`яснення судового рішення наступним чином - податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

Керуючись ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про роз`яснення постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року по справі № 480/1601/19 задовольнити.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року по справі № 480/1601/19 роз`яснити наступним чином - податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума зменшується на суму податків і зборів.

Ухвала Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Мельнікова Л.В.
Судді Чалий І.С. Рєзнікова С.С.

Ухвала у повному обсязі складена і підписана 24 грудня 2020 року.