Справа № 640/3909/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року м. Київ № 640/3909/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до проДержавної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» Міністерства юстиції України, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась з позовом до Державної установи «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» Міністерства юстиції України (далі по тексту - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі по тексту - відповідач-2) про:

визнання неправомірними дії відповідача - 2 щодо повернення пакету документів необхідних для призначення пенсії за вислугу років стосовно позивача;

зобов`язання відповідача - 1 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області необхідні для призначення пенсії за вислугу років документи стосовно позивача;

зобов`язання відповідача - 2 призначити позивачу пенсію за вислугу років з 01.10.2016.

Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовано протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо повернення Державній установі «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» Міністерства юстиції України пакету документів позивача необхідних для призначення пенсії за вислугу років з тих підстав, що вислуга років позивача складає лише 21 рік 6 місяців 15 днів.

04 листопада 2019 року відповідачем - 2 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю у зв`язку із тим, що станом на момент звернення з заявою до Пенсійного фонду щодо призначення пенсії за вислугою років, вислуга років позивача складала 21 рік 6 місяців 15 днів, у той час, коли стаття 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» передбачає, що пенсія за вислугу років призначається з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

11 квітня 2019 року відповідачем - 1 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки останнім було виконано свій обов`язок щодо подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області документів необхідних для призначення пенсії позивачу. Крім того, відповідач - 2 повідомив, що 08.04.2019 Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» Міністерства юстиції України було повторно направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області документи для призначення пенсії позивачу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2018 року позивач звернувся до Голови комісії з ліквідації Державної пенітенціарної служби України із зверненням про підготовку та подання документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області необхідних для призначення пенсії за вислугу років.

03 грудня 2018 року комісією з ліквідації Державної пенітенціарної служби України звернення позивача направлено до Генеральної дирекції Державної кримінально-виконавчої служби України для опрацювання.

17 грудня 2018 року відповідачем - 1 підготовлено та направлено документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

Листом від 28.02.2019 №402 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повернуло відповідачу - 1 без виконання пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що на день звільнення позивача з військової служби 30.09.2016 вона мала 21 рік 06 місяців 15 днів календарної вислуги років. Згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається зокрема особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідачів, звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. «б» ст. 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно із п. «а» ст. 12 Закону №2262-XII особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Днем звільнення позивача зі служби є 30.09.2016 року, а відтак його календарна вислуга має становити 22 роки і більше.

Цією ж статтею передбачено, що до календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у ч. 2 ст. 17 цього Закону.

Частиною 2 ст. 17 Закону №2262-XII встановлено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

З матеріалів справи вбачається, що вислуга позивача станом на момент звільнення складає 21 рік 06 місяців 15 днів, у пільговому обчислені - 26 років 11 місяців 14 днів.

Посилання позивача на приписи п.п. «г» п. 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 №393 (далі Постанова №393) згідно з яким до вислуги років для призначення пенсій час проходження служби особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби зараховується на пільгових умовах, як один місяць служби за сорок днів, є безпідставними, оскільки згідно із ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

А тому, враховуючи викладене, застосуванню до спірних відносин підлягають норми Закону №2262-XII, як акта, що у порівнянні з Постановою №393 має вищу юридичну силу.

Враховуючи наведені законодавчі норми, суд дійшов висновку про те, що позивач не підтвердив вимоги щодо права на пенсію за вислугу років згідно ст. 12 Закону №2262-XII. Для призначення позивачу пенсії за вислугу років Закон №2262-XII визначає, як обов`язкову вимогу наявність саме календарної вислуги (22 роки), а не її загальну тривалість у пільговому обрахуванні, яка, як правило, впливає на розмір пенсії.

З огляду на те, що календарна тривалість вислуги років позивача складає 21 рік 06 місяці 15 днів є недостатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII, суд дійшов висновку про те, що позивач не набув права на пенсію за вислугу років, відповідно до Закону №2262-XII, у зв`язку із відсутністю календарної вислуги у мінімально-визначеному законодавством розмірі (22 роки).

Вказана правова позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дії відповідача - 2 щодо повернення пакету документів необхідних для призначення пенсії за вислугу років стосовно позивача, має бути відмовлено.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача - 1 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області необхідні для призначення пенсії за вислугу років документи стосовно позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262 порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»(далі Порядок №3-1).

Так, пунктом 1 Порядку №3-1 установлено, що заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Суд звертає увагу, що пунктом 3 Розділу І Інструкції про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та з інших соціальних питань, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.09.2018 №760, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.10.2018 за №1152/32604, визначено, що уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Відповідно до затвердженого положення на відповідача - 1 покладено обов`язок забезпечення згідно із законодавством соціального захисту та організації охорони здоров`я персоналу підпорядкованих установ, а також членів їх сімей.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем - 1 17 грудня 2018 року підготовлено та направлено документи до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років.

Листом від 28.02.2019 №402 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повернуло відповідачу - 1 без виконання пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із тим, що на день звільнення позивача з військової служби 30.09.2016 вона мала 21 рік 06 місяців 15 днів календарної вислуги років. Згідно пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається зокрема особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Таким чином, з наведеного вбачається, що відповідачем - 1 у межах компетенції складено необхідні документи, які у подальшому направлено до територіального органу Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років. У свою чергу, саме Головним управління Пенсійного фонду України в Київській області надісланий відповідачем пакет документів повернуто, у зв`язку з відсутністю підстав для призначення позивачу пенсії за вислу років.

Крім того, відповідач - 1 повідомив суд, що 08.04.2019 Державною установою «Генеральна дирекція Державної кримінально-виконавчої служби України» Міністерства юстиції України було повторно направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області документи для призначення пенсії позивачу.

Разом з тим, суд зазначає, що позовні вимоги про зобов`язання відповідача - 1 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області необхідні для призначення пенсії за вислугу років документи стосовно позивача, є похідними вимогами від первинної щодо визнання неправомірними дії відповідача - 2 щодо повернення пакету документів необхідних для призначення пенсії за вислугу років стосовно позивача, в задоволенні яких судом відмовлено.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача - 1 підготувати та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області необхідні для призначення пенсії за вислугу років документи стосовно позивача, має бути відмовлено.

Також, є похідні вимоги про зобов`язання відповідача - 2 призначити позивачу пенсію за вислугу років з 01.10.2016, а тому в їх задоволені має бути також відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 має бути відмовлено.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, судові витрати, відповідно з частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін