Справа № 200/8735/20-а
Суддя: Абдукадирова К.Е.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Справа№200/8735/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2

до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, юридична адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 16)

про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу від 25 серпня 2020 року № 4085-СГ, зобов`язання надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області відповідно до заяви від 29 липня 2020 року.

Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року суд прийняв до розгляду позовну заяву та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

01 грудня 2020 року розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та витребувано від відповідача документи.

Витребувані судом документи надійшли до суду, у зв`язку з чим 17 грудня 2020 року закрито підготовче провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 08 жовтня 2019 року звернувся в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Зачатівської сільської ради Волноваського районі Донецької області. Наказом відповідача №6356-СГ від 25.11.2019 року позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зазначає, що рішенням суду від 05 березня 2020 року по справі № 200/814/20-а визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Держгеокадастру від 25.11.2019 року № 6356-СГ. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (юридична адреса: 87551, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівників, 1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 від 08 жовтня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області та вирішити питання про надання дозволу або про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішення набрало законної сили 07 липня 2020 року.

Проте, 25 серпня 2020 року наказом № 4085-СГ відповідач повторно відмовив позивачу у наданні дозволу з аналогічних підстав.

Зазначає про неправомірність відмови відповідача в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки відсутні підстави для такої відмови, визначені Земельним кодексом України та нормами законодавства, яке регулює спірні питання.

Відповідачем у встановлений судом строк відзив не надано. Враховуючи положення ч. 6 ст. 162 КАС України суд дійшов висновку про вирішення справи за наявними матеріалами. Водночас, відзив по адміністративній справі надійшов до суду 23 грудня 2020 року, тобто після закриття підготовчого провадження.

Слід зазначити, що у відповідача було достатньо часу (з 28 вересня 2020 року) для надання відзиву на позовну заяву.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 ) є громадянином України та особою, що претендує на отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт № НОМЕР_3 ).

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області є суб`єктом владних повноважень, територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру.

Рішенням суду від 05 березня 2020 року по справі № 200/814/20-а визнаний протиправним та скасований наказ Головного управління Держгеокадастру від 25.11.2019 року № 6356-СГ. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (юридична адреса: 87551, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівників, 1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах малолітньої особи ОСОБА_3 від 08.10.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області та вирішити питання про надання дозволу або про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області для ведення особистого селянського господарства з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні. Рішення набрало законної сили 07 липня 2020 року.

Як вбачається зі змісту вказаного рішення суду, відповідач вперше відмовив позивачу у наданні дозволу наказом від 25 листопада 2019 року №6356-СГ, посилаючись на те, що заявник є неповнолітньою особою, а до заяви не додані письмова нотаріально посвідчена згода батьків (усиновлювачів) або піклувальника та дозвіл органу опіки та піклування у відповідності до ст. 31 Цивільного кодексу України.

ОСОБА_1 , 29 липня 2019 року повторно звернувся до ГУ Держгеокадастру у Донецькій області із заявою про надання неповнолітньому ОСОБА_2 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2га, яка розташована на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області.

До заяви було додано графічні матеріали, на яких зазначене бажане розташування та розмір земельної ділянки, копії паспорту та РНОКПП, копія свідоцтва про народження, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, запит щодо надання інформації, графічний матеріал до запиту.

Відповідно до наказу від 25 серпня 2020 року № 4085-СГ відповідач відмовив позивачу, посилаючись на те, що запитувана ділянка частково відноситься до земель водного фонду.

В матеріалах справи містяться графічні матеріали з зображенням запитуваної позивачем земельної ділянки. При цьому доказів тому, що зазначена земельна ділянка відноситься до земель водного фонду відповідачем не надано.

Слід зазначити, що до земель водного фонду відносяться прибережними захисними смугами вздовж річок однак, відповідно до частини 2 статті 60 Земельного кодексу України прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною: для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів.

З графічних матеріалів вбачається, що витребувана земельна ділянка знаходиться на відстані більш ніж 25 метрів від урізу води. Графічні матеріали визначають можливе розміщення земельної ділянки, та після розробки проекту землеустрою контур земельної ділянки може змінитись в межах наявного вільного земельного масиву.

Отже, спірним у даній справі є відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області, що викладена у наказі від 25 серпня 2020 року № 4085-СГ.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частини 2 статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Підстави набуття права на землю шляхом передачі ділянок у власність встановлюються нормами Земельного кодексу України.

Згідно п. "а" ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Порядок передачі земельних ділянок у власність громадян врегульовано ст.118 Земельного кодексу України відповідно до частин 6-7 якої громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення, серед іншого, особистого селянського господарства, у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Виходячи з аналізу наведених норм, стаття 118 Земельного кодексу України містить виключний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Відповідач, в силу вимог Земельного кодексу України та покладених на нього обов`язків, зобов`язаний в кожному випадку дослідити фактичні обставини повно та всебічно для з`ясування наявності чи відсутності встановлених законом підстав для відмови в задоволенні заяви.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 відповідач повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому, у випадку надання відмови, Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області повинно було керуватись лише тими підставами, виключний перелік яких визначено у ст.118 Земельного кодексу України.

В свою чергу, наказом від 25 серпня 2020 року № 4085-СГ відповідач відмовив у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою та зазначив таку підставу як те, що запитувана земельна ділянка частково відноситься до земель водного фонду.

Водночас, у вищезазначеному наказі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області не розглянуто питання про відповідність місця розташування земельної ділянки, що планується до відведення, вимогам законів, прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, чи генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектам землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затвердженим у встановленому законом порядку, що, у свою чергу, є порушенням вимог Земельного кодексу України.

Зазначена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 10.10.2019 по справі № 814/1959/17.

У спірних правовідносинах відповідач не розглянув заяву позивача у встановленому порядку, а рішення суду від 05 березня 2020 року не призвело до поновлення порушених прав позивача.

Під час ухвалення оскаржуваного рішення Головним управлінням Держгеокадастру у Донецький області не враховані висновки суду викладені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 05.03.2020р. у справі №200/814/20-а.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною 6 статті 118 ЗК України. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом.

Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, а тому не є дискреційними.

Відповідно до ч.11 ст. 118 ЗК України, у разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що такий спосіб захисту, як зобов`язання ГУ Держгеокадастру прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи. У цій справі з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наказ від 25 серпня 2020 року № 4085-СГ "Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою" є протиправним і підлягає скасуванню, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову судові витрати покладаються відповідача та підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19, 20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124, 125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області (, юридична адреса: 84313, Донецька обл., м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 16) про визнання дій протиправними, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправним, та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецький області № 4085-СГ від 25 серпня 2020 року «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецький області ( ) надати ОСОБА_1 , якій діє в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 , дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність (безоплатно) земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області, відповідно до заяви від 29 липня 2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держгеокадастру у Донецький області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 24 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Е. Абдукадирова