Справа № 420/12001/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169), за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 09 листопада 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169), за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), в якій позивач просив визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації послуги «Муніципальна няня» на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати виплатити компенсацію послуги «Муніципальна няня» з січня 2020 року по вересень 2020 року включно у сумі 16 011 грн.

Також у позові позивач просила стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Ухвалою від 17 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та позивачем укладено 15.01.2020 року договір б/н про надання послуг по догляду за дитиною, з ФОП ОСОБА_2 .

Так, позивач зазначив, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України №68 від 30 січня 2019 «Про порядок відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня", позивачем особисто було надано до органів Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації заяву, договір б/н від 15.01.2020 року та пакет документів, які було прийнято без зауважень.

Також, позивач зазначила, що кожного місяця, в якому позивачу надавалась послуга муніципальної няні, позивач направляла до відповідача квитанції про оплату послуг «муніципальна няня». У період з моменту реєстрації договору в Управлінні соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації по теперішній час кошти не компенсуються відповідачем, без будь-яких пояснень.

Позивач зазначила, що 06.03.2020 року та 12.08.2020 року звернулась з запитами стосовно питань не виплати компенсації, але відповіді не отримала. Також позивач зазначила, що на даний час їй стало відомо, що кошти, які їй нараховані, відповідач свідомо не перераховує на її рахунок.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем порушено Порядок, затверджений постановою КМУ №68 від 30 січня 2019 року, який містить вичерпаний перелік підстав для припинення виплат, які відповідачем не доведені.

На думку позивача, відповідач не має право втручатися у її відносини з ФОП ОСОБА_2 та вказувати який саме графік повинна надавати третя особа, яка не отримує жодної компенсації від відповідача.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №ЕП/222857/20 від 30.11.2020 року), відповідно до якого, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що відповідно до Порядку відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років «муніципальна няня» та наданої заяви від ОСОБА_1 , нарахування та виплата за надання послуги «муніципальна няня» з 15.01.2020 року не здійснювались, у зв`язку з тим, що в ході перевірки сектором контролю за призначенням пенсій та соціальних допомог управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , яка надає послуги «муніципальної няні» та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Також, відповідач зазначив, що з серпня по жовтень 2019 року ОСОБА_2 обслуговувала 10 сімей, з листопада 2019 року - 20 сімей, з грудня 2019 року по лютий 2020 року обслуговує 38 сімей одночасно та в кожному договорі зазначено суму розрахунку 35 грн. за 1 годину. Обслуговуючи 20 сімей одночасно, а тим паче 38 сімей, ОСОБА_2 фізично не має можливості надавати послугу «муніципальної няні».

Таким чином, на думку відповідача, за підрахунками вказаного часу в договорах, якщо особа фізично не може встигнути надати послугу, то послуга вважається ненаданою. У договорі чітко не зазначені дні та часи надання послуг, а тому інспектор не мав можливості здійснити перевірку надання послуги «муніципальна няня».

Додатково відповідач вказав, що слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №000289, відомості про яке 20.02.2020 р. внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 190 КК України на підставі листа керівництва Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області.

Таким чином, відповідач вважає, що третьою особою послуги муніципальної няні вважаються ненаданими та не належить відшкодуванню вартість послуги з догляду за дитиною до трьох років.

До суду 19 листопада 2020 року (вхід. № 49295/20) від третьої особи фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, згідно з яких третя особа підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, зазначивши, що третя особа є фізичною особою-підприємцем з 06.02.2015 р., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру та отримує кошти за надані їй клієнтам послуги, вартість яких більше ніж компенсація від держави, яка є суттєвою допомогою для сімей.

Також, третя особа зазначила, що не порушує чинне законодавство, здійснює підприємницьку діяльність дотримуючись вимог законодавства. Третя особа вважає, що посилання відповідача на кримінальне провадження є тиском на неї та на її клієнтів. Також третя особа звернула увагу, що у постанові № 68 відсутні жодні обмеження стосовно кількості дітей на догляді у «муніципальній няні». У свою чергу, третя особа зазначила, що всі клієнти задоволені роботою ОСОБА_2 , жодних скарг на діяльність останньої від клієнтів до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації не надходило.

Також у письмових поясненнях третя особа просила стягнути з відповідача на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , судові витрати вигляді витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1600,00грн.

Позивач не надав відповідь на відзив.

На судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належним чином та завчасно засобами електронної пошти, про що свідчить звіт від поштового сервера.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, та враховуючи, що судом не визнана явка сторін обов`язковою, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 14 грудня 2020 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є мати дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_3 .

З матеріалів особової справи позивача вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Виконавець) укладено договір про надання послуг по догляду за дитиною від 15.01.2020 року, предметом якого є, що виконавець зобов`язується надати послуги з догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах згідно даного договору.

Місце надання послуг: АДРЕСА_4 (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 3.1. цього договору, даний договір починає діяти з моменту його підписання Сторонами. Даний договір діє до 13 січня 2023 року.

Також матеріалами особової справи позивача підтверджено, що ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Овідіопольскої районної державної адміністрації була подана заява з проханням назначити виплату компенсації послуги «муніципальна няня» від 15.01.2020 року та рішенням Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації про призначення компенсації послуги «муніципальна няня» та терміни її надання від 22.01.2020 року, позивачу була призначена компенсація послуги «муніципальна няня» до виплати, термін 15.01.2020 - 13.01.2023, щомісячний розмір 1626 грн.

Суд встановив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Виконавець) укладено договір про надання послуг по догляду за дитиною від 01.02.2020 року, предметом якого є, що виконавець зобов`язується надати послуги з догляду за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх на умовах згідно даного договору.

Також суд встановив, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Виконавець) укладено додаток до договору про надання послуг «муніципальна няня» від 27.04.2020 року, відповідно до якого сторони прийшли до угоди внести поправки в пункті 2.4 і в пункті 3.1. в договорі про надання послуг «муніципальна няня»:

п. 2.4. Замовник зобов`язаний:

2.4.1. Оплачувати роботу за ціною з розрахунку 100 гривень за одну годину згідно фіксованого графіка. Вартість однієї години надання послуг муніципальної няні віддалено від будинку з експлуатацією автомобіля самої муніципальної няні, оплачується замовником в розмірі 300 грн. за годину. Також 200 гривен за одну годину з 18 години до 07 години. Сторони домовились, що неповний час рахується як неповний як повний час. Кожного робочого місяця здійснити місячну оплату у розмірі 1800 грн.;

п. 3.1. Фіксований графік роботи виконавця надання послуг муніципальної няні: щосереди кожного тижня та кожного місяця з 18.00 - 19.00.

Суд встановив, що позивачем подані заяви від 06.03.2020 року та від 12.08.2020 року з питання невиплати компенсації з січня 2020 року.

У позовній заяві позивач зазначив, що відповіді на ці заяві не отримав.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що виплата за вищевказаним договором з січня 2020 року не здійснювалась, у зв`язку з тим, що в ході перевірки сектором контролю за призначенням пенсій та соціальних допомог управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , яка надає послуги «муніципальної няні» та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, в матеріалах особової справи позивача наявні листи від 31.03.2020 року № 375, від 12.05.2020 року № 596, якими повідомлено позивача, що надавач послуг «муніципальна няня» ОСОБА_2 надає послуги більш ніж одній сім`ї, та у договорах про надання послуг за дитиною, наявних у особовій справі з надавачем послуг ОСОБА_2 виявлені порушення: у договорах не визначені чітко назви послуги, обсяг із зазначенням конкретних заходів, умови та строк їх надання, вартість та повідомлено позивача про рекомендацію врегулювати договір та надати додаткову угоду зі змінам та уточненнями відповідно до постанови КМУ № 68 від 30.01.2019 року.

В особовій справі позивача наявні копії квитанції про сплату ОСОБА_2 за послуги за січень 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність дій відповідача, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Згідно з ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про охорону дитинства", з метою створення належних матеріальних умов для виховання дітей у сім`ях, держава надає батькам або особам, які їх замінюють, соціальну допомогу, передбачену Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" та іншими законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 р. № 68 затверджено Порядок відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - Порядок № 68).

Відповідно до п. 2 Порядку №68 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин від 01.01.2020 року), послуга з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - послуга "муніципальна няня") - послуга, що надається для підтримки батьків (усиновлювачів), опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років; отримувач послуги "муніципальна няня" - батьки (усиновлювачі), опікуни дитини; муніципальна няня - будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00, КВЕД 88.91) / юридична особа, яка надає послугу з догляду за дітьми (КВЕД 78.20, КВЕД 85.10), крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років.

Згідно з п. 3 Порядку № 68, відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків (усиновлювачів), опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги "муніципальна няня"). Призначення та виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюються згідно з рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчого органу міської ради, ради об`єднаної територіальної громади (далі - місцевий структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

Згідно з п. 4 Порядку №68, компенсація послуги "муніципальна няня" виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня.

Відповідно до п.5 Порядку № 68, право на отримання компенсації послуги "муніципальна няня" мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які є батьками (усиновлювачами), опікунами дитини до трьох років і на законних підставах проживають на території України та уклали договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років (далі - договір) з муніципальною нянею.

Договір укладається у письмовій формі між отримувачем послуги "муніципальна няня" та муніципальною нянею. У договорі має бути визначено, зокрема, назву послуги, її обсяг із зазначенням конкретних заходів, умови та строк її надання, вартість, періодичність оплати, відповідальність сторін (п. 6 Порядку № 68).

Згідно з п.7-8 Порядку №68, для отримання компенсації послуги "муніципальна няня" отримувач послуги "муніципальна няня" протягом місяця після укладення договору подає місцевому структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем свого проживання заяву та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені у пунктах 8 і 9 цього Порядку.

У паперовій формі отримувач послуги "муніципальна няня" подає такі документи: заяву про надання компенсації послуги "муніципальна няня";

заяву про перерахування коштів для компенсації послуги "муніципальна няня" із зазначенням рахунка в установі банку;

копію договору між отримувачем послуги "муніципальна няня" та муніципальною нянею;

документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня" (чек, розрахункова квитанція, виписка з банківського рахунка).

До заяви додаються копії:

свідоцтва про народження дитини;

паспорта отримувача компенсації послуги "муніципальна няня" з даними про прізвище, ім`я та по батькові, дату його видачі та місце реєстрації;

документа, що посвідчує проживання на території України (для іноземця та особи без громадянства);

документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу та мають про це відмітку в паспорті) отримувача компенсації послуги "муніципальна няня";

рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади або суду про встановлення опіки (у разі здійснення опіки над дитиною).

Відповідно до п. 11 Порядку № 68, місцеві структурні підрозділи з питань соціального захисту населення:

розглядають подані документи та у разі потреби уточнюють в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформацію про муніципальну няню, з якою укладено договір;

протягом десяти робочих днів із дати надходження документів приймають рішення про призначення компенсації послуги "муніципальна няня";

протягом трьох робочих днів після прийняття рішення про призначення письмово інформують отримувача послуги "муніципальна няня" про прийняте рішення.

Отримувачу послуги "муніципальна няня" може бути відмовлено у призначенні компенсації послуги "муніципальна няня" у разі подання пакета документів, передбаченого пунктом 7 цього Порядку, не в повному обсязі, відсутності інформації про муніципальну няню в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Так, суд встановив, що за заявою ОСОБА_1 про призначення виплати компенсації послуги «муніципальна няня» від 15.01.2020 року, рішенням Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації про призначення компенсації послуги «муніципальна няня» та терміни її надання від 22.01.2020 року, позивачу призначена компенсація послуги «муніципальна няня» до виплати, термін 15.01.2020 - 13.01.2023, щомісячний розмір 1626 грн.

Суд встановив, шо позивачу не здійснена виплата вказаної компенсації з січня 2020 року з підстав того, що в ході перевірки сектором контролю за призначенням пенсій та соціальних допомог управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації встановлено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_2 , яка надає послуги «муніципальної няні» та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та слід врегулювати договір та надати додаткову угоду зі змінам та уточненнями відповідно до постанови КМУ № 68 від 30.01.2019 року.

Оцінюючи надані сторонами докази, суд виходить із приписів Порядку № 68, що регулюють питання припинення виплати компенсації за послугу «муніципальна няня».

Так, відповідно до п.17 Порядку, виплата раніше призначеної компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється, у разі коли отримувачем послуги "муніципальна няня" було приховано або навмисно подано недостовірні відомості про здійснення догляду за дитиною до трьох років, які вплинули на призначення компенсації послуги "муніципальна няня", внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Виплата раніше призначеної компенсації послуги "муніципальна няня" також припиняється:

у разі переїзду отримувача послуги "муніципальна няня" до іншої адміністративно-територіальної одиниці і виникнення обставин, що унеможливлюють виплату компенсації послуги "муніципальна няня" (розірвання договору, смерть отримувача послуг "муніципальна няня", дитини, припинення діяльності фізичної особи - підприємця, юридичної особи, яка надає послугу "муніципальна няня"), - з місяця, наступного за місяцем, в якому відбулися зміни;

за заявою отримувача послуги "муніципальна няня" - з місяця, наступного за місяцем її подання, якщо інше не обумовлено заявою.

Також відповідно до п. 13 Порядку № 68, отримувач послуги "муніципальна няня": щомісяця до 5 числа подає в письмовій (електронній) формі або в будь-який інший зручний спосіб місцевому структурному підрозділу з питань соціального захисту населення документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня". У разі неподання в установлений строк документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", виплата компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється.

Таким чином, з аналізу Порядку № 68 вбачається, що цим Порядком передбачено вичерпаний перелік випадків щодо припинення призначеної до виплати компенсації послуги «муніципальна няня»: не надання щомісячно документів на підтвердження оплати муніципальній няні; приховання або навмисне подання недостовірних відомостей про здійснення догляду за дитиною до трьох років, які вплинули на призначення компенсації послуги "муніципальна няня; переїзд отримувача послуги "муніципальна няня" до іншої адміністративно-територіальної одиниці; виникнення обставин, що унеможливлюють виплату компенсації послуги "муніципальна няня" (розірвання договору, смерть отримувача послуг "муніципальна няня", дитини, припинення діяльності фізичної особи - підприємця, юридичної особи, яка надає послугу "муніципальна няня"); за заявою отримувача послуги "муніципальна няня".

Підстави щодо припинення виплати компенсації, які наведені відповідачем не включені до цього переліку.

Посилання відповідача як на підставу для припинення виплати компенсації на те, що ОСОБА_2 обслуговує більш однієї дитини та у договорі про надання послуг не зазначено чітко назви послуги, обсяг із зазначенням конкретних заходів, умови та строк їх надання, вартість, відхиляються судом, оскільки, по-перше, Порядком № 68 передбачений виключний перелік випадків припинення виплати призначеної компенсації, до якого такі підстави не входять, а по-друге, матеріалами особової справи підтверджено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (Виконавець) укладено додаток до договору про надання послуг «муніципальна няня» від 27.04.2020 року, яким внесені зміни до договору про надання послуг «муніципальна няня» в частині графіку роботи Виконавця.

Враховуючи вищевикладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність щодо невиплати компенсації послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року та зобов`язання нарахувати та виплатити таку компенсацію з січня 2020 року.

Однак, суд доходить висновку, що слід відмовити в частині позовних вимог про зобов`язання виплатити компенсацію послуги «муніципальна няня» за період з січня 2020 оку по вересень 2020 року в сумі 16 011 грн., оскільки нарахування вказаної компенсації належить до дискреційних повноважень відповідача та суду не надані докази щодо нарахування такої суми.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову частково не довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності свої дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до кількості задоволених позовних вимог у розмірі 840,80 грн.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

У прохальній частині позову позивач просила стягнути витрати на правничу допомогу на користь позивача у розмірі 2000,00 грн. Також до суду 15 грудня 2020 року надійшло клопотання позивача про долучення доказів про витрати на правничу допомогу на суму 1000 грн.

Також третя особа у письмових поясненнях просила стягнути витрати на правничу допомогу на користь ФОП ОСОБА_2 у розмірі 1600,00 грн.

У свою чергу, відповідачем подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вхід. ЕП/24250/20 від 14.12.2020 року), з посиланням на те, що третьою особою не надано докази, які б свідчили про доцільність та неминучість витрат на професійну правничу допомогу, детальний опис послуг, наданих адвокатом третій особі не є конкретизованим, не містить опис виконаних робіт, що надавались ОСОБА_2 . Також у клопотанні відповідач зазначив, що адвокатами позивача та адвокатом ФОП ОСОБА_2 не зазначений витрачений час на виконання конкретного виду робіт, а саме: скільки часу адвокат витратив на юридичний аналіз та надання правової допомоги в цілому.

До суду від представника третьої особи надійшли заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу (вхід. № 53598/20 від 15.12.2020 року), в якому представник третьої особи просив у задоволенні клопотання відповідача відмовити, зазначивши, що відповідач не довів факту значного завищення вартості послуг.

