Справа № 240/18867/20
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

22 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/18867/20

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Липи В.А.,

секретар судового засідання Кутня Т.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Левчук Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київської області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області в особі правонаступника Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить:

- визнати протиправними постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у вигляді штрафів у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого нормою п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності»;

- скасувати постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3- 1203/2-10/10-16/1203/06/02 від 12.03.2018 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №3- 0604/3-10/10-23/0604/06/02 від 06.04.2017 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № 3-0808/3/204 від 08.08.2016 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року позовну заяву залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду: зокрема, заяви про поновлення строку звернення до суду, у разі необхідності, оформленої з урахуванням вимог ст. 167 КАС України.

На виконання вимог ухвали суду від 05 листопада 2020 року позивачем до суду надано заяву про поновлення строку.

В обґрунтування заяви вказав, що в банківській установі 17 червня 2020 року дізнався, що постановою державного виконавця Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Казьміної Ірини Георгіївни від 16 червня 2020 року у виконавчому провадженні № 56427689 накладено арешт на кошти його картки № НОМЕР_1 . 27.08.2020 після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 56427689, позивачу стало відомо, що до зведеного виконавчого провадження № 56427689 входять: виконавче провадження № 52367556 з примусового виконання постанови відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № 3-0808/3/204 від 08.08.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 130500 грн; виконавче провадження № 543714337 з примусового виконання постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №3-0604/3-10/10-23/0604/06/02 від 06.04.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 144000 грн; виконавче провадження № 56427689 з примусового виконання постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3-1203/2- 10/10-16/1203/06/02 від 12.03.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі - 52860 грн. Відмітив, що з огляду на те, що позивачу не було відомо про наявність вказаних постанов, тому вважає, що позов подано в межах шестимісячного строку з дня отримання фотокопій оскаржуваних постанов від органу ДВС. Зауважив, що на його думку, існують розумні й обґрунтовані підстави вважати строк звернення до суду формально не пропущеним і поновити його.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 22 грудня 2020 року із повідомленням учасників справи.

Питання щодо строків звернення до суду з вказаним позовом винесено на розгляд у підготовчому провадженні.

Позивач у судовому засіданні підтримав заяву про поновлення строку звернення до суду.

Представник Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області до суду направив клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київської області Державної архітектурно-будівельної інспекції України у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений у відповідності до вимог КАС України.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення до суду та розглядаючи заяву позивача про поновлення вказаного строку, суд враховує наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності

При цьому, суд зауважує, що при вирішенні справи суд застосовує верховенство права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, дотримання строку звернення з позовом, є однією з умов реалізації права на подання позову у публічно-правових відносинах.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, Європейський суд з прав людини виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак, у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, не залежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Водночас, навіть наявність об`єктивних та непереборних обставин, що обумовлюють поважність причин пропуску строку звернення до суду, не може розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення пропущеного строку (справа "Олександр Шевченко проти України", п. 27), оскільки у випадку, якщо минув значний проміжок часу з моменту закінчення пропущеного строку, відновлення попереднього становища учасників справи буде значно ускладнено та може призвести до порушення прав та інтересів інших осіб.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи.

Суд враховує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Так, у відповідності до норми частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що позивач оскаржує постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3- 1203/2-10/10-16/1203/06/02 від 12.03.2018 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №3- 0604/3-10/10-23/0604/06/02 від 06.04.2017 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, постанову Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № 3-0808/3/204 від 08.08.2016 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Тобто, звернувшись 30.10.2020 до суду із даною позовною заявою, про що свідчить відтиск штампу Житомирського окружного адміністративного суду на позовній заяві та зазначення дати її реєстрації, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, більше того, звернувся до суду понад чотири роки з дати винесення оскаржуваної постанови від 08.08.2016 та понад два роки з дати винесення оскаржуваної постанови від 12.03.2018.

Відповідно до частини 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як зазначив Верховний Суд у своїй ухвалі від 15.02.2018 по справі №800/499/17, строки мають суттєве значення в правовому регулюванні суспільних відносин. З ними пов`язані початок і закінчення дії правової норми матеріального права, вони вказують на своєчасне здійснення прав і обов`язків, визначають момент настання чи припинення виконання будь-якої процесуальної дії. Можливість захисту прав та інтересів у багатьох випадках залежить від дотримання строків, встановлених законом для звернення за захистом прав та інтересів, розглядом і вирішенням адміністративних справ, оскарженням і переглядом постанов, інших актів у адміністративних справах. Зазначені строки дисциплінують суб`єктів адміністративного судочинства, роблять процес динамічним і прогнозованим. Без наявності строків на ту чи іншу процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав сторін - учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків тягне чітко визначені юридичні наслідки.

Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку звернення до суду з адміністративним позовом здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на оскарження, зокрема, рішень суб`єкта владних повноважень.

Варто зауважити, що питання поважності причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин справи і належних доказів поважності пропуску процесуального строку на оскарження.

Як на поважну підставу пропуску процесуального строку, позивач посилається на необізнаність про прийняття оскаржуваних постанов відповідачами.

Так, з матеріалів справи слідує, що до відділу ДВС постанова відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № 3-0808/3/204 від 08.08.2016 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 130500 грн надійшла 26.09.2016, 28.09.2016 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження; постанова Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №3-0604/3- 10/10-23/0604/06/02 від 06.04.2017 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 144000 грн. до відділу ДВС, як виконавчий документ надійшла 24.07.2017, 26.07.2017 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження; постанова Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3-1203/21 10/10-16/1203/06/02 від 12.03.2018 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у сумі - 52860 грн до відділу ДВС надійшла 17.05.2018, 17.05.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження.

Тобто, враховуючи, що ОСОБА_1 є стороною у виконавчих провадженнях з примусового виконання оскаржуваних постанов, тому постанова про відкриття виконавчого провадження була відповідно надіслана йому 28.09.2016, 26.07.2017,17.05.2018, відповідно до чого позивач повинен був та міг дізнатися про прийняття оскаржуваних постанов відповідачами.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що постанова Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №3- 0604/3-10/10-23/0604/06/02 від 06.04.2017 про накладення штрафу на ОСОБА_1 була надіслана позивачу поштою 07.04.2017, про що свідчить відмітка на останньому аркуші постанови.

При цьому, зміст відповіді ДАБІУ від 26.05.2017 №40-704-(90-9)/4441 на звернення позивача щодо незаконного надання дозвільної документації на об`єкти будівництва, що у свою чергу, слугувало підставою для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності як зазначено у постанові №3- 0604/3-10/10-23/0604/06/02 від 06.04.2017, свідчить про те, що позивачу було відомо про спірні правовідносини ще у 2017 році.

Постанова Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № 3-0808/3/204 від 08.08.2016 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності була направлена на адресу позивача, зазначену у постанові, що співпадає з адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 , про що свідчить відмітка на оскаржуваній постанові.

Щодо постанови Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області № 3- 1203/2-10/10-16/1203/06/02 від 12.03.2018 про накладення штрафу на ОСОБА_1 за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, то слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено направлення позивачу поштовою кореспонденцією акту від 26.02.2018, протоколу 1-Л-З-2602/2 від 26.02.2018, припису С-2602/7 від 26.02.2018, що передували прийняттю постанови.

Поміж наведеного, як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 тривалий час, протягом 2017-2018 років звертався до відповідачів з приводу питань, які певним чином стосувалися оскаржуваних постанов.

Отже, враховуючи досліджені матеріали позову та обґрунтування заяви про поновлення строку, суд вважає, що повідомлені обставини не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду з даним позовом.

Крім того, вищезазначене дає підстави стверджувати, що позивач мав реальну можливість вчасно звернутись до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів у строки передбачені ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно із пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи, що судом визнано неповажними вказані у заяві про поновлення строку звернення до суду причини пропуску вказаного строку, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київської області Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області в особі правонаступника Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними та скасування постанов.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.А. Липа

Повний текст ухвали складено: 28.12.2020