Справа № 808/561/18
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 808/561/18

адміністративне провадження № К/9901/60356/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Державного підприємства «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 (суддя - Лазаренко М.С.) та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 (головуючий суддя - Щербак А.А., судді: Баранник Н.П., Малиш Н.І.) у справі №808/561/18.

встановив:

Державне підприємство «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.09.2017 № та №.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018, позовні вимоги задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Офіс великих платників податків ДФС звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 у справі №808/561/18 та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог Офіс великих платників податків ДФС посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, статей 198, 200 Податкового кодексу України та зазначає, що позивачем не підтверджено правомірність формування податкового кредиту за оспорюваними господарськими операціями шляхом надання належним чином оформлених первинних документів, неможливість ідентифікувати придбаний товар саме від задекларованих постачальників, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з отримання товарно-матеріальних цінностей від спірних постачальників та їх подальше використання в господарській діяльності.

У відзиві на касаційну скаргу Державне підприємство «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, контролюючим органом проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок Державного підприємства «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт», код за за травень 2017 року (податкова декларація з податку на додану вартість № від 19.06.2017) з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2017 року № від 04.07.2017.

За наслідками проведеної перевірки складено акт перевірки №769/28-10-47-07/07917635 від 20.07.2017, в якому відображено висновок про порушення позивачем: абзацу «а» пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3 статті 198 та абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України підпункту пункту 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за № 159/28289, а саме: Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» завищено: 1) суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за травень 2017 року на суму 279 270,00 грн.; 2) суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) податкової декларації за травень 2017 року на суму 90 467,00 грн.

У зв`язку із наданням Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» заперечень до акту від 20.07.2017 № 769/28-10-47-07/07917635 про результати камеральної перевірки Державного підприємства «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» код за з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за травень 2017 року (лист 03.08.2017 № 06/2275 (вх. ЗУ ОВПП від 03.08.2017 № 57351/10)) та документів (вх. ЗУ ОВПП від 18.07.2017 № 53087/10 та № 53085/10), згідно із підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.5 пункту 78.1 ст. 78, статті 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-IV (зі змінами та доповненням) та відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДФС від 10.08.2017 № 1747 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Державного підприємства «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт», код за з питань, що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковій декларації з ПДВ за травень 2017 року господарських операцій по взаємовідносинам з ПП «НВП «Спецтех Капітал», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ Вендер Україна», ТОВ «Гелікоптер», ТОВ «ТД «Запоріжпідшипник», ТОВ «Омрікон ЕК».

За наслідками перевірки податковим органом складено акт перевірки №73/28-10-47-07/07917635 від 04.09.2017, в якому відображено висновок про порушення позивачем, зокрема: абзацу «а» пункту 198.1, пунктів 198.2, 198.3 статті 198 та абзацу «в» пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України підпункту пункту 4 Розділу V «Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 № 21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29.01.2016 за № 159/28289, а саме: Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» завищено: 1) суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку (рядок 20.2.1) податкової декларації за травень 2017 року на суму 279 270,00 грн.; 2) суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) податкової декларації за травень 2017 року на суму 90 467,00 грн.

Підставою для таких висновків стали доводи контролюючого органу про те, що за результатами податкової інформації виявлено факти, які свідчать про порушення Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» податкового законодавства, а саме - нереальність первинної поставки (продажу) доводить нереальність первинного та послідуючого одержання (придбання) позивачем ідентифікованого товару відповідної кількості по господарським операціям ПП «НВП «Спецтех Капітал», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ Вендер Україна», ТОВ «Гелікоптер», ТОВ «ТД «Запоріжпідшипник», ТОВ «Омрікон ЕК».

25.09.2017, на підставі актів перевірок №73/28-10-47-07/07917635 від 04.09.2017 та № 769/28-10-47-07/07917635 від 20.07.2017, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення № про зменшення позивачу суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на суму 279 282,00 грн. та застосовано штрафні санкції у розмірі 139 641,00 грн.; № , згідно з яким зменшено розмір від`ємного значення на суму 90 467, 00 грн.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

При цьому наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Судами також встановлено, Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» в період, охоплений перевіркою, укладено ряд договорів з ПП «НВП «Спецтех капітал», ТОВ «Промелектроніка», ТОВ «Вендер Україна», ТОВ «Гелікоптер», ТОВ «ТД «Запоріжпідшипник», ТОВ «Омрікрон ЕК», а саме:

ТОВ «НВП «Спецтех капітал» () (Покупець) укладено договір постачання № 2442 від 19.10.2016;

ТОВ «Промелектроніка» () (покупець) укладено договори постачання № 3276/3/2013 від 10.01.2013 та № 4370/3/2017 від 12.01.2017;

ТОВ «Вендер Україна» () (покупець) укладено договір № 0610/15-1 від 06.10.2015;

TOB «Гелікоптер» () (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 4202/3/2016 від 12.05.2017;

TOB «ТД «Запоріжпідшипник» () (Постачальник) укладено договір поставки № 4429/3/2017;

TOB «Омрікрон ЕК». () (Постачальник) укладено договір купівлі-продажу № 4107/3/2016 від 21.01.2016.

Відповідно до умов зазначених договорів продавець зобов`язується передати у власність покупця товар в номенклатурі та кількості, що вказані в договорі та специфікаціях (гайки, підшипники, конденсатори, резистори тощо), що є невід`ємною частиною договору, а покупець в свою чергу зобов`язується прийняти цей товар і сплатити за нього визначену грошову суму.

На підтвердження виконання умов зазначених договорів позивач надав рахунки-фактури, видаткові накладні, картки обліку категорійних матеріальних засобів, платіжні доручення, специфікації, подорожні листи тощо.

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

На момент здійснення спірних поставок позивач та його контрагенти були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення Державним підприємством «Запорізький державний авіаційний ремонтний завод «Мігремонт» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо постачальника позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни в тому числі тими, які не були безпосередніми постачальниками товару, та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.

Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійсненої поставки товару, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами Офісу великих платників податків ДФС під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами попередніх інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 19.04.2018 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.07.2018 у справі №808/561/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова