Справа № 456/125/19
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/125/19
Провадження № 2-а/456/5/2020
УХВАЛА

СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ

18 грудня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Гули Л. В.

з участю секретаря Куртої В.Ю.,

провів у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию розгляд справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває зазначена адміністративна справа.

Представник позивача адвокат Родіков Т.В. в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, клопотання про його відкладення чи розгляд справи за його відсутності не подав. Неодноразово подавав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з оголошеним карантином та продовження строку судового засідання на весь час дії обмежувальних заходів.

Крім цього, представником позивача адвокатом Родіковим Т.В. подано клопотання про зупинення провадження у справі № 456/125/19 до вступу в законну силу рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області в справі № 456/3088/18.

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги заперечує та просить у їх задоволенні відмовити.

Розглянувши вказані клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому, визначаючи наявність передбачених Кодексом адміністративного судочинства України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, врахувати, що така підстава для зупинення провадження у справі як неможливість розгляду адміністративної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом із справами, які перебувають в провадженні інших суддів, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Окрім того, неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, мають безпосередній зв`язок з даною справою та не можуть бути встановлені судом самостійно.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Крім того, обов`язок суду щодо зупинення провадження у справі з мотивів наявності іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного судочинства, може мати місце, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість їх розгляду, та з урахуванням предметів спору в цих справах.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову № 139/7/18-ф/пз від 26.09.2018, винесену головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області Фаренюком Я.В., та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування клопотання про зупинення справи № 456/125/19 представник позивача покликається на неможливість розгляду вказаної справи до набрання законної сили рішенням у справі № 456/3088/18 за позовом ОСОБА_1 до ДАБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення від 18.07.2018 № 88/7/18-ф/пз.

При цьому вимоги клопотання залишились неконкретизованими і невмотивованими.

Суд вважає, що немає достатніх підстав вважати, що в іншій адміністративній справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

При вирішенні клопотання суд бере до уваги, що справа не знаходить вирішення з січня 2019 року внаслідок переважно процесуальної поведінки позивача та його представника щодо неодноразового подання необґрунтованих клопотань, зокрема, про зупинення провадження чи відкладення розгляду.

Враховуючи необхідність вирішення справи в розумні строки, суд вважає, що достатніх правових і фактичних підстав для зупинення провадження у справі на даний час немає, а доводи клопотання є непереконливими.

Будь-яких інших відомостей, які б в силу дії ст. 236 КАС України породжували правові наслідки у виді виникнення підстав для зупинення провадження у справі, суду не надано. Враховуючи викладене, беручи до уваги зміст і обґрунтування позовних вимог, що підлягають перевірці та з`ясуванні при вирішенні спору, суд не вбачає достатніх підстав для зупинення провадження даної справи.

Щодо неодноразово поданих представником позивача клопотань про відкладення судового засідання у зв`язку з оголошеним карантином та продовженням строку судового засідання на весь час дії обмежувальних заходів слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» із відповідними змінами з 12.03.2020 на території всієї України установлено карантин.

Постановами Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, № 760 від 26.08.2020 та № 956 від 13.10.2020 карантин продовжено до 31.12.2020.

Законом України № 540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: розділ VI «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Законом України № 731-IX від 18.06.2020 п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) викладено в такій редакції: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Згідно з розділом ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Встановлений вказаним Законом строк сплинув 06.08.2020.

Чинним процесуальним законодавством або судом для позивачів чи третіх осіб у цій справі не встановлювались строки для вчинення певних процесуальних дій у період карантину, тому підстав для продовження таких строків суд не вбачає.

Слід зазначити, що до жодної із заяв про відкладення розгляду справи (07.02.2020, 02.04.2020, 26.05.2020, 19.06.2020, 14.07.2020, 04.08.2020, 06.10.2020, 29.10.2020) представник позивача доказів поважності причин неявки не подавав. Всі заяви містять загалом ідентичні доводи та неточні дані про карантинні обмеження, які, на його думку, унеможливлюють його прибуття до суду. При цьому в судовому засіданні 04.05.2020 представник відповідача особисто брав участь, що вказує на можливість такої явки і відсутність перешкод для прибуття учасника процесу до приміщення суду.

В клопотанні представник позивача недостатньо конкретизує, які саме карантинні обмеження перешкоджають їм з`явитись у судове засідання, а сам факт наявності на території України карантину підставою для відкладення розгляду справи бути не може.

Суд погоджується із доводами заяв щодо неможливості взяти участь у судовому засіданні у зв`язку із впровадженням карантину, припиненням пасажирських перевезень у Київській області, оскільки дійсно відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, листа Ради суддів України від 16.03.2020 № 9рс-186/20, з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 з метою запобігання виникненню, поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СОVID-19 було запроваджено тимчасовий особливий режим роботи, однак ці обставини носили тимчасовий характер та враховувались судом, оскільки 03.04.2020, 19.06.2020 розгляд справи було відкладено.

Однак надалі 20 травня 2020 року Кабінет Міністрів України ухвалив постанову «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів». З кінця травня 2020 року в Львівській області запроваджено послаблення протиепідемічних заходів відповідно до рішення Львівської обласної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій. Таким чином, рішеннями Уряду та уповноважених органів місцевої влади були дозволені пасажирські перевезення у міському, приміському, міжміському внутрішньо обласному сполученні, що свідчить про необґрунтованість доводів про неможливість прибуття до суду.

