Справа № 560/7349/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7349/20
РІШЕННЯ

іменем України

24 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування в період з 02 жовтня 2019 року по 03 вересня 2020 року до страхового стажу для призначення пенсії період навчання згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 19 липня 1983 року та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 21 липня 1983 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії по II групі інвалідності від загального захворювання за період з 02 жовтня 2019 року по 03 вересня 2020 року з урахуванням страхового стажу за період навчання згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 19 липня 1983 року та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 21 липня 1983 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 05 листопада 2019 року зверталась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про призначення пенсії по II групі інвалідності від загального захворювання з 02 жовтня 2019 року. До заяви було надано усі документи, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для призначення пенсії по інвалідності.

Позивач також вказує, що згідно з поданою заявою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було прийнято рішення про призначення пенсії по інвалідності з урахуванням страхового стажу - 21 рік 9 місяців 27 днів, при цьому відповідачем не було враховано до страхового стажу період навчання згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 19 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_2 та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 21 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_3 , оскільки запис в трудовій книжці було зроблено не у відповідності з вимогами Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 19 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

07 грудня 2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому заперечує щодо задоволення адміністративного позову та зазначає, що до страхового стажу позивачки не було враховано період навчання згідно диплому серії НОМЕР_3 , виданого 19 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_2 та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 , виданої 21 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи про зміну прізвища, а запис про зміну прізвища у трудовій книжці виконано з недотриманням вимог Інструкції.

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказав про необхідність розгляду даної справи з викликом сторін.

Суд зазначає, що частинами п`ятою - шостою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Таким чином, зважаючи на те, що дана справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 КАС України, відсутня необхідність призначати розгляд справи у судовому засіданні. Тому, клопотання відповідача до задоволення не підлягає.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області разом із відзивом також подав до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що оскільки позивачу про порушення його прав було відомо ще з листопада 2019 року, а тому позивач знала про розміри виплачуваної пенсії, при цьому звернулася до суду лише в листопаді 2020 року, а отже порушила передбачений ст. 122 КАС України строк на звернення до адміністративного суду.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суд зазначає, що згідно з Рішенням Верховного суду від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17, визначено, що позовні вимоги, пов`язані з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом, а тому вказане клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області задоволенню не підлягає.

Крім цього, відповідач також подав до суду клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у даній справі до винесення рішення Великою Палатою Верховного Суду по справі 510/1286/16-а щодо визначення можливості застосування ст. 122 КАС України стосовно строку звернення до адміністративного суду з аналогічними цій позовними заявами.

Вирішуючи вказане клопотання відповідача, суду зазначає, що оскільки суд не встановив підстав для задоволення клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, при цьому, суд вважає, що в даному випадку позивачем не порушено строку звернення до суду, тому і підстави для задоволення клопотання представника відповідача та зупинення провадження у даній справі, на переконання суду, відсутні.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що з 02 жовтня 2019 року ОСОБА_1 призначено пенсію по II групі інвалідності від загального захворювання відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до поданих позивачкою документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, відповідачем обчислено страховий стаж, який склав 21 рік 9 місяців 27 днів, у тому числі 5 років 7 місяців 27 днів - додатковий стаж, коефіцієнт страхового стажу - 0,21750.

При цьому, до страхового стажу не було враховано період навчання згідно диплому серії НОМЕР_3 , виданого 19 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_2 та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_4 , виданої 21 липня 1983 року на ім`я ОСОБА_3 , оскільки відсутні документи про зміну прізвища, а запис про зміну прізвища у трудовій книжці виконано з недотриманням вимог Інструкції.

03 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулась із заявою та додатковими документами щодо перерахунку пенсії (в тому числі надала свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , видане 20 грудня 1987 року, згідно якого дошлюбне прізвище ОСОБА_4 , після укладення шлюбу - ОСОБА_5 ).

З 01 вересня 2020 року позивачці проведено перерахунок пенсії з дорахуванням страхового стажу згідно диплому серії НОМЕР_3 , виданого 19 липня 1983 року та трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 21 липня 1983 року. Страховий стаж склав 35 років 1 місяць 4 дні, в тому числі 5 років 7 місяців 27 днів - додатковий стаж, коефіцієнт страхового стажу - 0,35083.

Не погоджуючись з обчисленням пенсії з 01 вересня 2020 року, а не з дати первинного звернення 02 жовтня 2019 року позивач звернулася до Державної установи "Урядовий контактний центр" щодо обчислення пенсійної виплати.

Листом від 01 жовтня 2020 року №4798-4248/Т-02/8-2200/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило, що оскільки свідоцтво про укладення шлюбу не було надано при зверненні за призначенням пенсії (01 листопада 2019 року) або в термін протягом трьох місяців після дати звернення (відповідно до пункту 1.7 Порядку), для проведення перерахунку пенсійної виплати з 02 жовтня 2019 року немає підстав.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обов`язком держави.

Згідно з ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

В силу ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Щодо твердження представника відповідача про те, що трудова книжка позивачки видана на прізвище ОСОБА_6 не підтверджується документами про зміну прізвища, суд зазначає, що поряд із вказаним записом міститься посилання на те, що прізвище ОСОБА_4 змінено на ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_5 , яке також долучено до матеріалів справи.

Водночас, приймаючи рішення про неврахування стажу роботи вказаного у трудовій книжці відповідач мотивував це тим, що запис про зміну прізвища у трудовій книжці виконано з недотриманням вимог Інструкції.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29 липня 1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивачки вказаного у її трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на першій сторінці печатки підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка).

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21 лютого 2018 року.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач приймаючи рішення про не врахування стажу, не взяв до уваги ту обставину, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що виконання запису про зміну прізвища у трудовій книжці з недотриманням вимог Інструкції не може бути підставою для відмови в зарахуванні даного періоду до стажу роботи позивачки.

Суд звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з врахуванням встановлених та досліджених обставин, наявні підстави для визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування в період з 02 жовтня 2019 року по 03 вересня 2020 року до страхового стажу позиваччки для призначення пенсії період навчання згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 19 липня 1983 року та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 21 липня 1983 року, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов - задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 у період з 02 жовтня 2019 року по 03 вересня 2020 року до страхового стажу для призначення пенсії період навчання згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 19 липня 1983 року та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 21 липня 1983 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії по II групі інвалідності від загального захворювання за період з 02 жовтня 2019 року по 03 вересня 2020 року з урахуванням страхового стажу за період навчання згідно з дипломом серії НОМЕР_1 , виданого 19 липня 1983 року та періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 21 липня 1983 року.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_6 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя П.І. Салюк