Справа № 2а-0770/490/11
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Ужгород№ 2а-0770/490/11
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Ватлін Т.В.

за участі представників

позивача: Савченко А.М.

відповідача: Петрова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 08 грудня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 28 грудня 2020 року.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області про скасування рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 78/17-2/ від 20.09.2010 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 травня 2011 року (головуючий суддя Іванчулинець Д.В.) позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції в Закарпатській області про скасування рішення залишено без розгляду, з підстав, визначених п. 3 ч.1 ст. 155 КАС України (а.с. 108, Т.1).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2013 року (а.с. 123-125, Т.1) скасовано ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 24.05.2011 р. про залишення позовної заяви без розгляду та справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 січня 2014 р. (головуючий суддя Іванчулинець Д.В.) прийнято до провадження адміністративну справу та призначено до судового розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 травня 2014 р. (головуючий суддя Іванчулинець Д.В.) закрито провадження в частині скасування, як незаконного акту перевірки Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції №46/17- від 10.09.2010 року - у зв`язку не належністю розглядати в порядку адміністративного судочинства (а.с. 202-204, Т.1).

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 травня 2014 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю: визнано неправомірними дії Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції щодо проведення перевірки, результати якої відображені в акті від 10.09.2010 року №46/17-2/ НОМЕР_1 та скасовано рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції № 78/17-2/ НОМЕР_1 від 20 вересня 2010 року (а.с. 206-211, Т.1).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року (ст.143-149, Т.2) постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 травня 2014 р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду від 12 січня 2016 року скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.11.2014 року та постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.05.2014 року та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 184- 187, Т.2).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2016 р. справу передано для розгляду судді Гебешу С.А. (а.с 189, Т.2).

У зв`язку з припиненням повноважень головуючого судді Гебеш С.А. (п.2.3.49 Положення), та відповідно до Рішення зборів суддів від 25 квітня 2016 справу передано для повторного автоматичного розподілу. Справу призначено до розгляду судді Рейті С.І.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12 травня 2016 року (головуючий суддя Рейті С.І.) прийнято до провадження адміністративну справу № 2а-0770/490/11.

Ухвалою суду від 19.08.2016 року (протокольно, занесеною до журналу судового засідання) замінено відповідача Ужгородську ОДПІ ГУ Міндоходів у Закарпатській області на правонаступника - Головне управління ДФС у Закарпатській області.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.11.2017 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.12.2019 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.12.2020 року протокольно, занесеною до журналу судового засідання) замінено відповідача, Головне управління ДФС у Закарпатській області, на правонаступника Головне управління ДПС у Закарпатській області (далі відповідач).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 вересня 2010 року Ужгородською МДПІ прийнято рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій №78/17-2/ НОМЕР_1 , винесеного на підставі акта перевірки №46/17-6 від 10.09.2010 року, яким встановлено порушення вимог п.1 та п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР із змінами та доповненнями та п. 5 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку ведення книги обліку доходів і витрат" від 26.09.2001 року № 1269 та на підставі вимог п. 1 ст. 17 та ст. 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", та відповідно застосовано суму штрафних санкцій 2 095 251,97 грн. Позивач зазначає, що така перевірка проведена з порушенням вимог чинного законодавства.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Відповідачем надано заперечення на позовну заяву, згідно якого не визнає позовні вимоги в повному обсязі зважаючи на те, що позапланова виїзна документальна перевірка позивача проведена на підставі постанови про призначення виїзної позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб`єкта підприємницької діяльності старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області та на підставі п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні". Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 та п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг". Враховуючи встановлені порушення відповідачем правомірно прийнято оскаржене рішення від 20.09.2010 року № 78/17-2/, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2095251,97 грн.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила та просила суд відмовити у його задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Ужгородською МДПІ на підставі Постанови про призначення виїзної позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб`єкта підприємницької діяльності старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції Пшеничного І.І. від 31.05.2010 року (по матеріалам кримінальної зави № 671) та п.2 ч.6 ст.11-1 Закону України від 04.12.1990 року № 509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні", із змінами і доповненнями, було проведено позапланову виїзну документальну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства СПД-ФО ОСОБА_1 за період діяльності з 01.01.2008 р. по 30.06.2010 р., за результатами якої складено акт перевірки від 10.09.2010р. №46/17- 2/ НОМЕР_1 .