Згідно з п.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розглянувши зазначені клопотання та дослідивши надані позивачем та третьою особою докази на понесення судових витрат, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, матеріалами справи підтверджено, що 05.10.2020 року між ОСОБА_1 (Клієнт) та адвокатом ОСОБА_4 укладено договір №07/10 про надання правової допомоги.

До суду 07 грудня 2020 року від позивача надійшло клопотання про долучення доказів про витрати на правничу допомогу: договір № 07/10 про надання правової допомоги від 05.10.2020 року (витяг), додаток до цього договору, квитанції до прибуткового касового ордеру № 67 від 04.12.2020 року на суму 2000 грн., акт виконаних робіт № 1 від 04.12.2020 року, відповідно до якого виконавець виконав для замовника роботи за договором про надання правової допомоги, а саме: складання позовної заяви, подання до суду позовної заяви, справа № 420/12001/20, а замовник прийняв виконані роботи; вартість робіт за договором становить 2000 грн.

Також до суду 15 грудня 2020 року надійшло клопотання позивача про долучення доказів про витрати на правничу допомогу, до якого додані документи: розрахунок витрат на послуги, надані адвокатом (додаток до договору про надання правничої допомоги № 07/10), в якому зазначені надання таких послуг:

1. Зустріч, консультація клієнта, узгодження позиції (1 година) - 500 грн.

2. Сканування документів додатків до позовної заяви (1 година) - 500 грн.

3. Підготовка к складанню позовної заяви (вивчення документів, отримання інформації, складання звернення, вивчення судової практики, досудова робота), складання позовної заяви, відправка справи через електронний суд (4 години) - 2000 грн., а також додані квитанція № 68 від 04.12.2020 року на суму 1000 грн. та акт виконаних робіт від 04.12.2020 року про виконання робіт, а саме: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - 500 грн.; сканування документів, додатків до позовної заяви - 500 грн.

Представник третьої особи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1600,00грн. надав суду договір про надання правничої допомоги від 17.07.2020р., укладений між АБ «Лукинюка» в особі керівника Лукинюка Володимира Васильовича та ФОП ОСОБА_2 , додаткову угоду № 20 від 19.11.2020р. до договору про надання правничої допомоги по справі № 420/12001/20, рахунок № 1 від 19.11.2020 року на суму 1600 грн., квитанцію №153410029 від 19.11.2020 про сплату суми 1 600 грн., детальний опис робіт від 19.11.2020р.

Відповідно до опису робіт по справі №420/12001/20 адвокатом Лукинюк В.В. проведено ряд робіт: аналіз матеріалів даної справи, наданих ФОП ОСОБА_2 ; розроблення правової позиції; аналіз діючого законодавства та судової практики, в тому числі практики ЄСПЛ; консультації та роз`яснення Клієнту питань права та законодавства України; підготовка та написання пояснень по справі. У зв`язку з розглядом справи ОСОБА_2 понесла та сплатила судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1600 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, суд зазначає таке.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути:

1) договір про надання правової допомоги;

2) довіреність;

3) ордер;

4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Таким чином, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Позивачем надані докази сплати за правничу допомогу в сумі 2000 грн. та 1000 грн., та третьою особою надано докази сплати витрат у розмірі 1600 грн., проте суду не надані належні докази на підтвердження обсягу фактично наданих адвокатами послуг і виконаних робіт та кількості витраченого часу, та вартість однієї години наданих послуг.

У наданих третьою особою до суду документах, відсутня вартість однієї години наданих послуг адвокатом, кількість витраченого часу щодо кожної послуги, зазначеної у детальному опису виконаних робіт.

До суду 15 грудня 2020 року позивачем надано розрахунок витрат послуги надані адвокатом із зазначенням годин, які є додатком до договору про надання послуг, але в інших документах, зокрема, в актах виконаних робіт відсутні такі дані на підтвердження фактичного виконання таких робіт із витрачанням відповідної кількості годин.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що клопотання позивача та третьої особи про стягнення витрат на правову допомогу не належить задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169), за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169) щодо невиплати ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсації послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) компенсацію послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з січня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (, місцезнаходження: 67801, Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Т. Шевченка, 169) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України

Суддя Л.Р. Юхтенко

.