Справа № 400/4944/20
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 р. № 400/4944/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020
про:зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якій просить зобов`язати відповідача включити до страхового стажу позивача періоди роботи з квітня 2018 року по грудень 2019 року у підприємстві КП „Комунсервіс.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач не може нести відповідальність за неналежне виконання роботодавцем обов`язку із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Зокрема, саме несплата Комунальним підприємством „Комунсервіс страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування слугувало підставою для незарахування відповідачем періоду роботи до страхового стажу позивача, у зв`язку з чим відповідач не зарахував цей період до страхового стажу позивача та рішенням від 06.08.2020 № 661/03.20-р відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечує і просить відмовити в позові з посиланням на статтю 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) та зазначає про несплату роботодавцем позивача внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за період з 27.04.2018 по 13.12.2019.

Відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у письмовому провадженні.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У період з 27.04.2018 по 13.12.2019 позивач працював у Комунальному підприємстві Первомайської міської ради „Комунсервіс, яке не сплатило за цей період єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зазначені обставини підтверджуються записами трудової книжки позивача та Індивідуальними відомостями про застраховану особу (позивача) з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування свідчать.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач досяг 60-річного віку та ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком за нормами Закону № 1058-IV, що підтверджується копією відповідної заяви.

До заяви, серед іншого, була додана трудова книжка, що підтверджується розпискою відповідача від 28.07.2020.

Рішенням від 06.08.2020 № 661/03.20-р відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, визначеного частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV. Рішення мотивоване неможливістю включити до страхового стажу позивача, який становить 24 роки 4 місяці 20 днів, періоду роботи у Комунальному підприємстві Первомайської міської ради „Комунсервіс з 27.04.2018 по 13.12.2019. Інших підстав для відмови у призначенні пенсії за віком у рішенні не наведено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно з статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Стаття 8 Закону № 1058-IV передбачає право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV, страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частина друга статті 24 Закону № 1058-IV передбачає, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з статтею 20 Закону № 1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону № 1058-IV, виконавчі органи Пенсійного фонду накладають на посадових осіб, які вчинили правопорушення, адміністративні стягнення у разі, зокрема, несплати або несвоєчасної сплати страхових внесків, у тому числі авансових платежів.

Страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом вищезазначених норм, обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Частина друга статті 6 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) у сукупності з пунктом 1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI також покладає обов`язок своєчасного та в повному обсязі нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на роботодавців.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання Комунальним підприємством Первомайської міської ради „Комунсервіс обов`язку зі сплати внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та страхового стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату внесків для нарахування пенсії за період не є підставою для позбавлення позивача права на перерахунок пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а та від 17.07.2019 у справі № 144/669/17.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частина п`ята статті 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII „Про судоустрій та статус суддів передбачає, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати внесків до Пенсійного фонду, а тому наявність відповідної заборгованості підприємства не може бути підставою для незарахування до страхового стажу при призначенні пенсії позивачу періоду його роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради „Комунсервіс за період з 27.04.2018 по 13.12.2019.

Отже, зазначений період повинен бути зарахований до страхового стажу позивача.

Ураховуючи вищенаведене, суд також дійшов висновку про протиправність рішення відповідача від 06.08.2020 № 661/03.20-р, в основу якого покладене незарахування зазначеного періоду до страхового стажу позивача.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Чинне законодавство не передбачає зарахування певних періодів до страхового стажу особи як самостійного повноваження органу Пенсійного фонду (без вчинення будь-яких подальших дій). Обчислення страхового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду для цілей визначення права на пенсію, її розміру тощо. Тобто обчислення страхового стажу обов`язково має своїм наслідком виникнення у осіб певних прав, зокрема, у галузі пенсійного забезпечення - або установлення їх відсутності. У зв`язку з цим зарахування періоду до страхового стажу як таке не захистить права позивача на пенсійне забезпечення, тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, а саме: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.08.2020 № 661/03.20-р та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком з 28.07.2020.

Суд керується тим, що, відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Страховий стаж позивача без урахування періоду роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради „Комунсервіс становить 24 роки 4 місяці 20 днів (зафіксовано у рішенні відповідача від 06.08.2020 № 661/03.20-р).

Тобто, на думку відповідача, позивачу не вистачило 1 року 7 місяців 10 днів до 26 років стажу.

Як зазначено вище, суд дійшов висновку про необхідність зарахування періоду з 27.04.2018 по 13.12.2019 до страхового стажу позивача. Зазначений період включає 1 рік 7 місяців 17 днів.

Отже, з урахуванням спірного періоду, страховий стаж позивача досягає 26 років 7 днів, що є достатнім для призначення пенсії за віком.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з цим судовий збір у сумі 840,80 грн, сплачений позивачем за подання позовної заяви за квитанцією від 02.11.2020 № 171, підлягає до стягнення за рахунок бюджетних асигувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 9, 19, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) від 06.08.2020 № 661/03.20-р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) періоду роботи в Комунальному підприємстві Первомайської міської ради „Комунсервіс з 27.04.2018 по 13.12.2019.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) пенсію за віком з 28.07.2020.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код за ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника подактів: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Птичкіна