Справа № 620/6686/20
Суддя: Житняк Л.О.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/6686/20

Суддя Чернігівського окружного адміністративного суду Житняк Л. О. розглянувши матеріали позовної заяви Чернігівського обласного центру зайнятості до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить:

- стягнути з відповідача незаконно отриману допомогу по частковому безробіттю на період карантину у сумі 12 594,68 грн та штрафу у розмірі 12 594,68 грн.

Так, відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до поняття «справа адміністративної юрисдикції», наведеного у ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. В свою чергу, поняття «суб`єкт владних повноважень» це органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові чи службові особи, інший суб`єкт при здійсненні ним владний управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Необхідною та єдиною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійсненням цим суб`єктом владних управлінських функцій щодо іншого суб`єкта, який є учасником спору.

Таким чином, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб`єктами стосовно їхніх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти, відповідно, зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта.

При цьому, у справі, яка розглядається, спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на виплачену позивачем допомогу по безробіттю та її стягнення з нього як такої, що набута без достатніх правових підстав, отже, має приватноправовий, а не публічний характер, тому його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

У справі, яка розглядається, спір виник щодо правомірності набуття відповідачем права власності на виплачену Новоархангельським РЦЗ допомогу по безробіттю кошти в розмірі 4806,64 грн. та її стягнення з нього як такої, що набута без достатніх правових підстав, отже, має приватноправовий, а не публічний характер, тому його вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Так, згідно ст.19 Цивільного процесуального кодексу України під цивільною юрисдикцією розуміється компетенція загальних судів вирішувати з додержанням процесуальної форми цивільні справи у видах проваджень, передбачених цим Кодексом. Справи у спорах про захист порушених, невизнаних або оспорюваних інтересів, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, розглядаються у порядку цивільного судочинства, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

А ст.20 Господарського процесуального кодексу України визначено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, де ч.1 передбачено:

1. Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Тобто, загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції і розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин в усіх випадках, за виключенням, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної та господарської юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа або ФОП).

З аналізу наведених процесуальних норм вбачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (майнового чи немайнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

В даному випадку суд вважає за необхідне зазначити, що спори стосовно захисту прав, про які просить позивач, мають приватно-правовий характер, оскільки за змістом ст.177 Цивільного кодексу, гроші є об`єктом саме цивільних прав, а отже їх вирішення не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість - притаманні цивільним або господарським правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу (відповідач ФОП) можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді господарської юрисдикції. Суд вбачає спір про право, а тому приходить до висновку, що це є спір про право цивільне, а спірні правовідносини врегульовані нормами господарського права. Тобто, вимоги позивача в даному випадку, мають цивільно-правову природу і підлягають захисту способами, визначеними саме Господарським кодексом.

З наведеного слідує, що у даних спірних правовідносинах, в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, заявлені позовні вимоги не можуть бути предметом розгляду та вирішення судом адміністративної юрисдикції, оскільки компетенція адміністративних судів, встановлена ст.19 цього Кодексу, на цей спір не поширюється.

Згідно п.1 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Чернігівському обласному центру зайнятості у відкритті провадження в справі за його позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Господарського суду Чернігівської області.

Копію ухвали суду надіслати сторонам по справі до відома.

Матеріали позову повернути позивачеві.

Відповідно до ч.2 ст.256 КАС України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та згідно ст.294 КАС України може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Л.О. Житняк