Справа № 440/2116/20
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 р.Справа № 440/2116/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 25.05.20 року по справі № 440/2116/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М"

до Державної податкової служби України , Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: № 1510724/42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 10.03.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1510718/42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1510716/42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 12.03.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; № 1510717 /42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 13.03.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені та подані на реєстрацію Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М", в строки визначені нормами діючого законодавства: № 1 від 10.03.2020 на загальну суму 920 100,73 грн, реєстраційний номер документу ; № 2 від 11.03.2020 на загальну суму 855 000,68 грн, реєстраційний номер документу ; № 3 від 12.03.2020 на загальну суму 300 000,24 грн, реєстраційний номер документу ; № 4 від 13.03.2020 на загальну суму 690 000,55 грн, реєстраційний номер документу .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що після зупинення реєстрації податкових накладних ТОВ "ТЕХНОЛАЙТ-М" на вимогу контролюючого органу були надані усі наявні документи на підтвердження реальності здійснення господарських операцій. Проте відповідні документи не взяті до уваги, у зв`язку з чим відповідачем прийняті рішення про відмову в реєстрації податкових накладних № 1 від 10.03.2020; № 2 від 11.03.2020; № 3 від 12.03.2020; № 4 від 13.03.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту - ЄРПН). Позивачем також надані документи бухгалтерського обліку на підтвердження реальності та правомірності господарських операцій.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Полтавській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 02.04.2020 року №1510724/42286864; від 02.04.2020 року № 1510718/42286864; від 02.04.2020 року №1510716/42286864; від 02.04.2020 року № 1510717/42286864 - про відмову в реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М" .

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М" від 10.03.2020 року №1, від 11.03.2020 року №2, від 12.03.2020 року №3, від 13.03.2020 року №4.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М" судові витрати у розмірі 8408,00 грн.

У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М" про встановлення судового контролю відмовлено.

Не погодившись з вказаним висновком суду першої інстанції, відповідачем ГУ ДПС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржуваними рішеннями відмовлено у зупиненні податкових накладних № 1 від 10.03.2020; № 2 від 11.03.2020; № 3 від 12.03.2020; № 4 від 13.03.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних, так як в ході опрацювання документів, наданих ТОВ "ТЕХНОЛАЙТ-М" встановлено, що платником до зупинених податкових накладних не подано сертифікатів на труби бурильні.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 08.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛАЙТ-М" - "Постачальник" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Квант Плюс" - "Покупець" укладений Договір поставки №0807/КВ-П.

Відповідно до пункту 1.1 вищезазначеного Договору Постачальник зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Покупця товарно- матеріальні цінності, Товар, у відповідності до видаткових накладних, які є його невід`ємними частинами, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його.

Пунктом 1.2 зазначеного Договору поставки встановлено, що найменування (асортимент), кількість, вартість товару, що є предметом цього Договору, визначається видатковими накладними Постачальника.

Відповідно до пункту 3.1. розрахунки за цим Договором здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, який указаний в реквізитах Договору. Оплата за кожну поставлену партію товарів здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника на умовах, визначених Сторонами додатково. У разі здійснення Покупцем оплати Товару на умовах після оплати/ часткової після оплати, остаточний розрахунок здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів після підписання документів, які підтверджують факт поставки. Сторони домовились, що вони мають право розраховуватись будь-якими іншими способами

ТОВ "ТЕХНОЛАЙТ-М" в межах зазначеного Договору здійснена поставка товару на адресу ТОВ "КВАНТ ПЛЮС":

10.03.2020 на загальну суму 920100,73 грн, в т.ч. ПДВ 153350,12 грн, що підтверджується видатковою накладною № 2 від 10.03.2020 та Актом приймання-передачі товару № 2 від 10.03.2020;

11.03.2020 на загальну суму 855000,68 грн, в т.ч. ПДВ 142500,11 грн, що підтверджується видатковою накладною № 3 від 11.03.2020 та Актом приймання-передачі товару № 3 від 11.03.2020;

12.03.2020 на загальну суму 300000,24 грн, в т.ч. ПДВ 50000,04 грн, що підтверджується видатковою накладною № 4 від 12.03.2020 та Актом приймання-передачі товару № 4 від 12.03.2020;

13.03.2020 на загальну суму 690000,55 грн, в т.ч. ПДВ 115000,09 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1 від 13.03.2020 та Актом приймання-передачі товару № 1 від 13.03.2020.

