Справа № 532/2120/20
Суддя: Назарьова Л. В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Назарьової Л. В.,

з участю секретаря судового засідання Маляренко І. М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі:

інспектор роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Білюга Валерій Володимирович;

- Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кре- менчук Управління патрульної поліції в Полтавській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кобеляки адміністративну справу за позовом, ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Білюги Валерія Володимировича та Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії ЕАМ № 3422441 про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

18 листопада 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області з адміністративним позовом про скасування постанови серії ЕАМ № 3422441 про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої позовні вимоги наступним.

Так, позивач зазначає, що 12 листопада 2020 року приблизно о 18 годині ОСОБА_1 був зупинений інспектором Управління патрульної поліції Білюга Валерієм Володимировичем, який повідомив, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки здійснив обгін ближче ніж за 50 м до пішохідного переходу, однак оскільки доказів вчиненого правопорушення не було, інспектор дозволив продовжувати рух. Приблизно о 18 годині 40 хвилин, цього ж дня, ОСОБА_1 був повторно зупинений тим самим інспектором, який повідомив, що о 18 годині водій перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, після чого прийняв постанову про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, оскільки правопорушення він не вчиняв, а докази протилежного у інспектора відсутні. Крім цього постанова винесена не на місці події. Враховуючи вище викладене позивач прохає суд скасувати постанову та стягнути з Управління патрульної поліції у місті Кременчук понесені ним витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2020 року відкрито провадження по даній справі.

08 грудня 2020 року від відповідача, ОСОБА_2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач зазначив, що позивач в позовній заяві не заперечує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він здійснював рух на транспортному засобі та здійсни перетин дорожньої розмітки 1.1 розділу 34 ПДР. Крім цього жодних належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів в підтвердження своїх доводів позивач не надав, а отже пояснення позивача слід сприймати як спосіб уникнути відповідальності за вчинене. Враховуючи викладене, прохає в задоволенні позову відмовити.

Крім цього, представником Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області подано відзив на позов, у якому зазначено, що в позовній заяві відсутні будь які пояснення по факту порушення ним Правил дорожнього руху. Жодних доказів у підтвердження своїх доводів позивач не надав. Постанова про накладення адміністративного стягнення є обґрунтованою та прийнятою відповідно до вимог чинного законодавства, а тому позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Позивач, ОСОБА_1 , будучи завчасно, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій прохав суд позов задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Відповідач, ОСОБА_2 та представник Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, однак при подачі до суду відзивів прохали суд розглянути справу без їх участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАМ № 3422441 від 12.11.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП, а саме за те, що він 12 листопада 2020 роу о 19 годині 01 хвилину в с. Андрійки на 65 км автодороги М22 керуючи транспортним засобом DAF FT XF державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху України. На ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що наявна у справі постанова про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки викладені в ній обставини не підтверджуються жодними доказами.

Посилання відповідачів на те, що в позовній заяві ОСОБА_1 не заперечує, що здійснив перетин дорожньої розмітки 1.1. розділу 34 ПДР України не відповідає дійсності, оскільки в позовній заяві позивач зазначає, що інспектором було здійснено зупинку його транспортного засобу два рази. Вперше інспектор повідомив про порушення ПДР, а саме обгін у недозволеному місці, однак в зв`язку з відсутністю доказів дозволив продовжувати рух, а коли зупинив вдруге, то повідомив про порушення правил дорожнього руху, вчинене в той час, коли була перша зупинка. Факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 заперечує. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, обставини і місце події, зазначені в постанові про адміністративне правопорушення, складені відносно позивача, не знайшли свого підтвердження в ході дослідження матеріалів справи та доказів, а тому позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження по справі закрити.

Відповідно до частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 420,40 грн, а тому оскільки його позов задоволено повністю, понесені ним судові витрати слід компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись статтями 19, 20, 77, 159, 160, 244-246 КАС України, суд,

Ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Білюги Валерія Володимировича та Департаменту патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови серії ЕАМ № 3422441 про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ЕАМ № 3422441 від 12.11.2020 року про накладення адміністартивного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) гривень.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до другого апеляційного адміністративного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя