Справа № 440/6006/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

24 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа №440/6006/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у якому просив:
визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 20277,33 грн;
зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане під час проходження військової служби речове майно у розмірі 20277,33 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).
Відповідачем подано до суду відзив на позов, у якому представник відповідача наполягав на пропуску позивачем строку звернення до суду, визначеного статтею 233 КЗпП України, а тому просив позовну заяву залишити без розгляду.
Розглянувши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду та матеріали адміністративної справи, суд дійшов такого висновку.
Статтею 122 КАС України встановлені строки звернення до адміністративного суду.
Так, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частини перша та друга статті 122 КАС України).
Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Приписами частини п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Законом, який відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII.
За приписами статті 1 Закону №2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною другою статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Абзацом першим частини першої статті 9 Закону №2011-ХІІ обумовлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частина друга цієї ж статті передбачає, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
У силу частини першої статті 9-1 Закону №2011-ХІІ порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до абзацу першого пункту 2 Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 (далі - Порядок №178), виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.
Згідно з пунктом 3 Порядку №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.
Пунктом 4 Порядку №178 визначено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.
Відповідно до пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008), після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у постанові від 30.11.2020 у справі №480/3105/19 дійшов висновку, що речове майно не можна ототожнювати із заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця (пункт 50). Щодо правової природи компенсації за неотримане речове майно, судова палата вважає, що таку слід розглядати як особливий, окремий вид належних військовослужбовцю сум (пункт 51).
Виходячи з цього висновку Верховного Суду, грошова компенсація за неотримане речове майно не є заробітною платою (грошовим забезпеченням) військовослужбовця, а тому на позови про її нарахування та виплату не поширюються положення частини другої статті 233 КЗпП України щодо звернення до суду без обмеження строком.

Натомість, суд враховує, що військова служба є публічною службою, тобто спір у цій справі стосується проходження позивачем публічної служби, а тому до спірних відносин належить застосовувати положення частини п`ятої статті 122 КАС України, якими визначено спеціальний місячний строк звернення до суду з позовом.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач звільнений з військової служби з 13.03.2020, на дату звільнення грошову компенсацію за неотримане речове майно йому не виплачено.
22.09.2020 позивач звернувся на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою від 21.09.2020 про нарахування та виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.
Листом від 05.10.2020 вих.№2/21/11-1480 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що грошова компенсація буде виплачена у разі надходження коштів від Головного управління Національної гвардії України.
Суд вважає, що саме із листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 05.10.2020 вих.№2/21/11-1480 позивач дізнався про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Із вказаним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 21.10.2020, а отже в межах строку, встановленого нормами статті 122 КАС України.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права у спірних відносинах викладений у постанові Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №240/11529/19.
Посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 11.02.2020 у справі №420/2934/19 суд визнає безпідставними, оскільки у зазначеній справі предметом спору була виплата позивачу середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статей 116, 117 КЗпП України, тобто відносини не є релевантними.
За вищевикладених обставин, підстави для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду відсутні, а тому у задоволенні клопотання відповідача належить відмовити.
Керуючись статтями 4, 5, 122, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя О.О. Кукоба