Справа № 815/4476/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року

м. Київ

справа №815/4476/15

адміністративне провадження №К/9901/13533/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді-доповідача: Васильєвої І.А.,

суддів: Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман»

на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року (Судді: Стас Л.В., Турецька І.О., Косцова І.П.),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман»

до Одеської митниці Державної фіскальної служби України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Транс Лоджістікс»

про визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман» (далі - позивач, ТОВ «УТК «Флагман») звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці Державної фіскальної служби (далі - відповідач, Одеська митниця ДФС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер Транс Лоджістікс» (далі - третя особа), в якому просило суд визнати протиправними дії Одеської митниці ДФС щодо призначення форми митного контролю у вигляді «застосування ваговимірювальної техніки» (зважування) відносно Товару 39199000, який перевозився у контейнері MSKU1414891 на адресу ТОВ «Українська торгівельна компанія «Флагман».

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2015 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі постанову суду першої інстанції. Касаційну скаргу обґрунтував безпідставністю застосування ваговимірювальної техніки (зважування) відносно товару, який перевозився у контейнері MSKU1414891 на адресу ТОВ «Українська торгівельна компанія «Флагман», оскільки це не відповідає вимогам МК України та офіційним роз`ясненням ДФС України в частині можливості застосування такої форми митного контролю. При цьому, як вбачається із інформації в графі ІСПС, підставою застосування додаткових форм митного контролю товару за Нарядом № 2687 - є ініціатива мінного органу (згідно позначки «НВ»), а відповідачем не було встановлено жодних порушень під час митного контролю правильності оформлення товару.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 21.06.2015 року до Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» з Малайзії прибув вантаж (Клейка стрічка пакувальна, виготовлена на основі поліпропілену) у контейнері MSKU1414891, що підтверджується коносаментом SEPK00001735. Одержувачем вантажу є ТОВ «Українська торговельна компанія «Флагман». Поставка товару здійснена на підставі контракту № 310513 від 31.03.2015 року, укладеним між ТОВ «УТК "Флагман» та SB TAPE INTERNATIONAL SDN. BHD. З метою здійснення належного митного оформлення вантажу, позивачем був укладений договір із ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» про надання послуг митного брокеру №БР-7 від 06.07.2015 року та видана довіреність № 19/06/15-02 від 19.06.2015 року на отримання, експедирування та доставку вантажу (контейнер MSKU1414891), відповідно до договору про надання транспортно - експедиційних послуг №020312/1 від 02.03.2012 р.

06.07.2015 року з метою митного оформлення вантажу та отримання дозволу Одеської митниці ДФС на виїзд автотранспорту, позивачем, через уповноважену особу ТОВ «ІНТЕР ТРАНС ЛОДЖІСТІКС» із використанням Інформаційної системи портового співтовариства (далі ІСПС) подано митну декларацію типу ІМ 40 ЕА №500060001/2015/012482 на товар: Клейка стрічка пакувальна, виготовлена на основі поліпропілену, код товару 39199000.

Проте митне оформлення товару (за Нарядом № 2687) не було завершено, та знаходилось в очікуванні пропуску, оскільки відповідачем була застосована додаткова форма митного контролю до товару за допомогою вагомірювальної техніки, про що складений Звіт про зважування товару у контейнері MSKU1414891 від 06.07.2015 року.

Згідно інформації, розміщеної в ІСПС у графі «Форми митного контролю», «зважування» відносно контейнеру MSKU1414891 було призначено посадовою особою Одеської митниці ДФС Болігцуком М.А. Підставою для застосування додаткових форм митного контролю товару (за Нарядом № 2687) - є ініціатива митного органу (згідно позначки «НВ»).

В подальшому, за результатами вибіркового митного огляду з частковим вивантаженням та розпакуванням вантажних місць митним органом встановлено, що у оглянутих місцях товар відповідає відомостям, заявленим у митних деклараціях та товаросупровідних документах; порушень прав інтелектуальної власності не виявлено; забезпечено ідентифікацію товарів шляхом здійснення цифрової фотозйомки; завершено митне оформлення товару 07.07.2015 року о 17:08 та товар випущений у вільний обіг.

Фактичною підставою позову є незгода позивача з діями відповідача щодо зважування товару, оскільки на думку позивача, під час здійснення митного контролю товару відповідачем не виявлено жодних порушень, та системою управління ризиками таких порушень встановлено не було.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо призначення додаткової форми митного контролю у вигляді «застосування ваговимірювальної техніки» у зв`язку з відсутністю невідповідностей у наданих до митного оформлення документах та відсутності такої інформації за результатами застосування системи управління ризиками.

Суд апеляційної інстанції, не погодившись з вищенаведеними висновками суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, керувався тим, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що форма контролю «застосування ваговимірювальної техніки» була визначена за результатами застосування системи управління ризиками з метою перевірки кількісних показників переміщуваного вантажу. Крім того, суд апеляційної інстанції врахував пояснення відповідача, що в зоні діяльності пункту пропуску, до якого надійшов товар, зважування контейнерів здійснюється ваговими комплексами, зокрема ДП «Одеський морський торговельний порт».

Колегія суддів погоджується з вищевикладеним висновком суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Типовою технологічною схемою пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №451 (далі - Технологічна схема № 1), визначається пропуск через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників (далі - транспортні засоби) і товарів, у тому числі вантажів, що переміщуються ними через державний кордон (далі - товари), послідовність здійснення прикордонного і митного контролю, а також інших видів контролю під час пропуску через державний кордон.

Відповідно до п.2 Технологічної схеми №1 ІСПС - це організаційно-технічна система, що надає можливість за допомогою технічних і програмних засобів адміністрації порту, державним органам, уповноваженим здійснювати відповідні види контролю в пунктах пропуску через державний кордон накопичувати, перевіряти, обробляти, зберігати та передавати інформацію і документи в електронній формі, необхідні для здійснення прикордонного, митного та інших видів контролю та оформлення товарів і транспортних засобів.

На підставі Наказу ДП «АМІІУ» Міністерства інфраструктури України №247 від 20.11.2013 року «Про заходи щодо впровадження інформаційної системи портового співтовариства», з 08:00 год. 25.11.2013 року в Одеському морському порту впроваджено технологічну схему, яка передбачає використання ІСПС та електронне оформлення нарядів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 334 МКУ органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.

Нормами ст. 335 МКУ встановлено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник надають органу доходів і зборів в паперовій або в електронній формі документи та відомості про кількість вантажних місць товару, опис та вид упаковки товарів.

Також відповідно до ч. 8 ст.257 МКУ митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться відомості про товари, зокрема, про їх кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру.

Частиною 1 ст. 320 МКУ передбачено, що форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Частиною 1 ст. 336 МКУ визначені форми митного контролю, до яких, зокрема віднесено: перевірку документів та відомостей, які відповідно до ст. 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; митний огляд (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян).

Згідно з ч. 2 ст. 338 МКУ за результатами застосування системи управління ризиками огляд товарів, транспортних засобів комерційного призначення може бути ідентифікаційним - без розкриття пакувальних місць і без обстеження транспортного засобу, частковим - з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу та повним - з розкриттям до 100 відсотків пакувальних місць та поглибленим обстеженням транспортного засобу.

Відповідно до пункту 1.8 розділу І Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.02.2013 за №318/22850) під час проведення огляду можуть використовуватися зокрема технічні та спеціальні засоби митного контролю.

Пунктом 1.4 розділу II Порядку проведення огляду та переогляду товарів транспортних засобів комерційного призначення, який затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2012 №1316 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.02.2013 за №318/22850) визначено, що огляд проводиться в місцях, оснащених ваговим устаткуванням, розвантажувально-навантажувальною технікою, місцем для вивантаження товарів з транспортного засобу, на спеціально обладнаних майданчиках.

До того ж, в акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу, форма якого затверджена наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року №636 та який складається за результатами митного огляду, передбачено зазначення того, чи відповідають відомості про вагу брутто та нетто товарів, встановлені під час проведення митного огляду, відомостям про вагу брутто та нетто товарів, зазначених у митній декларації.

Як встановлено з матеріалів справи, під час митного контролю товарів за ЕМД від 06.07.2015 року № 500060001/2015/012482 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю відносно товару, який перевозився у контейнері на адресу позивача, які, зокрема передбачали: проведення часткового митного огляду з розкриттям до 20 відсотків пакувальних місць і вибірковим обстеженням транспортного засобу, з метою перевірки відповідності кількості та опису товарів і транспортних засобів даним, зазначеним у митній декларації, в тому числі і перевірку того, чи відповідають відомості про вагу брутто та нетто товарів, встановлені під час проведення митного огляду, відомостям про вагу брутто та нетто товарів, зазначених у митній декларації.

Тобто форма митного контролю відносно товару із застосуванням ваговимірювальної техніки була визначена відповідачем з метою перевірки ваги переміщуваного вантажу, що в свою чергу є правом митниці для перевірки відповідності кількості та опису товарів даним, зазначеним у митній декларації.

Отже за результатами опрацювання пакету документів, з врахуванням результатів системи управління ризиками, в якій зазначено провести перевірку, чи відповідають відомості про вагу брутто та нетто товарів, відомостям, зазначеним у митній декларації, митним органом правомірно, на підставі положень чинного законодавства були використані відповідні форми та обсяги митного контролю, визначені ст. 336 Митного кодексу України для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

За вказаних обставин колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що Одеська митниця під час здійснення покладених на неї функцій митного контролю при застосуванні ваговимірювальної техніки при проведенні митного огляду, діяла у межах своєї компетенції, у відповідності до положень митного законодавства, не порушуючи при цьому права та законні інтереси позивача.

До того ж, як зазначив представник відповідача, на що посилався суд апеляційної інстанції, в зоні діяльності пункту пропуску «Одеський морський торговельний порт» зважування контейнерів з товарами здійснюється ваговими комплексами, зокрема ДП «Одеський морський торговельний порт», до пункту якого в свою чергу прибув вантаж.

Крім цього, за результатами проведення митного огляду з частковим вивантаженням розпакуванням вантажних місць митницею встановлено, що у доглянутих місцях товар відповідає відомостям, заявленим у митних деклараціях та товаросупровідних документах, митне оформлення було завершено 07.07.2015 о 17:08 та товар випущений у вільний обіг.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків суду апеляційної інстанції, а відтак відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до частини 1 ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська торгівельна компанія «Флагман» залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: І.А. Васильєва

Судді: С.С. Пасічник

В.П. Юрченко