Справа № 200/9831/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Справа№200/9831/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 )

до Селидовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду подана заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Селидовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6, ), в якій позивач просить:

- визнати неправомірним рішення відповідача № 2113 від 02.10.2020 про відмову в призначені пенсії та скасувати його.

- зобов`язати відповідача з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву від 01.10.2020р. про призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років періодів роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010р. по 31.12.2010р., з 01.07.2018р. по 31.07.2020р.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01 жовтня 2020 року через веб-портал позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням № 2113 від 02.10.2020р. відповідач відмовив в призначенні пенсії через відсутність необхідного спеціального стажу - 26 років 6 місяців.

З зазначеним рішенням відповідача позивач не згодна, та вказує, що через відсутність відомостей про сплату роботодавцем щомісячних внесків до МДЗ України відповідач не зарахував до її спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010р. по 31.12.2010р., з 01.07.2018р. по 31.07.2020р.

Дії відповідача щодо не зарахування вказаних спірних періодів до спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, вважає неправомірними, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду та відповідальність за нарахування, утримання та виплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати покладена на роботодавця, який виплачує такі доходи на користь платника податку. Тому вважає, що несвоєчасна сплата єдиного внеску роботодавцем не може позбавити її права на зарахування спірних періодів до її спеціального стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, фактично позбавляючи позивача права власності на пенсію за вислугу років. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Просить суд задовольнити позовні вимоги.

В установлений законом строк, відповідачем наданий відзив на адміністративний позов, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає, що Управлінням правомірно не зараховано певні періоди роботи позивача оскільки відсутні відомості про сплату щомісячних внесків.

Зазначає, що відповідальність за своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплату внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування покладено на страхувальника. Пенсійний фонд не повинен нести відповідальність за невиконання обов`язків страхувальником.

З огляду на вищевказане, Селидовське об`єднане УПФУ Донецької області вважає, що не порушило прав позивача, діяло в межах наданих йому законами та нормативно-правовими актами та не порушив вимоги чинного законодавства.

З врахуванням викладеного просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд установив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 .

01 жовтня 2020 року через веб-портал позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням № 2113 від 02.10.2020р. відповідач відмовив в призначенні пенсії через відсутність необхідного спеціального стажу - 26 років 6 місяців.

З зазначеним рішенням відповідача позивач не згодна, та вказує, що через відсутність відомостей про сплату роботодавцем щомісячних внесків до МДЗ України відповідач не зарахував до мого спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010р. по 31.12.2010р., з 01.07.2018р. по 31.07.2020р..

Рішенням від 02 жовтня 2020 року відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу.

Рішення обґрунтовано тим, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010р. по 31.12.2010р. та з 01.07.2018р. по 31.07.2020р., оскільки відсутні щомісячні сплати до МЗД (ОК-5 від 02.10.2020р.).

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058 Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закону №1058).

Закон №1788-ХІІ був ведений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 1 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, в об`єднаннях громадян, у фізичних осіб - підприємців та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - підприємців, які обрали особливий спосіб оподаткування (єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст. 24 Закону № 1058).

Страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі. Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (стаття 20 Закону № 1058).

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

З матеріалів справи вбачається, що позивач працював на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010р. по 31.12.2010р. та з 01.07.2018р. по 31.07.2020р., що підтверджується наданою ним копією трудової книжки.

Разом з тим, відповідачем зазначено, що ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.03.2010р. по 31.12.2010р. та з 01.07.2018р. по 31.07.2020р. не сплачувало страхові внески. Відсутні щомісячні сплати до МЗД (ОК-5 від 02.10.2020р.).

Внаслідок невиконання ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві з 01.03.2010р. по 31.12.2010р. та з 01.07.2018р. по 31.07.2020р.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.03.2010р. по 31.12.2010р. та з 01.07.2018р. по 31.07.2020р. до страхового стажу за порушення, вчинене роботодавцем, оскільки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховує положення Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980р., а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями статті 139 КАС України при задоволені позову судові витрати підлягають розподілу на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ) до Селидовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв Праці, 6, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України № 2113 від 02 жовтня 2020 року «Про відмову в призначені пенсії».

Зобов`язати Селидовське об`єднане Управління Пенсійного фонду України з урахуванням висновків суду у справі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.10.2020р. про призначення пенсії із зарахуванням до страхового стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років періодів роботи на підприємстві ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010р. по 31.12.2010р., з 01.07.2018р. по 31.07.2020р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85400, Донецька область, м. Селидове, вул. Героїв праці - 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова