Справа № 451/61/20
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року справа №451/61/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Мидзка Р.В., представника відповідача Кріля А.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області про скасування постанови, стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) в січні 2020 року звернувся до місцевого загального суду з позовом про скасування постанови №163636 від 24.12.2019. Ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 03.06.2020 справа передана на розгляд Львівського окружного адміністративного суду. На виконання вимог ухвали суду про усунення недоліків позову позивач, діючи як фізична особа підприємець, подав суду належно оформлену позовну заяву (а.с. 78-80) з такими вимогами до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області (далі відповідач):

- скасувати постанову №163636 від 24.12.2019 про застосування адміністративно-господарського штрафу;

- скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №958 від 30.10.2019.

ФОП ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги такими обставинами: позивач 30.10.2019 на вантажному автомобілі Renault, реєстраційний номер НОМЕР_1 із вантажем (соя) рухався за маршрутом від м. Немирів Вінницької області до м. Миколаїв Миколаївської області. На автодорозі Київ-Одеса 210км+450м був зупинений інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області для проведення габаритно-вагового контролю. За результатами зважування встановлено, що вага першої осі автомобіля становить 6300 кг, другої - 8500 кг, третьої -7900 кг, четвертої - 8250 кг, п`ятої 8250 кг. Загальна маса автомобіля складає 39200 кг, при нормативно допустимій 40000 кг. За результатами зважування інспектори встановили, що навантаження на строєну вісь напівпричіпа перевищує норму на 2400 кг. Ці відомості зафіксовані в роздруківці ваг №95159 від 30.10.2019, акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових-параметрів №035609 від 30.10.2019, довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №044837 від 30.10.2019. Начальник Управління Укртрансбезпеки у Львівській області прийняв постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.12.2019 №163636 за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу), якою на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 17000 грн. Позивач вказує, що посадові особи відповідача неправомірно склали розрахунок №958 від 30.10.2019, вважає, що цей розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування підлягає скасуванню, оскільки такий не містить будь-яких характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання при проведенні габаритно-вагового контролю, зокрема, якими вагами проводилось зважування, який відсоток похибки та інформації щодо проведеної перевірки/метрологічної атестації, вважає, що зважування автомобіля проведено неналежним обладнанням. Позивач вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано приписів галузевого законодавства щодо дотримання процедури розгляду акту перевірки позивача про порушення ним законодавства про автомобільний транспорт, що порушує права позивача.

Відповідач, Управління Укртрансбезпеки у Львівській області позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позовну заяву (а.с. 38-43,99-105), просить суд відмовити в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі. Представник відповідача зазначив, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів позивача проведений відповідно до норм Порядку №1567. Зважування проводилось приладом для зважування дорожніх транспортних засобів у русі вимірювання навантаження на вісь. На засіб вимірювальної техніки видані: - сертифікат серії А від 21.11.2007, який зареєстрований в реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У2570-07; - сертифікат про повірку №34-00/2000 від 18.06.2019. Представник зазначив, що перевищення вагових параметрів автомобілем позивача зафіксовано роздруківкою/талоном №95159 від 30.10.2019, який формується автоматично, без будь-якого втручання особи в результати зважування. Відповідач вказує, що дані чека зважування свідчать, позивач порушив нормативно допустимі параметри ваги для вантажного транспорту (навантаження на строєну вісь транспортного засобу). Вважає безпідставним посилання позивача на відсутність в Акті, Довідці інформації про засіб зважування, вказує, що ці документи є встановленої форми, що затверджена Додатками до Порядку №1567.

На стадії підготовчого провадження суд закрив провадження у справі в частині скасування розрахунку плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №958 від 30.10.2019 (а.с.117-122). Це судове рішення мотивовано тим, що оскаржений розрахунок є додатком до акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №035609 від 30.10.2019; у ньому обчислено розмір плати за проїзд дорогами загального користування великоваговим/великогабаритним транспортним засобом, який відображає позицію Укратрансбезпеки щодо розміру шкоди, завданої перевізником дорогам загального користування. Суд констатував, що цей розрахунок не є рішенням (індивідуальним актом) суб`єкта владних повноважень в розумінні статей 4, 5, 19 КАС України, оскільки не породжує для перевізника прав чи обов`язків в сфері публічно-правових відносин. Надіслання/вручення Укртрансбезпекою перевізнику розрахунку чи повідомлення про необхідність сплатити шкоду у сумі, визначеній у розрахунку, по суті є формою претензії про відшкодування завданих державі збитків. Отримання розрахунку не породжує для перевізника обов`язків в сфері публічно-правових відносин, не зобов`язує перевізника вчиняти ті чи інші дії. Тому суд дійшов до висновку, що спір щодо правильності та правомірності визначення розміру збитків (плати за проїзд дорогами загального користування великоваговим транспортом), а також фіксації обставин, що мають значення для здійснення розрахунку (складення акта, довідки тощо) розглядає господарський суд, котрий розглядає в порядку господарського судочинства спір про стягнення цих збитків.

Суд заслухав пояснення представників учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець (а.с.9), є власником автомобіля RENAULT, модель PREMIUM 450.18 DXI, 2009 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричіпа Zaslaw D-653, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 50).

Наказом начальника Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області від 24.10.2019 затверджений щотижневий графік проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області в період з 28.10.2019 по 03.11.2019 (а.с. 44). Відповідно до цього графіка та на підставі направлення на рейдову перевірку №009676 від 28.10.2019 посадові особи Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області 30.10.2019 провели перевірку (на 210 км.+450 м автодороги «Київ-Одеса») транспортного засобу автомобіля марки Renault н.з. НОМЕР_1 та напівпричіпа Zaslaw н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . ОСОБА_1 здійснював на цьому транспортному засобі перевезення вантажу (сої) в кількості 39360 т, що підтверджується товарно-транспортною накладною (а.с.51).

В процесі перевірки проведено зважування, результати зафіксовано в чеку зважування №95159 від 30.10.2019 (а.с.11,48), складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №044837 від 30.10.2019 (а.с. 14) та акт №035609 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 30.10.2019 (а.с.13); відповідно до цих доказів навантаження на строєну вісь напівпричепа (7,9; 8,25; 8,25) складає 24,4 т. За результатами перевірки складено акт №178377 перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 30.10.2020 №178377 (а.с. 46).

Посадові особи відповідача дійшли висновку про порушення перевізником вимог статей 48, 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів передбачених статтею 48 цього Закону, - відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України транспортними засобами з перевищенням вагових обмежень (осьове навантаження на строєну вісь становило 24,40 т при нормативно допустимій масі 22 т).

На підставі висновків акта №035609 від 30.10.2019 та керуючись постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» інспектор відповідача склав розрахунок плати за проїзд великовагових та(або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №958 від 30.10.2020 на суму 200,88 євро (а.с.49).

Управління Укртрансбезпеки у Львівській області скерувало ФОП ОСОБА_1 лист-повідомлення №7530030/24-19 від 28.11.2019 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.51а).

24.12.2019 посадова особа Укртрансбезпеки розглянула справу за участі ОСОБА_1 (а.с.47) та прийняла постанову №163636 про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідно до якої на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 17000 грн. за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с.52).

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права:

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулює Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини сьомої статті 6 Закону № 2344-ІІІ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, серед іншого, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пп. 2, 15 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: - здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; - здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Згідно з пунктом 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи. Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області та Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.

Частиною чотирнадцятою статті 6 Закону № 2344-ІІІ визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ Кабінет Міністрів України 08.11.2006 прийняв постанову №1567, якою затвердив Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567). Цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Згідно з пунктами 2,3 Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Пунктом 4 Порядку №1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку №1567).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. Під час проведення рейдової перевірки можливе, серед іншого, здійснення габаритно-вагового контролю (пункт 16 Порядку №1567).

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено, зокрема:

- Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі Порядок № 879);

- ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до пункту 1 Порядку №879 такий визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

За визначеннями, наведеними в пункті 2 Порядку №879:

- вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології (пункт 2);

- великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (пункт 3);

- габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів (пункт 4);

- дозвіл на рух - єдиний уніфікований документ, що видається уповноваженим органом відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами", після внесення в установлених порядку і розмірі плати за проїзд таких транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, в якому визначаються умови експлуатації транспортних засобів протягом певного часу за встановленим маршрутом і який дає право на проїзд за таких умов (пункт 5).

Пунктом 3 Порядку № 879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль (пункт 15 Порядку № 879).

Пунктами 12,13 Порядку №879 визначено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології. Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль (пункт 16 Порядку № 879).

За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку №879). При цьому як передбачає пункт 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд).

Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до статті 48 Закону №2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством (частина друга). У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків (частина четверта).

Частиною другою статті 49 Закону №2344-ІІІ водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-XII з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Нормами статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 №2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За визначенням наведеним в пункті 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2011 №1306 габаритно-ваговий контроль - перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Єдині вимоги до проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів з вантажем або без нього автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами визначають Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001 (далі Правила № 30).

Згідно з пунктами 2,3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним/великоваговим, якщо його габарити/ якщо максимальна маса або осьова маса перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N1306.

Рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг (пункт 4 Правил №30).

При цьому допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд (абзац 4 пункту 4 Правил №30).

Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів визначено в пунктах 20-30 Порядку №1567.

Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму (пункт 20).

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (пункт 21).

У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (пункт 22).

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням (пункт 25).

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (пункти 27, 29).

Відповідно до абзацу 15 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (17*1000=17000).

При прийнятті рішення суд керується такими міркуваннями:

відповідач встановив, що навантаження на строєну вісь транспортного засобу перевізника (позивача) становило 24,4 т (зазначено фактичне осьове навантаження 7,9+8,25+8,25) при нормативно допустимій (дозволеній) 22 т, тому цей транспортний засіб є великоваговим та перевізник повинен був отримати спеціальний дозвіл на перевезення вантажу. Факт перевищення транспортним засобом позивача вагових обмежень підтверджується чеком зважування №95159 від 30.10.2019 (а.с.11,48), результати зважування також зафіксовано в довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю №044837 від 30.10.2019 (а.с. 14). Суть поставленого перевізнику у вину порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт полягає в тому, що перевезення великовагового вантажу, що перевищує на 10% вагові обмеження, здійснювалося без відповідного дозволу. За це порушення на ФОП ОСОБА_1 як перевізника постановою №163636 від 24.12.2019 накладено штраф в розмірі 17000 грн. за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10% (24,4т-22т=2,4т; 2,4т/22т*100%=10,91%) при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (абзац 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»).

У цій справі доводи позивача зводяться до того, що зважування автомобіля проведено неналежним обладнанням, а Акт та довідка не містить характеристик в частині вимірювального та зважувального обладнання (якими вагами проводилось зважування, який відсоток похибки та інформації щодо проведеної перевірки/метрологічної атестації), за відсутності методики зважування сипучих вантажів; при встановленні порушення посадові особи відповідача не заборонили рух транспортного засобу, що свідчить про порушення вимог Порядку №879.

Оцінюючи аргументи позивача суд зазначає, що відповідач документально підтвердив, що зважування транспортного засобу здійснювалось автоматичним приладом для зважування транспортних засобів в русі, тип засобу вимірювальної техніки «Ваги пересувні автоматичні CHEKLODE FREEWEIGH», що зареєстровані в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У2570-07. На зазначений засіб вимірювальної техніки виданий сертифікат серія А №004666 від 21.11.2007 (а.с. 54,107). Згаданий засіб вимірювальної техніки пройшов повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, що підтверджується копією свідоцтва №34-00/20000 від 18.06.2019, свідоцтво чинне до 18.06.2020. Повірка ваг пересувних автоматичних типу CHEKLODE FREEWEIGH, заводський номер №008208 здійснена 18.06.2019. Отже, станом на 30.10.2019 (дата проведення зважування транспортного засобу позивача) засіб вимірювальної техніки відповідав загальним технічним вимогами державних стандартів.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу позивача, здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки у зв`язку із чим є придатним до застосування.

Щодо посилання позивача на те, що матеріали перевірки не містять інформації про засіб вимірювальної техніки, яким проводилось зважування суд зазначає, що реквізити Акта перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом затверджені додатком №3 до Порядку №1567; Довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю затверджені додатком №1 до Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затв. наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України 10.10.2013 №1007/1207. Зазначені документи є встановленої форму, затверджені реквізити яких не передбачаються внесення інформації щодо засобу вимірювальної техніки.

Оцінюючи аргумент позивача про те, що таким здійснювалось перевезення сипучого вантажу (сої), а зважування транспортного засобу відбувалось в русі. Суд враховує, що зважування транспортного засобу відбувалось у русі шляхом заїзду на вагові платформи. Тобто, показники при проїзді кожного колеса осі через платформу зчитуються і формують результат навантаження на вісь та загальну повну масу транспортного засобу. Даними чека зважування визначено навантаження на кожне колесо (вказано вісь, ліве/праве), кожну вісь транспортного засобу та його загальну масу. Суд зазначає, що норми Порядку №879 не визначають особливостей здійснення габаритно-вагового контролю в залежності від виду вантажу (сипучих вантажів, рідин тощо).

Оцінюючи аргументи позивача про те, що при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано процедури розгляду акту перевірки позивача суд враховує, що позивач 24.12.2019 був присутній на розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, про що свідчить його розписка, тому вправі був висловити будь-які зауваження чи заперечення чи надати відповідні докази. Норми пункту 25 Порядку №1567 визначають, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Перевірка позивача відбулась 30.10.2019, розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 24.12.2019, тобто в межах двох місячного строку визначеного пунктом 25 Порядку №1567.

Щодо доводів представника позивача про те, що посадові особи повинні були заборонити рух транспортного засобу, то такі ніяк не пов`язані з питанням правомірності постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу. Більше того, позивач добровільно сплатив плату за проїзд дорогами загального користування згідно розрахунку посадових осіб відповідача, тому підстав для блокування руху транспортного засобу відповідно до Порядку №879 не було.

Отже, підсумовуючи свої висновки суд констатує, що оскаржена постанова Управління Укртрансбезпеки у Львівській області відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені частиною другою статті 2 КАС України, оскільки прийнята обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Правилами дорожнього руху та Правилами №30, статті 60 Закону №2344-ІІІ. Тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

З огляду на висновки суду по суті спору, понесені позивачем судові витрати не відшкодовуються та покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 262, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 28.12.2020.

Суддя Москаль Р.М.