Справа № 640/31031/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 грудня 2020 року м. Київ № 640/31031/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши, до моменту подачі позову, у порядку письмового провадження, заяву «Про забезпечення позову»

Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ- ГОТЕЛЬ»
до (особа, яка може отримати статус учасника справи) про Головного управління ДПС у місті Києві стягнення податкового боргу з частини прибутку та ви знання дій протиправними щодо складання інкасових доручень на підставі рішення,
В С Т А Н О В И В:

Приватним акціонерним товариством «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» (надалі альтернативно - ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ», Заявник, позивач) подано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд зупинити Акціонерним товариством «ОТП БАНК» (вул. Жилянська, 43, м. Київ, поштовий індекс 01133, ідентифікаційний код юридич ної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 21685166, номер засобу зв`язку , електронна адреса www.otpbank.com.ua, адреса елект ронної пошти ), примусове стягнення грошових коштів з рахунків ПрАТ "Президент-Готель" на підставі рішення № 8/26-15-13-07-34 Головного уп равління ДПС у місті Києві від 05.11.2020.

Подаючи заяву про забезпечення позову Заявник примічає, що на розгляд Окружного адміністративного суду міста Києва буде поданий адмініст ративний позов позивача - ПрАТ «Президент-Готель» до відповідача - Головного управ ління Державної податкової служби у місті Києві про скасування рішення 8/26-15-13-07- 34 від 5 листопада 2020 року про стягнення податкового боргу з частини прибутку та визнання дій протиправними щодо складання інкасових доручень на підставі рішення № 8/26-15-13-07-34 від 5 листопада 2020 року.

Позовні вимоги будуть мотивовані порушенням законодавчо встановленого застереження (підпункт 87.3.8. пункту 87.3 статті 87 Податкового кодексу України) щодо неможли вості використання джерелами погашення податкового боргу платника податків - коштів інших осіб, наданих платнику податків у вклад (депозит) або довірче управління, а також власних коштів юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з ос новної заробітної плати за фактично відпрацьований час фізичним особам, які перебува ють у трудових відносинах з такою юридичною особою.

Доводами адміністративного позову підтверджуватиметься, що на виконання оскаржува ного рішення відповідач склав інкасове доручення (розпорядження) та передав його об слуговуючому позивача банку, який, в свою чергу, вже здійснив кілька списань грошових коштів з рахунків позивача у примусовому порядку.

Тобто оспорюване рішення призво дить до безспірного списання коштів ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ» на підставі інкасових доручень (розпоря дження) виданих відповідачем. Таким чином, маючи ознаки триваючого правопорушен ня, примусове стягнення унеможливлює погашення заборгованості із заробітної плати і донині виконується фінансовою установою, тобто без урахування застережень, встановле них статтею 87 Податкового кодексу України Не можуть бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків - кошти інших осіб, надані платнику податків у вклад (депозит) або довірче управління, а також власні кошти юридичної особи, що використовуються для виплат заборгованості з основної заробітної плати за фа ктично відпрацьований час фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах з такою юридичною особою.

Примусове виконання платіжного доручення (розпорядження), виданого на підста ві спірного рішення, протирічить статті 24 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в очевидності протиправного порушення інтересів позивача щодо погашення перед його трудовим колективом в розмірі 1 454 691,15 грн. існуючої заборгованості із заробітної плати, яка спричи нена оспорюваним рішенням відповідача.

Як вказує позивач, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення по рушених чи оспорюваних прав або інтересів Заявника, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2020, заяву про забезпечення позову внесено до системи автоматизованого розподілу та передано 11.12.2020 судді Пащенку К.С.

За ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладені процесуальні приписи ч. 1 ст. 154 КАС України, суд вважає за можливе розглянути подану Заявником заяву.

Виходячи з наведеного, проаналізувавши викладені Заявником в заяві обставини та наявні у такій заяві докази, вирішуючи по суті подану заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову (частина перша). Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Виходячи з аналізу вказаної норми, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

2) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень;

4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, позов, згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України, може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Як слідує із заяви, публічно-правовий спір між сторонами пов`язується, на думку Заявника, з обставинами прийняття означеного в заяві рішення з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку із чим наявні підстави для його скасування.

Суд відмічає, що викладені в заяві обставини в розрізі правової оцінки питань протиправності відповідного рішення підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті.

Окремо варто наголосити, що на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності окресленого вище рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, з огляду на те, що Заявником у заяві не доведено, в контексті ст. 150 КАС України, наявність обставин, що можуть слугувати підставами для вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи, що станом на момент розгляду заяви, судом не виявлено очевидності ознак протиправності рішення, з урахуванням того, що до поданої заяви не надано відповідних достатніх та беззаперечних доказів, а судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даного судового рішення, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам Заявника до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докладання значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь ПрАТ «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ», суд вважає, що заява є необґрунтованою, а тому відсутніми є підстави для її задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 150-154, 156, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви «Про забезпечення позову» Приватного акціонерного товариства «ПРЕЗИДЕНТ-ГОТЕЛЬ».

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України може бути оскаржено.

Суддя К.С. Пащенко