Справа № 360/4132/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4132/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного 26 жовтня 2020 року суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (далі - відповідач, ГУ НП в Луганській області), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить:

1) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу доплати за службу у нічний час за період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року;

2) стягнути з відповідача на користь позивача доплату за службу у нічний час за період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року в сумі 3163,08 грн;

3) визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року;

4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 07 листопада 2015 року по 03 жовтня 2018 року позивач проходив службу в Національній поліції України (Біловодський ВП ГУНП в Луганській області). Наказом начальника ГУНП України в Луганській області від 28 вересня 2018 року № 456 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 7 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) з 03 жовтня 2018 року.

Станом на день звільнення, відповідач не провів із позивачем розрахунків щодо доплати за службу у нічний час за період 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року та індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року.

Відповідно до відповіді ГУНП в Луганській області та довідки відповідача від 23 квітня 2020 року № 3982/111/47-2020 позивач в період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року виконував свої посадові обов`язки та залучався до складу слідчо - оперативної групи як помічник відповідального Біловодського ВП ГУНП в Луганській області 77 раз, а саме: 2016 рік - 3 рази; 2017 рік - 40 раз; 2018 рік - 34 рази. Згідно з інформацією ГУНП в Луганській області від 29 квітня 2020 року № 431/111/22-2020 нарахування та виплата доплати за службу в нічний час позивачу не проводилась.

Така бездіяльність відповідача суперечить положенням пункту 11 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, яким передбачено, що поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

За обрахунком позивача йому мала бути виплачена доплата за 2016 рік за 24 години, за 2017 рік - 320 годин, за 2018 рік 272 години в загальній сумі 3163,08 грн.

Також позивачем з відповіді ГУНП в Луганській області та довідки відповідача про суму нарахованої та сплаченої індексації від 29 квітня 2020 року № 431/111/22-2020 з`ясовано, що індексація грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року не нараховувалася та не виплачувалась, що суперечить положенням Закону України «Про індексацію доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

З урахуванням викладеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою від 02 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути її недоліки (арк. спр. 29-30).

Позивачем 06 листопада 2020 року подано уточнений позов (арк. спр. 32-45).

Ухвалою від 11 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 47-48).

Від представника ГУНП в Луганській області 26 листопада 2020 року надійшов відзив на позов, в якому представник заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 54-62).

Згідно з дорученнями Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 15 жовтня 2016 року № 176, від 13 січня 2017 року № 7, від 19 січня 2017 року № 16, від 05 грудня 2017 року № 196, від 15 лютого 2018 року та від 05 липня 2018 року № 270 позивач залучався до охорони публічного порядку у нічний час протягом 10 годин. При цьому позивач виконував заходи щодо виконання завдань, передбачених планами АТЦ при СБУ щодо проведення АТО на території Луганської області, за що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 № 18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських» отримував винагороду за участь в АТО.

Що стосується розстановки нарядів Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 03 червня 2017 року, 06 червня 2017 року, 12 червня 2017 року, позивач у вказаному періоді залучався до чергувань як помічник відповідального від керівництв Біловодського ВП ГУНП в Луганській області. В свою чергу пунктом 4.16. Інструкції з організації діяльності чергових частин органів і підрозділів внутрішніх справ України, направленої на захист інтересів суспільства і держави від протиправних посягань, затвердженої наказом МВС України від 28.04.2009 № 181, яка втратила чинність з 23 травня 2017 року, визначалося, що відповідальному по ОВС та його помічнику після закінчення чергування надається відпочинок, ураховуючи фактично витрачений на чергування час (при роботі до 21.00 - 12 годин, при добовій роботі - 24 години).

При цьому відповідач також звертає увагу суду, що вказана Інструкція передбачала можливість перебування помічника відповідального по міськрайоргану у службовому приміщенні до 21.00 год. та продовження чергування за місцем мешкання.

