Справа № 460/4204/20
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2020 року м. Рівне №460/4204/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. за участю секретаря судового засідання Сищук К.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Гомонець С. А.,

відповідача: представник Охман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доПоліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки
про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (далі-відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови №194202 від 14.04.2020 про застосування адміністративно - господарського штрафу в розмірі 1700 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області №194202 від 14.04.2020 до нього нього застосовано адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу у сумі 1700 грн. за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів. Стверджував, що 21.10.2019 на підставі довіреності уповноважено громадянина України ОСОБА_2 розпоряджатися вказаним транспортним засобом. Зазначив, що 25.10.2019 даний транспортний засіб перереєстровано на вищевказану особу та видано нове свідоцтво про його реєстрацію. Тому позивач вважає, що він перестав бути власником вказаного автомобіля та втратив будь-які зобов`язання, що виникають з факту його експлуатації. Враховуючи викладене, позивач просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 15.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на безпідставність позовних вимог. На обґрунтування поданого відзиву зазначив, що під час перевірки автомобільного транспорту марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 працівникам відповідача було надано свідоцтво про реєстрацію зазначеного транспортного засобу. Зазначив, що відповідно до вказаного свідоцтва даний автомобіль належить фізичній особі ОСОБА_1 . Зауважив, що саме на особу, яка на законній правовій підставі володіє транспортним засобом покладений тягар відповідальності за дотримання транспортного законодавства. Тому вважає, що постанова про накладення штрафу винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. З таких підстав просив суд відмовити в позові повністю.

Ухвалою суду від 14.07.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, відкладено підготовче судове засідання на 12.08.2020.

Ухвалою суду від 12.08.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.10.2020.

Ухвалою суду від 07.10.2020 розгляд справи відкладено на 04.11.2020.

04.11.2020 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді, розгляд справи відкладено до 23.12.2020.

Ухвалою суду від 23.12.2020 постановленою без виходу до нарадчої кімнати, вирішено допустити процесуальне правонаступництво шляхом заміни відповідача Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, його правонаступником - Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

У судовому засіданні, призначеному на 23.12.2020, позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзивах на позовну заяву. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, з`ясувавши обставини справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

21.10.2019 на підставі довіреності, посвідченої нотаріально приватним нотаріусом Сарненського нотаріального округу Мулявкою В.К. за №2132, уповноважено громадянина України ОСОБА_2 розпоряджатися автомобілем, який належав ОСОБА_1 марки: MAN, модель TGL 8.210, 2008 року випуску, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , тип ТЗ загальний вантажний бортовий-тентований, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.19).

25.10.2019 вищезазначений транспортний засіб перереєстровано на громадянина України ОСОБА_2 , видано нове свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , а також видано інший реєстраційний номер НОМЕР_4 (а.с.21).

03.03.2020 на підставі направлення на рейдову перевірку від 02.03.2020 №010738 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 69-125 км автомобільної дороги Київ-Чоп проведено перевірку транспортного засобу MAN, модель TGL 8.210, шасі (кузов, рама) НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_1 (а.с.58).

За результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №203791 від 03.03.2020 (а.с.59).

У вказаному акті зафіксовано порушення позивачем вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутність щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія в кількості, що передбачено законодавством, а також без бланку підтвердження діяльності, які повинні знаходитися у водія і надаватися для перевірки інспектуючим особам.

Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області складено на ім`я позивача повідомлення-запрошення на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с. 60).

За результатами розгляду справи про правопорушення законодавства про автомобільний транспорт, винесено постанову Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №194202 від 14.04.2020, відповідно до якої на підставі акту №203791 від 03.03.2020, згідно ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановлено стягнути з ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн. (а.с.63).

29.04.2020 позивачем подано скаргу на постанову Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області №194202 від 14.04.2020 (а.с.26), яка рішенням №4002/03-3/15-20 від 14.05.2020, залишена без задоволення (а.с.30).

Окрім того, 04.05.2020 позивач звернувся із заявою до Сарненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області про використання завідомо підробленого документа, за результатами якої відкрито кримінальне провадження №0000436 та проводиться досудове розслідування.

Не погодившись з правомірністю вказаної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам сторін суд зазначає таке.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 затверджено положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно підпунктів 2, 19 пункту 5 Положення, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно частини 1 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Частиною 2 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника -документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Обов`язковість встановлення тахографів на автомобільних транспортних засобах, які використовуються для надання послуг з перевезення вантажів передбачена Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385.

Так, пунктом 3.3 вказаної Інструкції передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання.

Таким чином, водій транспортного засобу, що здійснює вантажні перевезення повинен своєчасно заповнювати тахокарти та надавати їх на вимогу уповноважених працівників Укртрансбезпеки.

Як встановлено судом, при проведенні перевірки 03.03.2020 водієм автомобілю MAN TGL 8.210, номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівників Управління Укртрансбезпеки не було надано протокол перевірки та адаптації тахографа до Т/З та тахокарту до аналогового тахографа про фіксацію водієм свого режиму праці та відпочинку.

Вказане порушення стало підставою для накладення адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн. на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Разом з цим суд зазначає, що положеннями абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про транспорт» визначено, що нормативні акти, які визначають умови перевезень, порядок використання засобів транспорту, шляхів сполучення, організації безпеки руху, охорони громадського порядку, пожежної безпеки, санітарні та екологічні вимоги, що діють на транспорті є обов`язковими для власників транспорту.

Зазначена законодавча норма кореспондується з положенням статті 1187 Цивільного кодексу України в якій вказано, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва серії НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу, що перевірявся є громадянин України ОСОБА_2 .

Таким чином, суд встановив, що на момент перевірки транспортного засобу марки MAN TGL 8.210, номерний знак НОМЕР_1 , за результатами якої складено акт №203791 від 03.03.2020, позивач не був власником вищезазначеного транспортного засобу, а тому відповідачем протиправно прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №194202 від 14.04.2020, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 1700 грн., згідно з ч.1 абз 3 ст. Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи вищевикладені встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №194202 від 14.04.2020 року є правомірними, доведеними та обгрунтованими, а тому належать задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Згідно з вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого не було зроблено відповідачем.

Таким чином, оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що відповідач, з посиланням на відповідні докази не довів правомірності свого рішення та не спростував доводи позивача, а тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належать задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки судові витрати в розмірі 840,80.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до Поліського міжрегіоналного управління Укртрансбезпеки (33013, м.Рівне, вул. Небесної Сотні 34; ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 14.04 2020 №194202 винесену Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області (правонаступник Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки).

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 грудня 2020 року.

Суддя У.М. Нор