Справа № 177/1661/20
Суддя: Березюк М. В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 177/1661/20
Провадження № 2-а/177/25/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 грудня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Проліз Є. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Петрівського відділення поліції Долинського відділу Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Петрівського відділення поліції Долинського відділу Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

15.12.2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд скасувати постанову ЕГА № 108933 від 11.12.2020 складену поліцейським Петрівського відділення поліції Долинського відділу ГУНП в Кіровоградській області сержантом поліції Кривошея М.В., якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, з застосуванням стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначала, що 11.12.2020 вона перебувала в порожньому фойє Петрівського районного суду в очікуванні ухвали суду. У зв`язку з поганим самопочуттям, високим артеріальним тиском та запамороченням, вона була без одягненої захисної маски. В цей час, до приміщення суду зайшли працівники поліції, які вимагали одягти маску, на що вона прикрила обличчя шарфом та намагалася пояснити працівникам поліції, що вона за станом здоров`я, в силу перенесеної хвороби, не може перебувати в приміщення з обмеженим обсягом кисню, носіння медичної маски обмежує її дихання та призводить до втрати свідомості.

Працівники поліції повідомили її про вчинення нею правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП, при цьому вони не представилися, не роз`яснили їй її процесуальні права, зокрема право на захист, звернення за правовою допомогою адвоката.

Відносно неї було складено постанову про притягнення її до відповідальності за ч.2 ст. 44-3 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн., яку вважала незаконною, складеною з порушенням її прав.

Крім цього, зазначала, що введення карантину в Україні, без введення правових режимів воєнного та надзвичайного стану не відповідає вимогам Конституції, а відповідно не може бути підставою для обмеження її прав і свобод, покладення додаткового обов`язку у вигляді носіння медичної захисної маски.

У зв`язку з чим, посилаючись на вказані обставини, а також складення постанови без врахування її стану здоров`я, без роз`яснення процесуальних прав, без забезпечення можливості залучити захисника, без зазначення нормативно-правового акту, який нею порушено та при складенні постанови не в приміщенні Петрівського районного суду, позивач просила суд скасувати постанову інспектора поліції постановлену відносно неї, а провадження у справі закрити.

Позивач зазначила в позову клопотання про розгляд справи за її відсутності, що дає суду право розглянути справу за її відстуності.

Відповідачі ОСОБА_2 та Петрівське відділення поліції Долинського відділу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 55, 57-59), в судове засідання не з`явилися, участь своїх представників у розгляді справи не забезпечили, відзиву не подали. Від поліцейського Кривошея М.В. надійшла заява, в якій він просив суд провести розгляд справи за його відсутності, проти позову заперечив, посилаючись на не надання позивачем доказів, на момент складення оскаржуваного протоколу, медичних чи будь-яких інших протипоказань для носіння медичної маски.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 206 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. При цьому, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється (ч. 4 ст. 229 КАС України).

Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою сержанта Петрівського відділення поліції Долинського відділу ГУНП в Кіровоградській області від 11.12.2020 ЕГА № 108933, ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення передбаченого ч.2 ст. 44-3 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с. 19).

Як слідує зі змісту постанови, 11.12.2020 о 12:15 год ОСОБА_1 перебувала в Петрівському районному суді за адресою: АДРЕСА_1 , без захисної маски, яка б закривала рот та ніс (а.с. 19). ОСОБА_1 отримала вказану постанову, про що свідчить її підпис на ній (а.с. 19).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин - адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

На виконання вимог Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», прийнято Постанову КМ України № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно якої з метою запобігання поширенню на території України вказаної гострої респіраторної хвороби, з 01.08.2020 по 31.12.2020 на території України установлено, шляхом продовження на всій території України дію карантину, встановленого постановами КМУ від 11.03.2020 № 211 та № 392 від 20.05.2020.

Відповідно до п.п. 1 п. 10 Постанови КМ України № 641 від 22.07.2020, в редакції чинній станом на 11.12.2020, на території України на період дії карантину заборонялося перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

У зв`язку з чим, суд критично оцінює доводи позивача про відсутність законних підстав для встановлення та існування обов`язку перебувати в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно. А відповідно критично оцінює твердження позивача, про відсутність обов`язку перебувати в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 06.11.2020 № 1000-IX, який набрав чинності 21.11.2020, внесено зміни до Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», а саме статтю 44-3 КУпАП доповнено частиною 2 такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Крім цього, зазначеним Законом внесено зміни до ст. 222 КУпАП, яка визначає повноваження органів національної поліції з розгляду справ про адміністративні правопорушення, шляхом доповнення ч.1 ст. 222 КУпАП, після цифр "44" словами і цифрами "частина друга статті 44-3". Відповідно до вказаних змін, які набрали чинності 21.11.2020, до повноважень працівників органів та підрозділів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено ст. 279 КУпАП, відповідно до якої, особа уповноважена на розгляд справи, серед іншого, зобов`язана роз`яснити особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, заслуховує особу, яка беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Як стверджувала позивач, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно неї, поліцейський ОСОБА_2 їй процесуальні права не роз`яснив, зокрема право на захист, чим позбавив її можливості приймати участь у розгляді справи за присутності адвоката та отримувати правову допомогу. Крім цього, позивач зазначала, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було враховано обставини, що мали суттєве значення для правильного вирішення справи, а саме її стан здоров`я, наявність у неї медичної документації, яка підтверджує перенесення хвороби, що на даний час унеможливлює постійне перебування її в медичній масці.

Відповідачі, які є суб`єктами владних повноважень, вказаних обставин не заперечили, докази на спростування тверджень позивача не надали, посилаючись лише на не доведення останньою існування на момент складення оскаржуваного «протоколу» медичних чи інших протипоказань для носіння медичної маски.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідачів, суд вважає, що саме відповідачами не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача поліцейським виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, зокрема роз`яснено право на захист та участь у розгляді справи за участі адвоката. Більш того, відповідачі вказані доводи позивача навіть не заперечили.

Оскільки перед судом не спростовано тверджень позивача про не роз`яснення їй прав, забезпечення реалізації нею права на захист, суд приходить до висновку, що своїми діями по складенню постанови, поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, та порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного адміністративного суду 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.

Твердження позивача про те, що при розгляді справи не було враховано її стан здоров`я, зокрема перенесену нею хворобу, після чого їй протипоказано перебування в жарких, задушливих приміщеннях, де недостатньо кисню, а медична маска затримує та обмежує її дихання, що призводить до втрати нею свідомості, перед судом не доведено, оскільки надані позивачем копії медичної документації датовані 1995-1996 роками, при цьому не містять чітких протипоказань про які зазначала позивач.

На думку суду не заслуговують на увагу твердження позивача про складення постанови не за місцем вчинення правопорушення, оскільки зі змісту постанови слідує, що вона складена о 12:18 год 11.12.2020, за фактом події о 12:15 год 11.12.2020 в Петрівському районному суді за адресою: вул. Центральна, 39, смт Петрове (а.с. 19), примірник якої отримано ОСОБА_1 , зауважень до постанови не внесено. Незначна різниця в часі інкримінованого порушення та часі складення постанови (три хвилини) свідчать про її складення на місці інкримінованого правопорушення.

Однак, сам факт розгляду справи про адміністративне правопорушення з порушенням права особи на захист, що суб`єктом владних повноважень перед судом спростовано не було, свідчить про безумовне порушення порядку розгляду справи про адміністративне порушення, та робіть докази по справі недопустимими.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини, дають суду підстави для висновку про неправомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, оскільки розгляд справи відбувався з порушенням основоположного права права на захист, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частина 7 цієї ж статті передбачає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

В матеріалах справи міститься квитанція про сплату судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп. за подання позовної справи ОСОБА_1 (а.с. 18).

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, суд вважає за необхідне вирішити питання розподілу понесених позивачем судових витрат за подання позовної заяви.

Керуючись ст.19 Конституції України, ч.2 ст. 44-3 КУпАП, ст.ст.6, 8, 9, 72, 77, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського Петрівського відділення поліції Долинського відділу Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Петрівського відділення поліції Долинського відділу Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову сержанта поліції Петрівського відділення поліції Долинського відділу ГУНП в Кіровоградській області Кривошея Максима Вікторовича, серії ЕГА № 108933 від 11.12.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.44-3 КУпАП, та накладення на неї стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Петрівського відділення поліції Долинського відділу Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, на користь ОСОБА_1 , судовий збір у сумі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до пп. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя М.В. Березюк