Як вбачається із акту перевірки для проведення документальної перевірки позивач не представила жодного документа, що стосуються здійснення нею підприємницької діяльності за період з 01.01.2008 року по 30.06.2010 року.

В той же час, відповідно до вищевказаного акту, для проведення документальної перевірки 2-м відділенням слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області на письмовий запит Ужгородської МДПІ від 08.09.2010 року за № 4118/10/17-2 представлено 09.09.2010 року наступні документи:

- оригінал книги обліку доходів і витрат СПД- ФО ОСОБА_1 , яка прошнурована, пронумерована і зареєстрована у Перечинському відділенні Ужгородської МДПІ 14.12.2005 р. за № 1264;

- виписки з банківського рахунку (АТ "УкрСиббанк") СПД-ФО ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 року по 08.06.2010 року;

- виписки з банківського рахунку (Закарпатське РУ ПАТ КБ "Приватбанк") СПД-ФО ОСОБА_1 за період з 01.10.2008 року по 29.03.2010 року;

- договори СПД-ФО ОСОБА_1 з контрагентами за 2008-2009 роки.

За результатами проведеної перевірки встановлені порушення позивачем зокрема:

- вимог п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (проведення розрахунків без застосування належним чином зареєстрованих реєстраторів розрахункових операцій на суму 62712,73 грн.);

- вимог п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та п. 5 Постанови КМУ ""Про затвердження Порядку ведення книги обліку доходів і витрат" від 26.09.2001 року № 1269 (не внесення у Книгу обліку доходів і витрат суми вартості товарів, отриманих для їх продажу та не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації).

На підставі акту перевірки від 10.09.2010 року № 46/17-2/ НОМЕР_1 відповідачем прийняте рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 78/17-2/ від 20.09.2010 року, яким до позивача на застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2095251,97 грн., в тому числі: 313563,65 грн. фінансової санкції застосовано на підставі п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення вимог п. 1 ст. 3 вказаного Закону та 1781688,32 грн. фінансової санкції - на підставі ст. 21 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" за порушення п. 12 ст. 3 вказаного Закону України.

22.10.2010 року позивач звернулася до начальника ДПА в Закарпатській області від із скаргою на рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій № 78/17-2/ від 20.09.2010 року.

Рішенням ДПА у Закарпатській області від 06.12.2010 року № 644/І/25-058 про результати розгляду скарги залишено без змін рішення Ужгородської МДПІ від 20.09.2010 року № 78/17-2/ про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а скаргу позивача без задоволення.

14.12.2010 року позивач звернулася до начальника ДПА України із скаргою на рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій та рішенням ДПА України від 31.01.2011 року № 774/І/25-03/5 залишено без змін рішення Ужгородської МДПІ від 20.09.2010 року № 78/17-2/ НОМЕР_1 та рішення ДПА у Закарпатській області від 06.12.2010 року № 644/І/25-058, прийняте за розглядом первинної скарги фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" від 04.12.1990 року № 509-ХІІ (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) органи державної податкової служби України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право: здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов`язкових платежів) незалежно від способу їх подачі), а також планові та позапланові виїзні перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов`язкових платежів), додержання валютного законодавства юридичними особами, їх філіями, відділеннями, іншими відокремленими підрозділами, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб`єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із законами України покладено обов`язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов`язкові платежі), крім Національного банку України та його установ.

Як вже встановлено судом, позапланова виїзна документальна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2010 р. проведена на підставі постанови про призначення виїзної позапланової перевірки фінансово-господарської діяльності суб`єкта підприємницької діяльності старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 від 31.05.2010 року та на підставі п. 2 ч. 6 ст. 11-1 Закону України "Про державну податкову службу в Україні".

Згідно змісту акту Ужгородської МДПІ у Закарпатській області від 10.09.2010 року № 46/17-2/ НОМЕР_2 перевірку проведено на підставі наказу відповідача від 07.09.2010 року № 786 та направлення на перевірку від 07.09.2010 року.

Щодо наявного в матеріалах справи направлення на перевірку № 448/17-2 від 07 серпня 2010 року, відповідно до якого перевірка буде проводитися з 07.08.2010 року по 09.08.2010 року, то на переконання суду, зазначення місяця серпня в даті такого направлення та періоді проведення перевірки свідчить про технічну помилку, допущену при виготовленні такого направлення.

При цьому суд, зазначає, що доказів проведення іншої позапланової виїзної документальної перевірки позивача у період з 07.08.2010 року по 09.08.2010 року суду не надано.

Відповідно до ст. 1 Указу Президента України від 03.07.1998 р. № 727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб`єктів малого підприємництва" (що був чинний на момент виникнення спірних правовідносин) спрощена система оподаткування, обліку та звітності запроваджується для таких суб`єктів малого підприємництва: фізичних осіб, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими, включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше 10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за рік не перевищує 500 тис. гривень.

Виручкою від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) вважається сума, фактично отримана суб`єктом підприємницької діяльності на розрахунковий рахунок або (та) в касу за здійснення операцій з продажу продукції (товарів, робіт, послуг).

Судом встановлено та не заперечуються сторонами, що позивач у 2008 році здійснювала діяльність на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності шляхом сплати єдиного податку.

Відповідно до ст. 5 вищевказаного Указу Президента від 03.07.1998 року № 727/98 у разі порушення вимог, установлених статтею 1 цього Указу, платник єдиного податку повинен перейти на загальну систему оподаткування, обліку та звітності, починаючи з наступного звітного періоду (кварталу).

Суб`єкти малого підприємництва несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.

Перевіркою встановлено, що згідно з поданим позивачем звітом платника єдиного податку за IV й квартал 2008 року обсяг виручки наростаючим підсумком з початку року склав 499193,08 грн.

В той же час, на підставі книги обліку доходів і витрат позивача, виписок з банківських рахунків АТ "Укрсиббанк", Закарпатське РУ ПАТ КБ "Приватбанк" встановлено, що позивач за 2008 рік отримала валового доходу (обсягу виручки) 501094,66 грн., в тому числі 460454,66 грн. безготівковими коштами на розрахункові рахунки та 40640,00 грн. готівковими коштами, що підтверджується відомостями з Книги обліку доходів і витрат підприємця.

Таким чином, у зв`язку з перевищенням граничного обсягу виручки від реалізації товарів, позивач з 01.01.2009 року мала подальший облік своєї господарської діяльності вести на загальній системі оподаткування, однак, на загальну систему оподаткування позивач не перейшла.

У відповідності до п. 1 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій" від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі Закон № 265) суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону № 265 за порушення вимог цього Закону до суб`єктів підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у п`ятикратному розмірі вартості проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, - у разі проведення розрахункових операцій на неповну суму вартості проданих товарів (наданих - послуг), у разі непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій, у разі нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки;

Судом досліджено оригінал книги обліку і витрат позивача та встановлено, що за період з 06.01.2009 року по 30.12.2009 року позивач проводила торгівельну діяльність за готівкові кошти на суму 62712,73 грн. в тому числі: січень 2227,00 грн.; лютий 1169,00 грн.; березень 2153,00 грн.; квітень- 2123,00 грн.; травень 2730,00 грн.; червень 1849,00 грн.; липень 2895,00 грн.; серпень 6430,00 грн.; вересень 3845,31 грн.; жовтень 10568,00 грн.; листопад 13765,00 грн.; грудень 12958,42 грн.

Тобто, позивач в період, коли повинна була перебувати на загальній системі оподаткування здійснила розрахункові операції на загальну суму 62712,73 грн. без проведення таких операцій через реєстратор розрахункових операцій, що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України № 265.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що застосування до позивача фінансової санкції у розмірі 313563,65 грн. на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265 за порушення вимог п. 1 ст. 3 вказаного Закону є правомірним.

Крім того, як вже встановлено судом, проведеною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог п. 12 ст. 3 Закону № 265 (не ведення у порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в сумі 890844,16 грн., в тому числі 501061,93 грн. у 2008 році та 389782,23 грн. у 2009 році), та за вказане порушення застосовано фінансову санкцію у розмірі 1781688,32 грн. на підставі ст. 21 Закону № 265.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону № 265 суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані: вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку, за винятком продажу товарів особами, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку обсягів реалізованих товарів (наданих послуг).

Відповідно до ст. 6 Закону № 265 облік товарних запасів фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності ведеться у порядку, визначеному чинним законодавством, а юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) - у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку. Облік ведеться з урахуванням особливостей, встановлених для суб`єктів малого підприємництва. Обов`язок із ведення обліку товарних запасів не застосовується до осіб, які відповідно до законодавства оподатковуються за правилами, що не передбачають ведення обліку придбаних або проданих товарів.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 р. № 1269 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться суб`єктами підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких здійснюється згідно із законодавством з питань оподаткування суб`єктів малого підприємництва (у тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату єдиного податку), а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством (далі - суб`єкти підприємницької діяльності).

Згідно з п. 2 Порядку № 1269 прошнурована і пронумерована книга реєструється в органі державної податкової служби за місцем державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності (далі - орган реєстрації).

Відповідно до п. 5 Порядку № 1269 суб`єктом підприємницької діяльності до книги заносяться такі відомості: порядковий номер запису; дата здійснення операції, пов`язаної з проведеними витратами і/або отриманим доходом; сума витрат за фактом їх здійснення, в тому числі заробітна плата найманого працівника; сума вартості товарів, отриманих для їх продажу (надання послуг); сума виручки від продажу товарів (надання послуг) - з підсумком за день.

При цьому суд зазначає, що з огляду на встановлений факт перевищення позивачем обсягу виручки від реалізації продукції за 2008 рік, що дає право на перебування на спрощеній системі оподаткування, то позивач з 01.01.2009 року оподатковується за правилами, що передбачають ведення обліку придбаних та проданих товарів, який відображається у Книзі обліку доходів і витрат.

В той же час, перевіркою встановлено, що позивач не внесла в книгу обліку доходів і витрат назву та суму вартості товарів, отриманих для їх продажу та не вела у порядку встановленому законодавством облік товарних запасів на складі та/або за місцем їх реалізації, в загальній вартості товарно-матеріальних цінностей в сумі 890844,16 грн. (в т.ч., у 2008 році 501061, 93 грн., у 2009 році 389782,23 грн.).

Судом досліджено оригінал Книги обліку доходів і витрат позивача, яка прошнурована, пронумерована і зареєстрована у Перечинському відділенні Ужгородської МДПІ 14.12.2005 року за № 1264 та встановлено, що в ній не заповнені поля (графи): 1 дата; 2 - "Придбання"- назва документу; 3 - "Придбання"- назва товару; 4 - "Придбання"- одиниця виміру; 5 - "Придбання" кількість; 6- "Придбання" вартість за одиницю(гривень); 7 - "Придбання" сума: 9 кількість; 10 - "Реалізація" назва товару; 11 "Реалізація" одиниця виміру; 12 "Реалізація" кількість; 13 "Реалізація" продажна ціна (гривня); 15 "Реалізація" розмір торгової надбавки. Поле (графа) 8 - "Дата, назва товару, винесена для реалізації" заповнене тільки частково вказано тільки дату.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що позивач не внесла у Книгу обліку доходів і витрат назву та суму вартості товарів та не вела у порядку, встановленому законодавством облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації в загальній вартості товарів на суму 890844,16 грн. (в т. ч., 501061,93 грн. у 2008 році та 389782,23 грн. у 2009 році), чим порушила п. 12 ст. 3 Закону № 265.

Відповідно до ст. 21 Закону № 265 до суб`єктів підприємницької діяльності, що не ведуть або ведуть з порушенням встановленого порядку облік товарів за місцем реалізації та зберігання, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відповідачем правомірно нараховано позивачу фінансові санкції у розмірі 1781688,32 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону № 265.

При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що книга обліку доходів і витрат № 1264 не є належним і допустимим доказом та є документом нез`ясованого походження, з огляду на наступне.

Відповідно до копії протоколу обшуку від 23.06.2010 року (Т.1, а.с.74), складеного слідчим в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_3 в ході проведення обшуку кімнати в меблях, а саме в шафі, на столику, а також на ліжку під подушкою були виявлені документи в значній кількості. Всі документи, які були вилучені в ході обшуку приміщення кімнати поміщені в поліетиленовий пакет № 2.

Судом встановлено, що начальник Ужгородської МДПІ звернувся до старшого слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_2 із листом від 08.09.2010 року № 4118/10/17-2, в якому просив для якісного і повного проведення комплексної позапланової документальної перевірки надати виписки з банківських рахунків СПД-ФО ОСОБА_1 та всі інші документи, що стосуються здійснення підприємницької діяльності останньої за період з 01.01.2008 р. по 30.06.2010 р., які були вилучені працівниками СБУ при обшуку СПД-ФО ОСОБА_1 .

Як вже зазначалося судом та підтверджується актом перевірки, для проведення документальної перевірки 2-м відділенням слідчого відділу Управління СБ України в Закарпатській області на вищевказаний письмовий запит Ужгородської МДПІ надано, зокрема оригінал книги обліку доходів і витрат фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 , яка прошнурована, пронумерована і зареєстрована у Перечинському відділенні Ужгородської МДПІ 14.12.2005 р. за № 1264.

Крім того, як зазначено у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2012 року (справа 1-694/11), що речові докази (Т 2 а.с.75), в тому числі Книга обліку доходів і витрат СПД ОСОБА_1 залишено в матеріалах справи (Т. 2, а.с.97).

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.12.2012 року набрав законної сили 14.01.2013 року.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 65 Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції, що діяла на момент винесення вироку) доказами в кримінальній справі є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються: показаннями свідка, показаннями потерпілого, показаннями підозрюваного, показаннями обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами.

Таким чином, Книга обліку доходів і витрат позивача досліджувалася Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області в межах кримінального провадження разом з іншими речовими доказами, які були долучені до матеріалів кримінальної справи.

Відповідно до чт. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відповідності до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Згідно з ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 року витребувано в Ужгородського міськрайонного суду: оригінал Книги обліку доходів і витрат СПД-ФО ОСОБА_1 , яка прошнурована і зареєстрована у Перечинському відділенні Ужгородської МДПІ 14.12.2015 року за № 1264, яка знаходиться у кримінальній справі про обвинувачення громадян України ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ст. 191, ч. 3 ст. 28 та ч. 2 ст. 358, ч. 2 ст. 366 Кримінального кодексу України (справа № 1-694/11) та документ (протокол, акт опису тощо), що свідчить про вилучення вказаної Книги обліку доходів і витрат ОСОБА_1 . На виконання вимог ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.03.2018 року Ужгородський міськрайонний суд надав оригінал Книги обліку і витрат СПД-ФО ОСОБА_1 , яка прошнурована, пронумерована і зареєстрована у Перечинському відділенні Ужгородської МДПІ 14.12.2015 року за № 1264 та копію опису пакету № 2 речових доказів документів, що були вилучені в ході проведення обшуку 23.06.2010 року в помешканні ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Враховуючи вищенаведене, на переконання суду, Книга обліку доходів і витрат позивача, яка прошнурована, пронумерована і зареєстрована у Перечинському відділенні Ужгородської МДПІ 14.12.2005 року за № 1264 є належним, допустимим та достовірним доказом в розумінні вимог КАС України.

З огляду на вищенаведене, суд вважає викладені в акті перевірки від 10.09.2010 року № 46/17-2/ НОМЕР_1 висновки відповідача про порушення позивачем вимог п. 1 ст. 3 та п. 12 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій" обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами, а відтак рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 20.10.2010 року № 78/17-2/ НОМЕР_1 є правомірним. У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем доведено правомірність оскарженого рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 139 КАС України, судові витрати не стягуються та за рахунок бюджету не компенсуються.

При цьому, суд констатує, що в зв`язку з перебуванням головуючого у справі - судді Рейті С.І. на лікарняному в період з 11.12.2020 року по 24.12.2020 року, повний текст судового рішення виготовлено 28.12.2020 року.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 52, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52 код 43143065) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті