Справа № 600/980/20-а
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 600/980/20-а

24 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю.

за участю:

секретаря судового засідання: Черняк А.В.,

представника позивача: Бурми С.В.,

представника відповідача: Пасічник Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у справі за адміністративним позовом приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_2 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2020 року приватний виконавець ОСОБА_2 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати оформлене протоколом № 33 від 12.06.2020 року рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців в частині притягнення приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення його діяльності строком на 6 місяців;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2198/5 від 25.06.2020 року "Про застосування до приватного виконавця ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення".

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Міністерство юстиції України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року - без змін.

Водночас, 21 жовтня 2020 року до суду надійшла апеляційна скарга на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року, подана особою, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 26 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору.

На виконання вимог ухвали суду, ОСОБА_1 надіслав до суду заяву з квитанцією про сплату судового збору, яка була зареєстрована в автоматизованій системі діловодства суду 05.11.2020 о 14:00 год., тобто після прийняття рішення по справі за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_2 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 24 грудня 2020 року.

23 грудня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: головуючого судді - Іваненко Т.В., суддів - Граб Л.С., Сторчака В.Ю.

Заява мотивована тим, що зазначена колегія суддів 05 листопада 2020 року прийняла постанову, якою апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишено без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року - без змін. Тим самим, на думку заявника, колегія вже сформувала свою позицію щодо оцінки оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Зазначені обставини викликають обґрунтований сумнів у неупередженості колегії суддів під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

В судове засідання апелянт не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив доводи заяви про відвід членам колегії суддів.

Представник відповідача стосовно заявленого відводу поклалась на розсуд суду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представників сторін, які прибули в судове засідання, розглянувши заяву про відвід, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла наступних висновків.

Відповідно до частин 3-4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно з частиною 2 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, які визначені статтями 36-38 цього Кодексу, учасниками справи може бути заявлений відвід судді, або суддям, які беруть участь у колегіальному розгляді справи.

Положеннями частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід), зокрема, повинен бути обґрунтованим.

Частиною 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи, в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

У частині 2 цієї статті передбачено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У силу положень статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того, згідно з принципом, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Також у справі Гаусшильдта проти Данії (CASE OF HAUSCHILDT v. DENMARK) Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, що можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цієї причини навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Отже, будь-який суддя, щодо безсторонності якого є законні підстави для побоювань у його неупередженості, повинен заявити відвід.

На неупередженість судді як однієї з важливих ознак правосуддя акцентується увага й у пункті 3 Європейського статуту судді: «Суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений».

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (Схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року №2006/23) визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи також у тому випадку, коли у сторони могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналізуючи наведені правові норми та норми Кодексу адміністративного судочинства України, слід дійти висновку, що підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді. Згідно з зазначеними нормами, унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду будь-яких сумнівів щодо його неупередженості.

Тому, на думку колегії суддів, якщо в учасника процесу, особа судді викликає несприйняття, неспокій, невпевненість у неупередженості, такий учасник процесу має право на відвід судді.

Виходом з такої ситуації слугує виважений та послідовний підхід до вирішення заявлених відводів (самовідводів) суддів.

З урахуванням наведеного вище, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що з метою забезпечення уникнення сумнівів в об`єктивному критерії неупередженості колегії суддів, а також відновлення довіри, яка в демократичному суспільстві повинна бути у громадськості до суду, необхідно задовольнити заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Іваненко Т.В., суддів Сторчака В.Ю. та Граб Л.С. від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_2 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: головуючого судді - Іваненко Тетяни Володимирівни, суддів - Граб Людмили Сергіївни, Сторчака Володимира Юрійовича - задовольнити.

Відвести колегію суддів: головуючого суддю - Іваненко Тетяну Володимирівну, суддів - Граб Людмилу Сергіївну, Сторчака Володимира Юрійовича від розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного виконавця виконавчого округу Чернівецької області ОСОБА_2 до Дисциплінарної комісії приватних виконавців, Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування рішень.

Адміністративну справу №600/980/20 передати для повторного автоматичного розподілу в порядку статті 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.