За наслідками здійснення вищезазначених господарських операцій з постачання товару ТОВ "ТЕХНОЛАЙТ-М" за правилом "першої події", відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПКУ, складені та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні: № 1 від 10.03.2020 - направлена на реєстрацію 02.09.2019, реєстраційний номер документу ; № 2 від 11.03.2020 - направлена на реєстрацію 02.09.2019, реєстраційний номер документу ; № 3 від 12.03.2020 - направлена на реєстрацію 02.09.2019, реєстраційний номер документу ; № 4 від 13.03.2020 - направлена на реєстрацію 02.09.2019, реєстраційний номер документу .

Після направлення для реєстрації вказаних накладних автоматизованою системою ДФС України направлено платнику Квитанції, у яких зазначено що відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК від 10.03.2020 № 1, від 11.03.2020 № 2, від 12.03.2020 № 3, від 13.03.2020 № 4, ЄРПН зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в ЄРПН, відповідає вимогам п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації відповідних податкових накладних в ЄРПН.

На виконання зазначених вимог позивачем через автоматизовану систему на адресу відповідача направлені документи, які включали первинні документи на підтвердження реальності господарської діяльності та відповідних господарських операцій між ТОВ "ТЕХНОЛАЙТ-М" та ТОВ "КВАНТ ПЛЮС" за договором поставки № 0807/КВ-П від 08.07.2019, та повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено: видаткові накладні, акти прийому-передачі товару, довіреності на отримання товару, рахунки на оплату, специфікації на поставку партії товару, платіжні доручення.

Однак ГУ ДПС у Полтавській області, зробивши висновок про ненадання платником податку копій документів, а саме документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством, безпосередньо сертифікатів на бурильні труби, прийняло рішення № 1510724/42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 10.03.2020; № 1510718/42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 11.03.2020; № 1510716/42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 12.03.2020; № 1510717/42286864 від 02.04.2020 про відмову в реєстрації податкової накладної № 4 від 13.03.2020.

Не погоджуючись з рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходви з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, в редакції чинній на момент винесення оскаржуваного рішення, (надалі - ПК України), об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів;

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

За приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики (пункт 74.3 статті 74 ПК України).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" №1246 від 29.12.2010, податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкових накладних та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкових накладних та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з пунктами 14 та 15 Порядку № 1246, квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС. У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

Постановою Кабінету міністрів України від 12.12.2019 № 1165 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок № 1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

У спірних правовідносинах, квитанції щодо зупинення реєстрації податкових накладних, містили інформацію про те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до запропонованого, позивачем складені та направлені відповідачу через автоматизовану систему повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення господарських операцій, пояснення, а також первинна документація на підтвердження реальності господарських операцій з ТОВ "КВАНТ ПЛЮС".

Однак, вказані документи та пояснення до уваги не взяті, з посиланням на рішеннях щодо ненадання платником податку документів - документів щодо підтвердження відповідності продукції, наявність яких передбачена договором та/або законодавством, а саме: не подано сертифікатів на труби бурильні.

З огляду на викладене, Комісією прийняті оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від12 грудня 2019 року № 520 встановлено, перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, який може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Необхідно зазначити, що квитанції про зупинення реєстрації відповідних податкових накладних, не містили чіткої вказівки на те, яку первинну документацію позивач повинен подати для здійснення їх реєстрації в ЄРПН. У зв`язку з цим, позивач, на власний розсуд подав документи контролюючому органу для підтвердження реальності господарських операцій.

Дослідивши зміст оскаржуваних рішень, колегією суддів встановлено, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних стало ненадання позивачем сертифікатів на труби бурильні.

Колегія суддів зазначає, що декрет Кабінету Міністрів України від 10.05.1993 № 46-93 "Про стандартизацію і специфікацію", яким законодавчо була встановлена обов`язкова специфікація товарів, втратив чинність з 01.01.2018, у зв`язку з чим скасована обов`язкова сертифікація продукції, яка входила до Переліку продукції, що підлягає обов`язковій сертифікації в Україні, затвердженого Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 01.02.2005 № 27.

З огляду на викладене, законодавчі підстави для здійснення обов`язкової сертифікації продукції, за фактом постачання якої складені податкові накладні, реєстрація яких зупинена, відсутні.

Також, колегія суддів зазначає, що відсутність сертифікатів якості не є необхідною та самостійною підставою для визначення господарської операції такої, що є нереальною.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем на підтвердження відповідних господарських операцій разом із повідомленнями про подання пояснень та копій документів щодо ПН/РК, реєстрацію яких зупинено, надсилались копії первинних документів.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про належне проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, ГУ ДПС у Полтавській області не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних № 1 від 10.03.2020; № 2 від 11.03.2020; № 3 від 12.03.2020; № 4 від 13.03.2020.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 10.03.2020; № 2 від 11.03.2020; № 3 від 12.03.2020; № 4 від 13.03.2020 датою їх подання.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено положення нормативних актів, що ругулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процессуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року по справі № 440/2116/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 24.12.2020 року