Справа № 440/5996/20
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5996/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Полтавській області щодо відмови у вирішенні по суті заяви від 31 липня 2020 року,

- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області списати несплачені ОСОБА_1 станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" суми недоїмки, а також штрафи та пеню, нараховані на ці суми недоїмки.

В обгрунтування позовної заяви позивач зазначив, що з 2017 року адвокатською діяльністю не займається і не отримує прибутку. 22 жовтня 2019 року рішенням Ради адвокатів Полтавської області зупинено право на заняття адвокатською діяльністю. З 03 червня 2020 року набрали чинності норми пункту 5 розділу I Закону України від 13 травня 2020 року № 592-IX "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації по колу платників". На виконання вимог вищевказаного Закону позивачем 31 липня 2020 року подано заяву про списання несплачених станом на дату набрання чинності Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування". Однак, станом на 27 серпня 2020 року Головне управління ДПС у Полтавській області надало відповідь, згідно якої фактично залишило заяву без розгляду до моменту отримання роз`яснень з Міністерства фінансів України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

27 листопада 2020 року від Головного управління ДПС у Полтавській області надійшов відзив на позов. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи, що безумовною підставою для списання заборгованості є подання особою протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом України № 592-IX "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску. При цьому, даним Законом однозначно стверджено, що реєстрація припинення незалежної професійної діяльності повинна відбуватися після набрання чинності даним Законом, тобто після 03 червня 2020 року. Однак адвокатська діяльність позивача зупинена 22 жовтня 2019 року, а заяву про зняття з обліку подано 23 липня 2020 року, що виключає можливість застосування до ОСОБА_1 пункту 915 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (а.с. 24-26).

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частиною п`ятою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДПС у Полтавській області із заявами від 23 липня 2020 року про зняття з обліку платника єдиного внеску та про ліквідацію або реорганізацію платника податків (а.с. 28-29).

До заяв додано рішення Ради адвокатів Полтавської області, оформлене протоколом № 14 від 22 жовтня 2019 року, яким зупинено право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 з 21 жовтня 2019 року (а.с. 30).

У подальшому ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДПС у Полтавській області із заявою від 31 липня 2020 року в якій просив списати нараховані та несплачені станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" суми недоїмки, а також штрафи та пеню, нараховані на суми недоїмки (а.с. 31).

10 серпня 2020 року Управлінням у м. Полтаві ГУ ДПС у Полтавській області складено висновок про надання відмови щодо списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені по єдиному внеску особі, яка провадить незалежну професійну діяльність ОСОБА_1 (а.с. 32).

Складаючи даний висновок контролюючий орган виходив з того, що право на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 зупинено 21 жовтня 2019 року. Відповідно до пункту 11.1 розділу XI Порядку обліку платників податків та зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року № 1588, із змінами і доповненнями, платник податку зобов`язаний повідомляти контролюючі органи за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення. Таким чином суми недоїмки, штрафи та пеня по єдиному внеску особі, яка проводить незалежну професійну діяльність (адвокату) ОСОБА_1 не підлягають списанню, у зв`язку з тим, що право на заняття адвокатською діяльністю зупинено з 31 жовтня 2019 року, згідно рішення ради адвокатів Полтавської області від 22 жовтня 2019 року.

30 вересня 2020 року до ГУ ДПС у Полтавській області надійшла заява ОСОБА_1 про прискорення розгляду заяви про списання недоїмки, штрафів та пені від 31 липня 2020 року (а.с. 35).

Листом від 28 жовтня 2020 року ГУ ДПС у Полтавській області повідомив ОСОБА_1 , що за даними інформаційно-телекомункаційної системи податкових органів станом на 27 жовтня 2020 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску у сумі 17 630,14 грн, яка виникла за період з 21 січня 2019 року по 31 липня 2020 року. Державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності проведено 21 жовтня 2019 року, тобто до набрання чинності пункту 915 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464. При цьому пунктом 915 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 чітко не визначено питання щодо списання платникам заборгованості з єдиного внеску, які перебували в стані припинення до дня набрання чинності пункту 5 розділу I Закону № 592. Враховуючи вищевикладене має місце правова невизначеність, тому необхідне додаткове законодавче врегулювання питання поширення положень пункту 915 розділу VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 2464 на фізичних осіб-підприємців, щодо яких до ЄДРПОУ внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності до набрання чинності пунктом 5 розділу I Закону № 592. У разі внесення відповідних законодавчих змін податкові органи будуть проводити списання заборгованості з єдиного внеску зазначеній категорії платників (а.с. 36).

Позивач вважаючи, що ГУ ДПС у Полтавській області не вчиняючи дій щодо списання недоїмки, штрафних санкцій і пені по єдиному внеску допускає протиправну бездіяльність, звернувся до суду

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08 липня 2010 року №2464-VІ (далі - Закон №2464-VІ).

13 травня 2020 року Верховною радою України прийнято Закон України №592-ІХ "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" (далі - Закон №592-ІХ).

З пояснювальної записки до проекту Закону №592-ІХ слідує, що його прийняття було обумовлено, зокрема, тим, що встановлення обов`язку сплати єдиного соціального внеску без отримання доходу не відповідає легальній меті державного регулювання цього виду відносин та є непослідовним у контексті самого Закону, який визначає об`єктом нарахування єдиного соціального внеску саме отриманий дохід.

Відповідно до Прикінцевих положень Закону №592-ІХ цей Закон набирає чинності з 1 січня 2021 року, крім пункту 5 розділу I цього Закону, що набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Днем опублікування Закону №592-ІХ є 02 червня 2020 року, а тому з 03 червня 2020 року набрав чинності пункт 5 розділу І Закону №592-ІХ, відповідно до положень якого розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VI доповнено пунктом 915.

Відповідно до пункту 915 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ (в редакції, чинній на дату звернення позивача із заявою про списання) підлягають списанню за заявою платника та у порядку, визначеному цим Законом, несплачені станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом, суми недоїмки, нараховані платникам єдиного внеску, зазначеним у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників", а також штрафи та пеня, нараховані на ці суми недоїмки, у разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та за умови подання протягом 90 календарних днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників":

а) платниками, зазначеними у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), - державному реєстратору за місцем знаходження реєстраційної справи фізичної особи - підприємця заяви про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності та до податкового органу - звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше;

б) платниками, зазначеними у пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, - до податкового органу за основним місцем обліку заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та звітності відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону за період з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників". Зазначена звітність подається платником виключно у випадку, якщо вона не була подана раніше.

Після отримання у встановленому законом порядку відповідних відомостей від державного реєстратора або заяви про зняття з обліку як платника єдиного внеску та за умови подання платником єдиного внеску зазначеної звітності (якщо відповідна звітність не була подана раніше) податковий орган протягом 15 робочих днів проводить камеральну перевірку, за результатами якої приймає рішення про списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені або вмотивоване рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені.

Судом встановлено, що позивачем виконано всі чинники для списання заборгованості, а саме:

- адвокатська діяльність припинена (а.с. 30);

- подана, звітність за 2017-2019 роки, 01 січня 2020 року 31 липня 2020 року (а.с. 37-77) податкові декларації про майновий стан і доходи та звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску;

- борг виник за період 2017-2020 роки, що вбачається з роздруківки боргу з особистого кабінету платника податку за 2016-2019 рік (а.с. 54-56);

- заява про списання боргу подана 31 липня 2020 року (а.с. 31).

Суд вказує, що у відповідності до внесених змін податковий орган має право відмовити в списанні боргу лише у наступних випадках:

1) платник податків отримав дохід (прибуток) протягом періоду з 1 січня 2017 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників";

2) суми недоїмки, а також штрафи та пеня, нараховані на суми недоїмки, були в повному обсязі самостійно сплачені платником або стягнуті у порядку, передбаченому цим Законом.

У ході розгляду справи судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів, на підставі яких контролюючий орган міг прийняти рішення про відмову списання суми недоїмки, штрафних санкцій і пені

Щодо того, що адвокатську діяльність ОСОБА_1 припинено до 03 червня 2020 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зважаючи на вищевикладене, норми Закону України від 13 травня 2020 року № 592-ІХ мають зворотню дію в часі, оскільки спростовують відповідальність фізичної особи за несвоєчасну сплату зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2017-2020 роки.

Окрім цього стаття 21 Конституції України передбачає, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Відповідно до статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Серед основних засад (принципів) адміністративного судочинства першим визначено верховенство права.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За приписами частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі "Рисовський проти України" підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також, Європейський Суд з прав людини у справі "Лелас проти Хорватії" зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

З огляду на зазначене, вирішуючи цей спір, суд вважає необхідним врахувати позицію позивача на те, що він фактично не здійснює адвокатську діяльність, не отримував дохід він неї, подавав звітність, та при цьому не пропустив 90 календарних днів для подання до відповідача відповідної заяви, оскільки здійснив вчасне направлення такої заяви.

Окрім цього у відповідності до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України діє принцип презумпції правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Застосування податковим органом норм про списання боргу з Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування тільки до осіб, які припинили підприємницьку діяльність після 03 червня 2020 року, призводить до дискримінації осіб, які перебували при тих же умовах: були на загальній системі оподаткування, не отримували дохід, але припинили підприємницьку діяльність до 03 червня 2020 року.

Суд зазначає, що під бездіяльністю розуміється пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи чи інтереси фізичних або юридичних осіб, в тому числі не прийняття рішення у випадках, коли таке рішення повинно бути прийнято відповідно до вимог закону. Сама по собі бездіяльність - це триваюча пасивна поведінка суб`єкта, яка виражається у формі невчинення дії (дій), яку він зобов`язаний був і міг вчинити.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 не прийнявши у строки і порядок жодного із рішень передбачених абзацом четвертим пункту 915 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2464-VІ, допустив протиправну бездіяльність.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Полтавській області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 у строк і порядку встановлений пунктом 915 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ.

Констатуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що належним способом відновлення прав позивача буде зобов`язання Головне управління ДПС у Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 31 липня 2020 року та прийняти рішення у строк і порядку встановлений пунктом 915 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ, з урахуванням висновку суду.

Враховуючи, що відповідачем заява ОСОБА_1 від 31 липня 2020 року не розглянута у визначеному Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" порядку та за результатами розгляду такої заяви не прийнято жодного рішення суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання Головне управління ДПС у Полтавській області списати несплачені ОСОБА_1 станом на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" щодо усунення дискримінації за колом платників" суми недоїмки, а також штрафи та пеню, нараховані на ці суми недоїмки, як передчасної.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина восьма статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно квитанції № 0.0..1 від 21 жовтня 2020 року позивачем при поданні даного позову сплачено 1 681,60 грн судового збору, таким чином на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області підлягає стягнення 1 681,60 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (, вул. Європейська, 4, м. Полтава) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Полтавській області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 31 липня 2020 року у строк і порядку встановленому пунктом 915 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області розглянути заяву ОСОБА_1 про списання недоїмки, штрафів та пені від 31 липня 2020 року та прийняти рішення у строк і порядку встановленому пунктом 915 розділу VІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" №2464-VІ, з урахуванням висновку суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 681,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя С.О. Удовіченко