Справа № 337/2158/20(2-а/337/64/2020)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 337/2158/20(2-а/337/64/2020)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2020р. у справі №337/2158/20 (2-а/337/64/2020)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:лейтенанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Верещагіної Вікторії Валеріївни Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020р. ОСОБА_1 за допомогою поштового зв`язку звернувся до Хортицького районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до лейтенанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Верещагіної В.В., Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, який зареєстровано судом 02.06.2020р. /а.с. 1-6, 10/.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2020р. у справі №337/2158/20 (2-а/337/64/2020) позовну заяву ОСОБА_1 до лейтенанта поліції 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Верещагіної В.В., Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви /а.с. 13/.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2020р., після усунення недоліків позовної заяви /а.с. 16, 17/ відкрито провадження у справі №337/2158/20 (2-а/337/64/2020) та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні /а.с. 18/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 23.05.2020р. він керуючи автомобілем ВАЗ 2101 держномер НОМЕР_1 , рухаючись в м. Запоріжжя на перехресті віл. Немировича Данченко та Набережна Магістраль, був зупинений працівником поліції, який повідомив його, що він здійснив рух на жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 «г» Правил дорожнього руху Порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів та відповідачем було 23.05.2020р. складено постанову серії ЕАМ №2573026, якою його за вчинене правопорушення було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., позивач вважає цю постанову необґрунтованою та безпідставною з огляду на те, що адміністративного правопорушення він не вчиняв, відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, чим позбавив позивача можливості скористатися своїми правами у повному обсязі та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, у зв`язку з чим позивач вважає, що постанова відповідача серії ЕАМ №2573026 від 23.05.2020р. не відповідає вимогам закону, просив суд скасувати постанову серії ЕАМ №2573026 від 23.05.2020р., якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2020р. у справі №337/2158/20(2-а/337/64/2020) у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено (суддя ОСОБА_2 ) /а.с. 54-56/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 62-62/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 15.09.2020р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Матеріали адміністративної справи №337/2158/20(2-а/337/64/2020), разом з вищезазначеною апеляційною скаргою надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 16.10.2020р. /а.с. 66/.

Разом з апеляційною скаргою позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19.10.2020р. у справі №337/2158/20(2-а/337/64/2020) поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2020р. у справі №337/2158/20 (2-а/337/64/2020), відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2020р. у справі №337/2158/20 (2-а/337/64/2020), апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2020р. в адміністративній справі №337/2158/20(2-а/337/64/2020) була залишена без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги /а.с. 69/.

На виконання вимог суду заявником апеляційної скарги у встановлений судом строк подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги /а.с. 72-73/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 18.11.2020р. у справі №402/1504/19(2-а/402/1504/19) задоволено клопотання ОСОБА_1 та звільнено позивача від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 15.09.2020р. у справі №337/2158/20(2-а/337/64/2020), відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 /а.с. 81/ та справу №337/2158/20(2-а/337/64/2020) призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні на 08.12.2020р. /а.с. 82/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 84,85,86/.

У зв`язку з тим, що суддя Коршун А.О., який відповідно до наказу №118-АГ від 24.11.2020р. з 07.12.2020р. по 11.12.2020р. перебуває у відрядженні справу №337/2158/20(2-а/337/64/2020) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 знято з розгляду, та призначено розгляд справи в порядку письмового провадження на 22.12.2020р. /а.с. 87/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи шляхом направлення повістки засобами електронного зв`язку і позивач підтвердив отримання повідомлення суду про розгляд справи за його апеляційною скаргою у письмовому провадженні 22.12.2020р. /а.с. 89, 90/

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 23.05.2020р. інспектором лейтенантом поліції Управління патрульної поліції в Запорізькій області 3 батальйону 1 роти Верещагіною В.В., відповідачем у справі, було складено постанову серії ЕАМ №2573026 про адміністративне правопорушення /а.с. 9/, відповідно до якої 23.05.2020р. 09:33:08 годин в м. Запоріжжя по вул. Немировича Данченка, 73 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 держномер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Немировича Данченка та Набережна Магістраль на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3. «г» Правил дорожнього руху (далі ПДР України), відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, та за вчинення цього правопорушення цією постановою застосовано до позивача штраф у розмірі 425 грн., і відповідно до матеріалів справи саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній адміністративній справі.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Відповідно до п.п.31.1 Правил дорожнього руху України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Аналіз наведених норм чинного законодавства, яке регулює відносини, що виникли між сторонами у даній справі, зокрема положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», якою встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, та виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про державний рух, яким серед інших відповідно до ст. ст. 52, 53 цього ж закону є Національна поліція України, ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», якою на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, з урахуванням фактичних обставин справи, які були встановлені під час розгляду справи, дозволяє колегії суддів зробити висновок про те, що відповідач у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, 23.05.2020р. прийняв законну постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України в межах санкції ст. 122 КУпАП України.

При цьому колегія суддів, з урахуванням положень ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права, вважає за необхідне зазначити, що Європейським судом з прав людини, у рішенні, яке ним було ухвалено 29.06.2007р. у складі Великої палати у справі «ОГаллоран та Франціс проти Сполученого Королівства», встановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди, і ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

З відеозапису (файл «t_video961239279») та аудіозапису (файл «»), які були надані суду відповідачем /а.с. 28/ вбачається, що:

1. ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101 держномер НОМЕР_1 проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора;

2.Відповідачем було роз`яснено позивачу причину його зупинки та роз`яснено його права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи позивача про те, що він не порушував правила дорожнього руху та про порушення його прав відповідачем при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі спростовується належними та допустимими доказами, яким судом першої інстанції було надано правильна оцінка.

Отже, з огляду на вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом, та норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, що виникли між сторонами у даній справі, колегія суддів вважає, що відповідач у справі під час прийняття постанови серії ЕАМ №2573026 від 23.05.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка є предметом оскарження у даній справі, діяв в межах повноважень та у спосіб, який визначено чинним законодавством України, що свідчить про відсутність підстав для скасування такого рішення суб`єкта владних повноважень, і суд першої інстанції постановив у даній справі законне рішення про відмову позивачу у задоволенні адміністративного позову через його необґрунтованість та безпідставність.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 15.09.2020р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15.09.2020р. у справі №337/2158/20(2-а/337/64/2020) залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 22.12.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко