Справа № 823/3267/14
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24 грудня 2020 року справа № 823/3267/14
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гараня С.М., суддів Паламаря П.Г., Рідзеля О.А., розглянувши у в письмовому порядку заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Офісу Генерального прокурора, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального Прокурора України № 1483к від 23.10.2014 про звільнення з посади прокурора Черкаської області ОСОБА_1 , з моменту його прийняття;
- поновити ОСОБА_1 на посаді прокурора Черкаської області;
- зобов`язати Генерального прокурора видати наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Черкаської області з 23.10.2014 та внести в трудову книжку запис про поновлення ОСОБА_1 на посаді прокурора Черкаської області з 23.10.2014;
- стягнути з Офісу Генерального прокурора на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу;
- зобов`язати Офіс Генерального прокурора вчинити всі передбачені чинним законодавством дії, необхідні для виключення ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади» та анулювання запису щодо ОСОБА_1 в Єдиному державному реєстрі осіб щодо яких застосовано положення Закону України «Про очищення влади», як помилкового.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.12.2020 адміністративний позов задоволено частково.

В подальшому, від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, обґрунтована тим, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат з професійної правничої допомоги, які сплачені позивачем.

Вирішуючи дану заяву, суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 1 статті 132 КАС України врегульовано, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У пункті 4 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI закріплено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правничої допомоги.

Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчить про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано до суду ордер серії СА №1007048, копію договору про надання правової допомоги 147-02, додаткову угоду № 1 від 27.02.2020, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 04.12.2020 № 1 на суму 11 500 грн.

Крім того, до заяви про ухвалення додаткового судового рішення додано копію рахунку на оплату № 147-02 від 04.12.2020 на суму 11500 грн та платіжне доручення від 04.12.2020 про сплату 11 500 грн правової допомоги.

Суд зазначає, що заявником підтверджено повноваження як представника у відповідності до положень договору про надання правової допомоги від 27.02.2020, а сплата коштів за правничу допомогу адвоката підтверджується платіжним дорученням.

Враховуючи те, що позивачем надано до суду докази документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 167, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку із розглядом справи в суді в розмірі 11 500 (одинадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Копію додаткового рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Додаткове рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий С.М. Гарань

Судді П.Г. Паламар

О.А. Рідзель