Справа № 344/10665/20
Суддя: Тринчук В. В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/374/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді: Тринчука В.В.,

за участю секретаря с/з: Стефанець Г.Я.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови серії ЕАМ №2624393 від 02 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

28 жовтня 2020 року позивач звернувся в суд з наведеним адміністративним позовом, посилаючись на те, що згідно постанови серії ЕАМ №2624393 від 02 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, він визнаний винним в тому, що 02 червня 2020 року, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GLK 220 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 на трасі М-05 Київ-Одеса не виконав вимогу дорожнього знаку «2.2» проїзд без зупинки заборонено та здійснив проїзд без зупинки. У зв`язку з чим на нього накладено штраф у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не заперечуючи фактичних обставин справи, вважає оскаржувану постанову такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з тяжкістю призначеного стягнення.

Ухвалою від 07.12.2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу строк до 17.12.2020 року для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

14.12.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення стосовно задоволення позовних вимог.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 02.06.2020 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 02 червня 2020 року, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GLK 220 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 на трасі М-05 Київ-Одеса не виконав вимогу дорожнього знаку «2.2» проїзд без зупинки заборонено та здійснив проїзд без зупинки.

За відсутності доказів іншого, суд приходить до переконання, що позивач отримав Постанову 04 серпня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджується наданою Позивачем копією заяви до Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУ юстиції в Івано-Франківській області, а тому в данному випадку встановлений ст.289 КУпАП строк на оскарження Постанови підлягає поновленню.

Відповідно до п.8.4 ПДР України, знаки поділяються на групи, в даному випадку знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» є знаком пріоритету та запроваджує певні обмеження в русі зокрема забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня перед знаком.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові визнає, що він порушив ПДР України, але вважає, що постанова відповідача прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з тяжкістю призначеного стягнення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

При цьому, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно з ч.ч.3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2624393 від 02 червня 2020 року винесена уповноваженою не те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень накладено у межах розміру, передбаченого санкцією ч.1 ст. 122 КУпАП, більше того санкція даної статті не передбачає альтернативних видів покарання.

З дослідженого відеозапису, який долучено до відзиву відповідача, позовної заяви та заяви про усунення недоліків позовної заяви наданої позивачем, судом встановлено, що позивач визнав свою вину та погодився, що 02 червня 2020 року, він керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz GLK 220 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 на трасі М-05 Київ-Одеса не виконав вимогу дорожнього знаку «2.2» проїзд без зупинки заборонено та здійснив проїзд без зупинки, за що передбачена відповідальність згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП.

Крім того суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, та на підтвердження своїх пояснень, стосовно дій відповідача, які на його думку є незаконними, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2624393 від 02 червня 2020 року є безпідставною та неправомірною.

Що ж до посилань Позивача на незаконність постанови у звязку з тяжкістю накладеного стягнення суд зазначає, що Відповідачем на Позивача накладено єдине передбачене санкцією ч.1 ст.122 КУпАП стягнення, а відповідно до вимог ст.33 КУпАП, за результатом розгляду справи про адмінправопорушення в якій винесена оскаржувана постанова, Відповідач був позбавлений можливості застосувати інше ніж передбачене санкцією ч.1 ст.122 КУпАП стягнення.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2624393 від 02 червня 2020 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимога закону, при цьому, факт порушення ПДР України позивачем спростований не був, а також факт вчинення будь-яких неправомірних дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕАМ №2624393 від 02 червня 2020 року.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області про скасування постанови серії ЕАМ №2624393 від 02 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Строк подання апеляційної скарги слід обчислювати із урахуванням пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Суддя Тринчук В.В.