У свою чергу, наказом МВС України від 23.05.2017 № 440, яким визнано таким, що втратив чинність наказ МВС України від 20.01.2016 № 18, та затверджено Інструкцію з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України. Розділом IV Інструкції № 440, яким визначено організацію діяльності чергових служб територіальних підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, взагалі не передбачено у добовому наряді такого виду наряду як - помічник відповідального у територіальних підрозділах поліції.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує наявністю записів у книзі нарядів Біловодського ВП ГУНП в Луганській області за спірний період. Тому у відповідача незважаючи на розстановку нарядів Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 15 червня 2017 року, 26 червня 2017 року, 02 липня 2017 року, 05 липня 2017 року, 11 липня 2017 року, 14 липня 2017 року, 18 липня 2017 року та 03 серпня 2017 року, згідно з якими позивач залучався до чергувань як помічник відповідального від керівництва Біловодського ВП ГУНП в Луганській області, відсутні підстави для виплати доплати.

Зважаючи на вказані обставини, представник відповідача заперечує проти задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача на його користь доплату за службу в нічний час за період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року в сумі 3163,08 грн.

Представник відповідача також заперечує проти задоволення вимог позивача щодо індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року з тих підстав, що постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 № 782 внесено зміни до пункту 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, доповнивши абзац п`ятий після слова «військовослужбовців» словом, «поліцейських». Порядок № 1078 в редакції, яка діяла до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України № 782, взагалі не передбачав індексацію грошового забезпечення поліцейських, а тому бюджетні асигнування на ці виплати не надходили, кошторис на сплату грошового забезпечення такі виплати не передбачав. Тільки в грудні 2017 року для виплати грошового забезпечення поліцейським ГУНП в Луганській області, розпорядником бюджетних коштів другого рівня - НП України, додатково направлено кошти для виплати індексації за листопад-грудень 2017 року.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджено копіями виданих на ім`я позивача паспорта громадянина України, картки фізичної особи-платника податків (арк. спр. 16, 17).

Позивач відповідно до посвідчення від 04 квітня 2016 року серії НОМЕР_2 має статус учасника бойових дій (арк. спр. 18).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача від 23 лютого 2015 року серії НОМЕР_3 та довідки про проходження служби позивач з 07 листопада 2015 року по 03 жовтня 2018 року проходив службу в Національній поліції України (арк. спр. 19-20, 21, 63).

За наказом ГУНП в Луганській області від 28 вересня 2018 року № 456 о/с звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 , інспектора з контролю за обігом зброї у сфері дозвільної системи сектору превенції Біловодського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області за ст. 77 ч. 1 п. 1 (за власним бажанням), з 03 жовтня 2018 року (арк. спр. 22).

Згідно з довідкою Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 23 квітня 2020 року № 3982/111/47-2020 ОСОБА_1 ніс добове чергування згідно з наступними книгами нарядів за 2015-2018 роки:

за 2015 рік згідно з книгою нарядів від 07 листопада 2015 року № 16 не заступав;

за 2016 рік згідно з книгою нарядів від 23 вересня 2016 року 15 жовтня, 10 листопада, 14 листопада;

за 2017 рік згідно з книгами нарядів від 01 січня 2017 року № 138, від 10 квітня 2017 року № 213, від 20 липня 2017 року № 228, від 08 жовтня 2017 року № 424 15, 19, 30 січня, 05, 08, 09, 16, 21 лютого, 10, 21 березня, 01, 23, 26, 28 квітня, 01 травня, 01, 02, 03, 06, 12, 15, 26 червня, 02, 05, 11, 13, 14, 18 липня, 01, 03 серпня, 23, 30 вересня, 16, 21 жовтня, 04 листопада, 04, 25, 26, 29, 31 грудня;

за 2018 рік згідно з книгами нарядів від 08 жовтня 2017 року № 424, від 15 січня 2018 року № 266, від 23 квітня 2018 року № 353, від 29 червня 2018 року № 376, від 03 вересня 2018 року № 377 07, 14, 19, 25 січня, 16 лютого, 22, 23 березня, 08, 15, 17 квітня, 05, 08, 09, 11, 13, 16, 18 травня, 01, 02, 08, 15, 20, 22, 27, 29, 30 червня, 02, 09, 13, 20, 25 липня, 14, 15, 17, 21 вересня (арк. спр. 24).

За даними довідок ГУНП в Луганській області від 29 квітня 2020 року № 431/111/22-2020 та від 17 листопада 2020 року у період з 07 листопада 2015 року по 30 листопада 2017 року індексація грошового забезпечення позивача не здійснювалась (арк. спр. 25, 84).

Відповідно до доручення Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 15 жовтня 2016 року № 176 «Про заходи щодо забезпечення охорони громадського порядку та громадської безпеки на території смт. Біловодськ» позивач залучався до несення служби з 18.00 год. 15 жовтня до 01.00 год. 16 жовтня 2016 року (арк. спр. 64).

Згідно з дорученням Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 13 січня 2017 року № 7 «Про заходи щодо посилення охорони публічної безпеки та порядку на території обслуговування» позивач залучався до несення служби з 18.00 год. до 24.00 год. 15 січня 2017 року (арк. спр. 65).

За дорученням Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 19 січня 2017 року № 16 «Про заходи щодо посилення охорони публічної безпеки та порядку на території обслуговування» позивач залучався до несення служби з 17.00 год. до 23.00 год. 19 січня 2017 року (арк. спр. 66).

Відповідно до доручення Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 05 грудня 2017 року № 196 «Про заходи щодо посилення охорони публічної безпеки та порядку на території обслуговування» позивач залучався до несення служби з 18.00 год. до 23.00 год. 04 грудня 2017 року (арк. спр. 67).

Згідно з дорученням Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 15 лютого 2018 року № 75 «Про заходи щодо посилення охорони публічної безпеки та порядку на території обслуговування» позивач залучався до несення служби з 18.00 год. до 24.00 год. 16 лютого 2018 року (арк. спр. 68).

За дорученням Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 05 липня 2018 року «Про заходи щодо посилення охорони публічної безпеки та порядку на території обслуговування» позивач залучався до несення служби з 15.00 год. до 23.00 год. 06 липня 2018 року (арк. спр. 69).

Згідно з розстановкою нарядів позивач ніс чергування як помічник (заступник) відповідального:

з 09.15 год. 03 червня 2017 року до 08.40 год. 04 червня 2017 року;

з 06 червня 2017 року до 09.30 год 07 червня 2017 року;

з 09.15 год. 12 червня 2017 року до 09.00 год. 13 червня 2017 року;

з 09.15 год. 15 червня 2017 року до 09.05 год. 16 червня 2017 року;

з 26 червня 2017 року до 08.30 год. 27 червня 2017 року;

з 02 липня 2017 року до 09.00 год. 03 липня 2017 року;

з 09.15 год. 05 липня 2017 року до 09.00 год. 06 липня 2017 року;

з 09.15 год. 11 липня 2017 року до 09.00 год. 12 липня 2017 року;

з 09.15 год. 14 липня 2017 року до 09.00 год. 15 липня 2017 року;

з 09.15 год. 18 липня 2017 року до 09.15 год. 19 липня 2017 року (арк. спр. 70-79).

Згідно з розстановкою нарядів позивач ніс чергування як відповідальний від керівництва: з 09.15 год. 03 серпня 2017 року до 09.15 год. 04 серпня 2017 року (арк. спр. 80).

Згідно з розстановкою нарядів позивач ніс чергування як оперативний черговий:

з 09.15 год. 13 травня 2018 року до 09.15 год. 14 травня 2018 року;

з 09.15 год. 16 травня 2018 року до 09.00 год. 17 травня 2018 року (арк. спр. 80-81).

Згідно з довідкою ГУНП в Луганській області від 17 листопада 2020 року № 935/111/22-2020 грошова компенсація (доплата) за час служби в нічний час доби, вихідні та святкові дні за період з 2016 по 2018 роки ОСОБА_1 не нараховувалась та не сплачувалась у зв`язку з відсутністю в УФЗБО ГУНП підстав для здійснення вказаної виплати (арк. спр. 86).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Цією ж статтею передбачено, що право особи на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Стаття 45 Конституції України гарантує кожному, хто працює, право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Відповідно до статті 95 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Статтею 2 Закону України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР) основна заробітна плата це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні й компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Згідно із статтею 33 Закону № 108/95-ВР в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Відповідно до статті 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексацію доходів населення віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього ж Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

За визначенням статті 1 Закону України від 03.07.1991 № 1282-XII «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг;

індекс споживчих цін - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, і які не мають разового характеру, у тому числі й оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону № 1282-XII визначено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з частиною другою статті 5 Закону № 1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Частиною другою статті 6 Закону № 1282-XII визначено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 8 Закону № 1282-XII перегляд розмірів державних соціальних гарантій та гарантій оплати праці відповідно до умов, визначених цим Законом, здійснюється уповноваженими на це органами протягом місяця, у якому виникли підстави для перегляду.

За наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 91 Закону № 580-VІІІ визначено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час.

Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

Відповідно по частин першої, другої та п`ятої статті 94 Закону № 580-VІІІ поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Відповідно до пункту 4 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 580-VІІІ до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до пункту 4 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078) індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (абзац 1).

У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії (абзац 2).

Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає (абзац 5).

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 6).

У разі коли особа працює неповний робочий час, сума індексації визначається із розрахунку повного робочого часу, а виплачується пропорційно відпрацьованому часу (абзац 7).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків (абзац 1).

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення (абзац 2).

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 1294, була чинною до 01 березня 2018 року включно) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 Постанови № 1294 визначено, що виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством інфраструктури, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Державною пенітенціарною службою, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.1991 № 197 «Про порядок компенсації особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за службу понад установлений законодавством робочий час, а також у дні щотижневого відпочинку та святкові дні» (чинної на час виникнення спірних правовідносин з 07 листопада 2015 року по 26 травня 2016 року включно) при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які утримуються за рахунок коштів республіканського та місцевих бюджетів, а також коштів, що надходять за договорами від міністерств, відомств, підприємств, установ, організацій і громадян, до несення служби понад установлений законодавством робочий час оплата їхньої праці за цей час провадиться у розмірах, передбачених законодавством України про працю, з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Служба осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ у дні щотижневого відпочинку та святкові дні може компенсуватися за їхньою згодою наданням іншого дня відпочинку або в грошовій формі у подвійному розмірі.

Наказом МВС від 31.12.2007 № 499 затверджено Інструкцію про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (втратив чинність з 31 грудня 2016 року) (далі Інструкція № 499).

Пунктом 1.14 Інструкції № 499 визначено, що індексація грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу МВС здійснюється в порядку та розмірах, установлених законодавством.

У пункті 3.7 Інструкції № 499 визначено порядок компенсації за службу в понаднормовий час, у дні щотижневого відпочинку та святкові дні.

Так, згідно з підпунктом 3.7.1 Інструкції № 499 при залученні осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ до несення служби понад установлений законодавством робочий час виплата грошового забезпечення проводиться з розрахунку посадового окладу й окладу за спеціальним званням.

Годинна ставка обчислюється шляхом поділу місячного посадового окладу та окладу за спеціальним званням на кількість годин робочого часу в поточному місяці. При цьому понаднормові роботи не повинні перевищувати для кожного працівника чотирьох годин протягом двох днів поспіль і 120 годин на рік (підпункт 3.7.2 Інструкції № 499).

Відповідно до підпункту 3.7.4 Інструкції № 499 підставою для залучення працівників органів внутрішніх справ до понаднормової служби чи в дні щотижневого відпочинку та святкові дні є:

а) письмові накази керівників органів внутрішніх справ;

б) графіки нарядів чергувань, затверджені керівниками органів внутрішніх справ.

Облік робочого часу здійснюється шляхом ведення щомісячного табеля з обов`язковою відміткою в ньому кількості відпрацьованих годин (підпункт 3.7.5 Інструкції № 499).

Згідно з підпунктом 3.7.6 Інструкції № 499 службою в нічний час вважається виконання особами рядового і начальницького складу органів, підрозділів установ і навчальних закладів внутрішніх справ службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Особам, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в робочий час.

Особам добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі), яка не враховується в робочий час.

Відповідно до Додатку 22 до наказу МВС від 31.12.2007 № 499 «Додаткові види грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» доплата за службу в нічний час, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ становить 35 відсотків посадового окладу.

З 02 грудня 2015 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова № 988), пунктом 1 якої установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Постанови № 988, визначено обов`язок виплачувати доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Наказом МВС від 06.04.2016 № 260, який набрав чинності з 27 травня 2016 року, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі Порядок № 260).

Відповідно до пункту 2 наказу МВС України від 06.04.2016 № 260 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто з 07 листопада 2015 року.

Пунктом 3 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260, поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин. Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час.

Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Щодо невиплати позивачу доплати за службу у нічний час за період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року, суд зазначає таке.

З системного аналізу вищенаведених нормативно-правових, суд дійшов висновку, що Інструкція № 499 та Порядок № 260 за змістом, що стосується компенсації за роботу в нічний час, є аналогічними. Відповідно, поліцейським протягом всього періоду проходження служби в Національній поліції, починаючи з 07 листопада 2015 року, за несення служби в нічний час передбачена виплата доплати в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час. Тобто, відповідна виплата проводиться саме за кожну годину служби поліцейським у нічний час.

З вищеописаних матеріалів справи судом встановлено, що в періоді з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року позивач ніс службу в нічний час (залучався до охорони публічної безпеки та порядку, ніс чергування), однак не отримував за це відповідної доплати, що свідчить про допущену відповідачем бездіяльність, яка є протиправною.

Відповідач заперечує проти виплати позивачу компенсації за службу в нічний час, до якої ОСОБА_1 залучався за дорученнями Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 15 жовтня 2016 року № 176, від 13 січня 2017 року № 7, від 19 січня 2017 року № 16, від 05 грудня 2017 року № 196, від 15 лютого 2018 року та від 05 липня 2018 року № 270, оскільки в цей час він виконував заходи щодо виконання завдань, передбачених планами АТЦ при СБУ щодо проведення АТО на території Луганської області. Однак, такі твердження жодним чином не спростовують факту несення позивачем служби у нічний час, тому відхиляються судом як безпідставні.

Більш того, винагорода за безпосередню участь в антитерористичній операції та доплата за службу в нічний час є різними за своїм змістом складовими грошового забезпечення поліцейських, виплата яких здійснюється з різних підстав. Чинне законодавство, яким врегульовано виплату цих додаткових складових грошового забезпечення, не містить жодних застережень щодо їх одночасної виплати у разі виконання поліцейським завдань, пов`язаних із безпосередньою участю в проведенні антитерористичної операції, у нічний час.

Твердження відповідача, що 03, 06 та 12 червня 2017 року позивач після 21.00 год. продовжував чергування за місцем мешкання спростовуються наданими до матеріалів справи розстановками нарядів за вказані дні, в яких наявна інформація, що ОСОБА_1 після 21.00 год. здійснював перевірку несення служби СОГ о 23.00 год., 01.00 год., 03.00 год, 07.00 год., тобто продовжував виконання службових обов`язків у нічний час. Також в цих документах наявна інформація про повернення позивачем отриманого озброєння та спецзасобів тільки після закінчення добового чергування.

Твердження відповідача, що відсутність за розділом ІV Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС від 23.05.2017 № 440, яким визначено організацію діяльності чергових служб територіальних підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, у добовому наряді такого виду наряду як помічник відповідального у територіальних підрозділах поліції, що унеможливлює залучення позивача до чергування 15, 26 червня, 02, 05, 11, 14, 18 липня та 03 серпня 2017 року, також не змінюють тих обставин, що згідно з розстановками нарядів та складеною на підставі книг нарядів довідкою у вказаному періоді позивач був залучений до добових чергувань та фактично виконував службові обов`язки у нічний час, тому мав отримати відповідну доплату.

Належним доказом встановлених судом обставин щодо залучення позивача до виконання службових обов`язків у нічний час є довідка Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 23 квітня 2020 року № 3982/111/47-2020, складена на підставі записів в книгах нарядів за 2015-2018 роки, доручення про залучення позивача до охорони порядку, а також розстановка нарядів для чергування.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішення по справі Yvonne van Duyn v.Home Office зазначив, що принцип юридичної визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. З огляду на принцип юридичної визначеності, держава не може посилатись на відсутність певного нормативного акта, який би визначав механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституції чи інших актах. Така дія названого принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності. Захист принципу обґрунтованих сподівань та юридичної визначеності є досить важливим у сфері державного управління та соціального захисту. Так, якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію своєї політики чи поведінки, така держава чи такий орган вважатимуться такими, що діють протиправно, якщо вони відступлять від такої політики чи поведінки щодо фізичних та юридичних осіб на власний розсуд та без завчасного повідомлення про зміни у такій політиці чи поведінці, позаяк схвалення названої політики чи поведінки дало підстави для виникнення обґрунтованих сподівань у названих осіб стосовно додержання державою чи органом публічної влади такої політики чи поведінки.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що відсутність в Біловодському ВП ГУНП в Луганській області належного обліку фактичного часу служби поліцейських в нічний час не може позбавляти їх права на отримання відповідної доплати, виплату якої було визначено як Інструкцією № 499, так Порядком № 260.

Що стосується обраного позивачем способу захисту його порушених прав, суд зазначає таке.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статті 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30 січня 2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодсгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних держаних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї. Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02 червня 2006 року у справі «Волохи проти України» (заява № 23543/02) при наданні оцінки повноваженням державних органів суд виходив з декількох ознак, зокрема щодо наявності дискреції. Так, суд вказав, що норма права є «передбачуваною», якщо вона сформульована з достатньою чіткістю, що дає змогу кожній особі - у разі потреби за допомогою відповідної консультації - регулювати свою поведінку. «…надання правової дискреції органам виконавчої влади у вигляді необмежених повноважень було б несумісним з принципом верховенства права. Отже, закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, і порядок її здійснення, з урахуванням законної мети даного заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання».

Тобто, під дискреційним повноваженням слід розуміти компетенцію суб`єкта владних повноважень на прийняття самостійного рішення в межах, визначених законодавством, та з урахуванням принципу верховенства права.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

Відповідно до наведеного позивачем в позовній заяві розрахунку суми доплати за службу в нічний час, йому відповідачем не виплачено доплату в сумі 3163,08 грн.

Однак, в даному випадку, розрахунок відповідної доплати є компетенцією відповідача, як органу, що виплачував позивачу грошове забезпечення в спірному періоді. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу доплату за службу в нічний час.

Оскільки на час розгляду справи нарахування позивачу доплати за служби в нічний час відповідачем ще не здійснювалося, у суду відсутні підстави до вчинення відповідачем таких дій надавати правову оцінку правильності здійсненого позивачем розрахунку сум доплати, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачем буде здійснений неправильний розрахунок та права позивача будуть порушені. Тобто на час розгляду даної справи між сторонами в цій частині спір ще відсутній.

Спірним у даній справі є виключно право позивача на отримання доплати за службу в нічний час у період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року.

За таких обставин суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача на отримання доплати за службу в нічний час є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу такої доплати за період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року згідно з вищеописаними довідкою Біловодського ВП ГУНП в Луганській області від 23 квітня 2020 року № 3982/111/47-2020, дорученнями та розстановками нарядів за цей період, виходячи з положень пункту 11 розділу ІІ Порядку № 260, без врахування двох годин перерви для харчування та відпочинку.

Що стосується вимог позивача щодо індексації його грошового забезпечення в період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року, суд зазначає таке.

З вищевикладених правових норм слідує, що індексація оплати праці (грошового забезпечення) є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, які мають систематичний (щомісячний) характер.

Також за вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи, проведення якої не залежить від волевиявлення роботодавців чи працівників.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач зазначає, що дію Порядку № 1078 поширено на поліцейських тільки після внесення до нього змін за постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782, тому тільки з набранням чинності Постановою № 782 (24 жовтня 2017 року) за відповідачем виник обов`язок щодо індексації грошового забезпечення позивача.

Проте суд відхиляє такі твердження відповідача як безпідставні, оскільки індексація грошового забезпечення поліцейських прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Більш того, в силу положень частини другої статті 8 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 31 січня 2019 року в справі № 823/2249/18.

Таким чином, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на відсутність підстав для нарахування індексації грошового забезпечення поліцейських у період з листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року, оскільки індексація заробітної плати (грошового забезпечення) є одним із способів забезпечення державних соціальних стандартів і нормативів, та держава не може односторонньо відмовитись від взятих на себе зобов`язань.

Як наслідок, суд дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, а тому відновленням порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є обґрунтованими, у зв`язку з чим позов слід задовольнити частково з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Луганській області (місцезнаходження: 93406, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Вілєсова, будинок 1, код за ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 доплати за службу у нічний час за період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу у нічний час за період з 15 жовтня 2016 року по 21 вересня 2018.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07 листопада 2015 року по 01 грудня 2017 року.

У задоволенні вимог про стягнення з Головного управління Національної поліції в Луганській області доплати за службу в нічний час у розмірі 3163,08 грн відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова