Справа № 420/13166/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
23 грудня 2020 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Іванов Е.А. розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Державної податкової служби України про стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Державної податкової служби України про стягнення з Одеської митниці Держмитслужби України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 року по 27.06.2018 року у загальному розмірі 76 173,75 грн. та стягнення з Державної податкової служби на користь позивача грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Пунктом 1 ч.1 ст.170 КАС України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Вивчивши позов та надані до нього докази, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі з наступних підстав.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2018 року по справі №815/6447/14 позов ОСОБА_1 до Одеської митниці ДФС (правонаступником якого є відповідач у цій справі Одеська митниця Держмитслужби), Державної фіскальної служби України (правонаступником якого є відповідач у цій справі Державна податкова служба України) задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства доходів і зборів України від 29.10.2014 року №2173-о про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника першого оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Південної митниці Міндоходів, поновлено ОСОБА_1 в Одеській митниці ДФС на посаді, що відповідає посаді начальника першого оперативного відділу оперативного управління боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Південної митниці Міндоходів з 30 жовтня 2014 року та стягнуто з Одеської митниці ДФС на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 року до 27.06.2018 року у загальному 145375 (сто сорок п`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн. 20 коп.

Вищенаведене рішення набрало законної сили 08.09.2020 року.

При цьому як вбачається зі змісту позову, позивач посилається на те, що суд при прийнятті вищенаведеного рішення від 27.06.2018 року по справі №815/6447/14, під час розрахунку розміру суми стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 , керувався довідкою від 17.05.2018 року №122, наданою відповідачем у тій справі (Одеською митницею ДФС), по якій станом на день звільнення середньомісячне грошове забезпечення позивача складало 3336,45 грн., а середньоденне -158,88грн.

В подальшому, після набрання законної сили рішення суду у справі №815/6447/14, як вказано позивачем у позові, ним отримано від Одеської митниці Держмитслужби довідку від 22.09.2020 року, щодо нарахування заробітної плати за червень листопад 2014 року з якої вбачається, що заробітна плата за серпень 2014 року складає 6301,87грн, за вересень 2014 року -4290,66грн., за жовтень 2014 року -5146.11грн., а усього -15738грн, та з урахуванням 65 робочих днів протягом 3-х місяців середньоденна заробітна плата складає 242,13грн.

Отримавши вищенаведену довідку, позивач порахував, що йому мало б бути виплачено більшу суму ніж та, яка вказана судом в частині стягнення у рішенні від 27.06.2018 року по справі 815/6447/14.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Суд враховує, що вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 року по 27.06.2018 року вже вирішена Одеським окружним адміністративним судом рішенням від 27.06.2018 року по справі №815/6447/14 , яке набрало законної сили 08.09.2020 року та яким стягнуто з Одеської митниці ДФС на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 року до 27.06.2018 року у загальному розмірі 145375 грн. 20 коп.

Позивач обґрунтовує свої вимоги, тим що судом прийнято рішення по справі №815/6447/14 по довідці відповідача в якій містились невірні дані про розмір заробітної плати позивача.

Разом з тим позивач, під час розгляду справи №815/6447/14 мав право висловлювати думку з приводу доказів що надав відповідач, подавати докази, що спростовують інформацію яка містилась в наданих відповідачем документах, а також висловлювати свою незгоду з розміром стягнутої судом на його користь середньої заробітної плати шляхом подачи апеляційної або касаційної скарги, а за наявності нововиявлених обставин звертатися до суду в порядку передбаченому Главою 3 Розділу 3 КАС України.

Але всі вищевказані процесуальні дії повинні вчинятися в межах розгляду справи №815/6447/14, а не шляхом подачі нового позову з тим самим предметом(стягнення середньої заробітної плати за той же період часу) з тих самих підстав (незаконного звільнення та поновлення на посаді).

Тому суд доходить висновку, що стосовно вимоги стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 30.10.2014 по 27.06.2018 року у розмірі 76173.75грн. слід відмовити у відкриті провадження в адміністративній справі.

В той же час, з приводу вимоги позивача про стягнення з Державної податкової служби України на користь позивача грошову компенсацію завданої моральної шкоди у розмірі 100 000,00 грн., суд зазначає таке.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи в публічно-правових спорах, зокрема фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 Кодексу адміністративного судочинства України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

З аналізу вищезазначеної норми вбачається, що питання про відшкодування шкоди, завданої рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, розглядає адміністративний суд, якщо вимога про це заявлена одночасно з вимогою про протиправність такого рішення, дії чи бездіяльності. В інших випадках це питання може вирішувати суд цивільної чи господарської юрисдикції.

Проте в даному випадку вимога з приводу стягнення моральної шкоді не є похідною від стягнення середнього заробітку, оскільки відповідно до вищенаведених висновків в цій частині вимог судом відмовлено у відкритті.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем в адміністративному позові не заявлено вимог про вирішення публічно-правового спору, вимоги про відшкодування моральної шкоди повинні вирішуватись в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 року у справі № 826/2004/18.

Згідно до п.1 ч.1 статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Спірні правовідносини щодо стягнення грошової компенсації завданої моральної шкоди повиннні розглядатися загальним місцевим судом в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відкритті провадження по даній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст.170,243,248 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у порядку адміністративного судочинства в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці Держмитслужби, Державної податкової служби України про стягнення середнього заробітку та стягнення моральної шкоди .

Роз`яснити позивачу що з позовною вимогою щодо стягнення грошової компенсації завданої моральної шкоди має право звернутися до місцевого суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача не допускається.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Е.А.Іванов