На офіційному сайті суду неодноразово оприлюднювалась інформація щодо способів реалізації прав учасників судових розглядів щодо участі в судових засіданнях, зокрема, шляхом особистої участі із застосуванням засобів індивідуального захисту або в режимі відеоконференції. Позивач та його представник не звертались до суду із клопотаннями про забезпечення участі в розгляді справи в режимі відеоконференції, до суду особисто не з`являлись. Крім цього, оприлюднювалась інформація про вжиття адміністрацією суду комплексу протиепідеміологічних заходів, спрямованих на забезпечення безпечних умов перебування учасників справи у приміщенні суду.

Наведені у заявах обставини (щодо можливості зараження), на думку суду, не свідчать про неможливість участі у судових засіданнях, оскільки обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином, не перешкоджали позивачу та його представнику з`явитись до суду особисто або взяти участь у розгляді справи іншим процесуальним способом та свідчать про зловживання позивачем та його представником своїми процесуальними правами.

Верховний Суд трактує зловживання як особливий різновид процесуального правопорушення, що полягає у зловживанні процесуальними правами, за якого відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав, і визначається як поведінка, що перевищує (або порушує) межі здійснення суб`єктивних прав (ухвала ВС від 6.09.2018, справа № 552/2378/17).

Процесуальні права та обов`язки учасників справи визначені в Кодексі адміністративного судочинства України. Зокрема, учасники справи мають право: подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом, брати участь у дослідженні доказів, ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам, подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Водночас учасник справи зобов`язаний: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у нього докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази, надавати суду повні й достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Верховний Суд, розглядаючи справу № 552/2378/17, визначив зловживання як особливий різновид цивільного процесуального правопорушення, яке полягає в тому, що при зловживанні процесуальними правами відбувається порушення умов реалізації суб`єктивних цивільних процесуальних прав.

Зловживаючи процесуальними правами, особа може вдатися до дезінформації суду. Мова йде про неповідомлення суду відомостей, які мають значення для справи, введення суду в оману, свідоме викривлення фактів у заяві (рішення ЄСПЛ у справі «Мельник проти України»).

Ознаками зловживання процесуальними правами є: недобросовісність; нечесність; відсутність відкритості поведінки; відсутність поваги до інтересів іншої сторони договору або відповідних правовідносин.

При цьому основною ознакою зловживання процесуальними правами (в конкретному випадку) є відсутність наміру вирішити реально існуючий спір, або забезпечити захист свого реально порушеного права, або намір перешкодити законним діям інших осіб шляхом звернення до суду та створення штучного судового спору, або використання судового спору як способу не виконувати вимоги законодавства щодо здійснення визначених ним дій.

Таким чином, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад адміністративного судочинства.

Ухилення позивача та його представника від участі в судовому розгляді поданого ними ж позову порушує права іншої сторони відповідача, тому позивача та його представника, які ухиляються від явки до суду, слід попередити про відповідальність за зловживання процесуальними правами та невиконання процесуальних обов`язків і про можливість вирішення судом питання про залишення позову без розгляду.

Враховуючи те, що існує спір між сторонами, позивач не подавав заяви про розгляд справи за його відсутності, суд вважає, що розгляд справи по суті за відсутності позивача є неможливим, суперечитиме рівності сторін та може призвести до порушення їхніх прав, а також унеможливить повний та всебічний розгляд справи. За таких обставин явку позивача слід визнати обов`язковою.

Крім того, суд звертає увагу, що утримання від участі в судових засіданнях під час карантину було рекомендовано і не мало обов`язкового характеру. Стрийський міськрайонний суд Львівської області не зупиняв свою роботу, судові засідання відбувались та відбуваються за визначеними датами та часом призначення, про що свідчить і особиста участь іншої сторони у спорі. Судом було враховано ситуацію, пов`язану із встановленими обмеженнями, у зв`язку з чим судові засідання неодноразово відкладалися.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження,зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення суду в справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992).

Разом з тим, сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України»).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року в справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

У зв`язку з наведеним, враховуючи повторність неявки в судове засідання, відсутність клопотання про участь у режимі відеоконференції, беручи до уваги те, що саме адаптивний карантин не є перешкодою для прибуття у суд, достатніх підстав для задоволення заяв представника позивача адвоката Родікова Т.В. про відкладення розгляду справи на значний невизначений строк суд не вбачає.

Для забезпечення можливості відсутнім учасникам процесу взяти участь у розгляді справи суд вважає доцільним відкласти розгляд справи на 13 січня 2021 року о 15 год. 00 хв., що є достатнім для реалізації їх процесуальних прав.

Окремо суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу та його представнику про можливість участі в судових засіданнях дистанційно з використанням систем відеоконференцзв`язку, які забезпечують участь сторони з доступного їй місця без відвідування місць скупчення людей.

Керуючись ст. 205, 229, 236 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі відмовити.

Клопотання представника позивача адвоката Родікова Т.В. про відкладення судового засідання у зв`язку з оголошеним карантином та продовженням строку судового засідання на весь час дії обмежувальних заходів задовольнити частково.

Справу розглядом відкласти на 13 січня 2021 року на 15 год. 00 хв., поновивши виклик осіб, зазначених у позовній заяві, в судове засідання.

Продовжити строки розгляду справи.

В задоволенні інших вимог клопотань представника позивача адвоката Родікова Т.В. про відкладення судового засідання у зв`язку з оголошеним карантином та продовженням строку судового засідання на весь час дії обмежувальних заходів відмовити.

Визнати явку позивача в судове засідання обов`язковою.

Роз`яснити позивачу, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.В.Гула