Справа № 520/10114/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

28 грудня 2020 року Справа №520/10114/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення-рішення №-2038 від 27.06.2019 р., про донарахування земельного податку з фізичних осіб на суму 71917, 39 грн., винесене ГУ ДФС України в Харківській області;

- стягнути судовий збір із відповідача в порядку встановленому чинним законодавством України.

Ухвалою суду від 05.08.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 27.08.2020 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки рішення є правомірним, підстав для його скасування відсутні.

Представник позивача 09.09.2020 надав письмову відповідь на відзив, а якій зазначив, що не погоджується з доводами викладеними у відзиві.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними доказами у справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є власником 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею, 0,3661 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:002:0092). Підставою для виникнення права власності є Договір купівлі-продажу земельної ділянки, реєстровий номер 2619, укладений між позивачам та ОСОБА_2 , який наявний в матеріалах справи.

Головним управлінням ДПС у Харківській області винесено податкове повідомлення - рішення № -2038 від 27.06.2019 р., яким відповідно до п. 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України та відповідно до п. 286.5 статті 286 розділу XII ПК України позивачу нараховано земельний податок з фізичних осіб на суму 71917, 39 грн.

Вказане податкове повідомлення-рішення надіслано засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та повернулося за закінченням терміну зберігання до ГУ ДПС у Харківській області.

У відповідь на адвокатський запит від 12.12.2019, оскаржуване податкове повідомлення-рішення позивач отримав 24.12.2019 року.

Судом також встановлено, що 26.12.2019 року представником позивача, скориставшись правом на оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, звернувшись до Державної податкової служби України зі скаргою про скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

До вказаної скарги від 26.12.2020 року було долучено копії наступних документів, а саме: договору купівлі-продажу земельної ділянки від 21.11.2016 р., договору про користування земельною ділянкою від 15.12.2016., витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Рішенням Державної податкової служби України від 26.02.2020 року № ІП99-00-08-04-09 податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 23.05.2019 року № -2038 залишено без змін, а скаргу позивача залишено без розгляду та повернуто позивачу.

Позивач, вважаючи вищевказане податкове повідомлення - рішення ГУ ДПС у Харківській області протиправним, звернувся з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України (далі ПК України), платниками податку (плати за землю) є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв), та землекористувачі.

Стаття 270 ПК України закріплює, що об`єктами оподаткування земельним податком є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Згідно пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Положеннями підпунктів 271.1.1, 271.1.2 пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок розташованих у межах населених пунктів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом (пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України).

Одночасно, пунктом 286.1 статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру (зокрема, за приписами норм ст.ст.15, 20 Закону України Про Державний земельний кадастр від 07 липня 2011 №3613-VI) до Державного земельного кадастру включаються цілий ряд відомостей про земельні ділянки, зокрема: кадастровий номер; місце розташування; площа; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; нормативна грошова оцінка, а також інформацію про її власників (користувачів), зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Такі відомості внесені до Державного земельного кадастру є офіційними).

Відповідні центральні органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (п.274.1 ст.274 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 286.5 статті 285 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами, які видають платникові до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. З контексту наведених норм Податкового кодексу України можна дійти висновку, що нарахування фізичним особам сум земельного податку проводиться контролюючим органом на підставі даних державного земельного кадастру та з використанням нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної у встановленому порядку.

Статтями 1, 18 Закону України Про оцінку земель від 11.12.2003 за №1378-IV (в останній редакції) встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, проводиться незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України Про землеустрій. За результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація.

Відповідно до ст.ст.15, 20, 23 Закону України Про оцінку земель підставою для проведення оцінки земель, у тому числі нормативної грошової оцінки земельних ділянок, є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Виготовлена технічна документація нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

За результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів є Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр), відповідно до п.1 Положення про зазначений орган, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року №15.

Згідно п.21 Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року №213, дані за результатами проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель, що видається територіальним органом Держгеокадастру за місцезнаходженням земельної ділянки у строк, що не перевищує трьох робочих днів з дати надходження відповідної заяви.

Таким чином, належним джерелом даних про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки є витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який виданий територіальним органом Держгеокадастру за місцем розташування земельної ділянки, або в силу норми ст.15 Закону України Про Державний земельний кадастр, - відомості з Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку станом на відповідну дату. При цьому, безпосередньо контролюючий орган не наділений повноваженнями на встановлення та зміну нормативної грошової оцінки земельних ділянок самостійно (в тому числі окремих її складових).

Суд звертає увагу, що згідно долучених до матеріалів справи договору купівлі-продажу від 21.11.2016 р. № 2619 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, власником 1/2 частини земельної ділянки, загальною площею 0,3661 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:002:0092) є ОСОБА_1 . Підставою для виникнення права власності є Договір купівлі- продажу земельної ділянки, реєстровий номер 2619, укладений між позивачем та ОСОБА_2 .

Згідно ч.1 ст.193 Земельного кодексу України, державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Призначенням державного земельного кадастру, відповідно до ст.194 Земельного кодексу України, є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Порядок користування відомостями Державного земельного кадастру регламентований ст.38 Закону України Про Державний земельний кадастр (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якої відомості Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі: - витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру; - довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території) за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру;

- викопіювань з кадастрової карти (плану) та іншої картографічної документації Державного земельного кадастру.

Користування відомостями Державного земельного кадастру може також здійснюватися у формі надання доступу до нього в режимі читання.

Доступ до Державного земельного кадастру надається банкам, центральному органу виконавчої влади, який здійснює державний контроль за використанням та охороною земель, та особам, які в установленому законом порядку включені до Державного реєстру сертифікованих інженерів-землевпорядників та Державного реєстру сертифікованих інженерів-геодезистів.

Витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку містить усі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги.

Для здійснення повноважень, визначених законом, органи державної влади та органи місцевого самоврядування користуються відомостями і документами Державного земельного кадастру щодо земель та земельних ділянок, розташованих на відповідній території, на безоплатній основі.

На отримання відомостей Державного земельного кадастру про земельну ділянку мають право, зокрема, органи державної влади та органи місцевого самоврядування для реалізації своїх повноважень, визначених законом.

Витяг з Державного земельного кадастру підписується Державним кадастровим реєстратором та посвідчується його печаткою.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України Про Державний земельний кадастр, відомості Державного земельного кадастру є офіційними.

Згідно п.п.14 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, нормативна грошова оцінка це значення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яке розраховується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на підставі відомостей про земельну ділянку, зазначених у пункті 24, та відомостей про нормативну грошову оцінку земель у межах території адміністративно-територіальної одиниці згідно з підпунктом 8 пункту 22 цього Порядку.

Згідно наданого відповідачем розрахунку земельного податку за земельну ділянку за адресою: Харків, вул. Киргизька 19 (кадастровий номер :02:002:0092), виходячи із площі земельної ділянки 0,1831 га., нарахування земельного податку позивачу було проведено по формулі: Цзд = Б*Кі*Км2*КмЗ_ср.*Кф*РL, де Км2 - зональний коефіцієнт (за адресою: вул. Киргизська, 19, м. Харків, - зона 6923): Км2 -0,79; КмЗ - коефіцієнт для зон впливу локальних факторів (1% ) Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (для вказаного платника Кф становить 2,5 - землі комерційного використання).

З - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2019 рік.

Розрахунок грошової оцінки земельної ділянки та земельного податку за земельну ділянку за 2019 рік : (291,18*1,249*1,433*1,06*1*3)*0,79*1%*3,0*10000 = 392776,57 (тариф) 392776,57*0,1831 га=71917,39 гривень (податок).

Нарахування земельного податку відповідачем було проведено в автоматичному режимі засобами АІС «Податковий блок».

Судом встановлено, що належна позивачу на праві власності 1/2 частина земельної ділянки загальною площею 0,3661 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:002:0092), є такою земельною ділянкою, відносно якої проведено нормативно-грошову оцінку. Ця обставина посвідчується витягом № 490/10 від 26.03.2010р., за вих. №1122, який наявний в матеріалах справи.

Крім того, позивачем 24.11.2020 року було надано до матеріалів справи витяг про нормативну-грошову оцінку земельної ділянки загальною площею 0,3661 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:002:0092), який було отримано у листопаді 2020 р.

Цей документ також посвідчує наявність в належної позивача земельної ділянки загальною площею 0,3661 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:002:0092) - правового статусу земельної ділянки відносно якої було проведено нормативну грошову оцінку.

В сукупності із іншими документальними доказами вже наявними у справі, він вказує на безперервність та незмінність правового статусу земельної ділянки, відносно якої було проведено нормативно-грошову оцінку, починаючи з моменту її відведення та передачі у приватну власність.

Таким чином, нарахування земельного податку для позивача має відбуватись за правилами нарахування, вставленими для земельних ділянок, відносно яких проведено нормативно-грошову оцінку, виходячи із площі земельної ділянки 0,18305 га.

Відповідно до положень статті 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Таким чином, ОСОБА_1 має сплачувати податок у розмірі 1 (одного) відсотка від нормативної грошової оцінки належної йому земельної ділянки із перерахунком на індекс інфляції встановлений за підсумками року. Якщо нормативно-грошова оцінка всієї земельної ділянки складає 2 518 841,00 грн., то розмір нормативно-грошової оцінки належної позивачу 1/2 частини цієї земельної ділянки складає 1 259 420,50.

Отже, на підставі викладеного можливо зробити висновок, що відповідачем розрахунок суми земельного податку з фізичних осіб для позивача здійснено за відсутності відомостей, обов`язкова наявність яких обумовлена Податковим кодексом України, що має своїм наслідком визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. При цьому, спірне податкове повідомлення-рішення відповідача підлягає скасуванню не через відсутність у позивача вказаного податкового обов`язку, а через висновок про неправильний розрахунок відповідачем суми податкового зобов`язання.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 (справа 826/15139/16 (К/9901/1450/17), у постанові від 17.04.2018 (справа 2а-10031/12/2670).

Такий підхід узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції Суд визначив, що …адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване в даній справі податкове повідомлення рішення №-2038 від 27.06.2019 р., про донарахування земельного податку з фізичних осіб на суму 71917, 39 грн., прийняте Головним управлінням ДФС України у Харківській області всупереч приписів чинного податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення №-2038 від 27.06.2019 р., про донарахування земельного податку з фізичних осіб на суму 71917, 39 грн., винесене ГУ ДФС України в Харківській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Харківській області на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 28 грудня 2020 року.

Суддя Сагайдак В.В.