Справа № 240/6320/20
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/6320/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гурін Д.М.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

22 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Шидловського В.Б. Матохнюка Д.Б. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

представника позивача: Шахрая М.І.

представника відповідача: Маланкевича Я.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
в квітні 2020 року позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні розслідування нещасного випадку, що трапився під час навчань 08 червня 2019 року на полігоні у селі Райки Бердичівського району Житомирської області, який призвів до отримання інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести розслідування нещасною випадку, що трапився з ОСОБА_1 під час навчань 08 червня 2019 року на полігоні у селі Райки Бердичівського району Житомирської області, який призвів до різкого загострення хвороби, часткової втрати працездатності та отримання інвалідності ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти відповідний акт розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 під час навчань 08 червня 2019 року на полігоні у селі Райки Бердичівського району Житомирської області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.08.2020 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Військові частини НОМЕР_1 , що виразилися у відмові ОСОБА_1 у проведенні розслідування нещасного випадку, який стався під час навчань 6 червня 2019 року на полігоні у селі Райки Бердичівського району Житомирської області;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 під час навчань 6 червня 2019 року на полігоні у селі Райки Бердичівського району Житомирської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його частково скасувати та ухвалити нову постанову про відмову в задоволені позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що погоджується з тим, що захворювання яке позивач отримав, набуте під час проходження служби, однак заперечує, що нещасний випадок з позивачем трапився при виконанні службових обов`язків. Вказує, що 05.08.2020 року під час розгляду справи по суті, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , з`ясовано, що факти та обставини нещасного випадку (травмування) вони підтвердити не можуть, про скарги на здоров`я позивача від нього самого свідкам стало відомо через певний проміжок часу.

07.12.2020 року позивачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 відповідно до якої останній вказує, що наявні у справі факти свідчать про те, що травмування позивач отримав під час виконання службових обов`язків а дії командування Військової частини НОМЕР_1 щодо не призначення розслідування нещасного випадку є протиправними.

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу у Національній гвардії України, на фінансовому забезпеченні перебував у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 16.03.2020 року №7 о/с позивач звільнений у запас за підпунктом "б" (за станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.04.020 року №71 виключений зі списків особового складу всіх видів забезпечення.

Як зазначає позивач, під час проходження військової служби при виконанні службових обов`язків, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №15 від 29.05.2019 року, а саме під час проведення планових навчань 06.06.2019 року, на полігоні в селі Райки Бердичівського району Житомирської області він отримав травму хребта. Внаслідок цієї травми його постійно переслідував біль у поперековій ділянці, лівій сідниці, задній поверхні лівого стегна, гомілки, оніміння у даних ділянках.

08.06.2019 року через різкий біль позивач не зміг піднятися з ліжка, звернувся до лікаря і був госпіталізований до неврологічного відділення ДУ ТМО УМВС України в Житомирській області, де перебував на стаціонарному лікуванні з 10.06.2019 року до 24.06.2019 року (виписка із картки стаціонарного хворого №791 від 24.06.2019 року.

Після цього, у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, 26.11.2019 року у Центральному госпіталі МВС України позивачу проведено операцію: транспедикулярна стабілізація сегменту L5-S1 хребців, видалення грижі м/х диску L5-S1 ліворуч (виписка із медичної картки стаціонарного хворого №11836 від 04.12.2019 року.

04 березня 2020 року Військово-лікарська комісія державної установи "ТМО МВС України по Житомирській області" за розпорядженням командира Військової частини 3047 №31 від 12.02.2020 року на підставі статей 64-Б, 23-Б, 4-Г, 52-Г, 54-Г, 67-Г графи 11 Розкладу хвороб (наказ MO України №402 від 14.08.2008 року), визнано ОСОБА_1 непридатним до військової служби у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №23/3-і від 04.03.2020 року.

Cтаття 64-Б графи II Розкладу хвороб - це ураження міжхребцевих дисків.

Внаслідок хвороби позивач втратив 30 відсотків працездатності і йому 30.03.2020 року встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаною з проходженням військової служби (Довідка МСЕК від 30.03.2020 року серія 12 ААА №045943 та довідка МСЕК від 30.03.2020 року серія 12 ААВ №015401.

Позивач 11.02.2020 року звернувся з рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 про проведення розслідування.

На вказаний рапорт Військова частина НОМЕР_1 надала відповідь №1/47-242 від 05.03.2020 року в якому відмовлено у проведенні службового розслідування через неможливість встановлення дійсного часового моменту набутої хвороби та пов`язати із виконанням службових обов`язків під час проходження військової служби, що суперечить вимогам наказу МВС України від 27.03.2002 року №1346.

Вважаючи такі дії Військової частини НОМЕР_1 протиправними та такими, що порушують право на соціальний захист, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Регулювання питань, пов`язаних із розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України здійснюється Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженим наказом МВС України від 27.12.2002 року № 1346 (далі Порядок №1346).

Відповідно до п. 1.2 Порядку № 1346, дія цього Порядку поширюється на з`єднання та військові частини Національної гвардії України, органи і підрозділи внутрішніх справ, навчальні заклади системи МВС України (далі - підрозділи).

Згідно із п. 1.3 Порядку № 1346 розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України, проводиться з урахуванням цього Порядку.

Розслідування та облік аварій в органах і підрозділах внутрішніх справ, а також професійних захворювань, що сталися з військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів, особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ України (далі - працівники), відбувається згідно з діючими нормативно-правовими актами (п. 1.4 Порядку № 1346).

Згідно з приписами п. 2.1 Порядку, розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Нормами п. 2.2 Порядку, визначено, що за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Згідно з положеннями п. 2.4 Порядку, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто, нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.

Відповідно до норм п. 3.8 Порядку, комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) або в період проходження служби при виконанні службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю потерпілого в охороні громадського порядку, громадської безпеки або в боротьбі зі злочинністю; скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Так, п. п. 3.1, 3.2 Порядку № 1346, визначено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально-профілактичного закладу; повідомити про те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків.

У разі нещасного випадку (у тому числі поранення) з працівником головного управління, самостійного управління, департаменту чи відділу центрального апарату МВС, підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в м. Києві, керівник зобов`язаний повідомити про це відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС.

Згідно з пунктом 3.8. Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

Відповідно до пункту 3.9 Порядку № 1346, комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він трапився в період проходження служби під час: - припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; - вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; - охорони і забезпечення громадського порядку; - несення постової чи патрульної служби; - виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; - забезпечення безпеки дорожнього руху; - участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій; - виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні; - перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; - підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; - проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; - проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах; - використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу; - провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; потерпілий; - прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами; - прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Згідно з п. п. 3.19, 3.20 Порядку № 1346, нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Нещасний випадок (у тому числі поранення), що стався в підрозділі з працівником іншого підрозділу під час виконання ним завдання свого керівника, розслідується підрозділом, де стався нещасний випадок, і про нього складається акт за формою Н-1* (НТ*) комісією з розслідування за участю представників підрозділу, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підрозділом, працівником якого є потерпілий. Підрозділ, де стався нещасний випадок (у тому числі поранення), зберігає в себе один примірник затвердженого акта за формою Н-1* (НТ*).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач травмувався під час проходження військової служби при виконанні службових обов`язків, відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 №15 від 29.05.2019 року, а саме під час проведення планових навчань на полігоні в селі Райки Бердичівського району Житомирської області.

Позивач звернувся з рапортом від 11.02.2020 року до командира Військової частини НОМЕР_1 про проведення розслідування.

Відповідно до пункту 3.5 Порядку №1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС.

В даному випадку, командир Військової частини НОМЕР_1 , відповідно до пункту 3.5 Порядку №1346, одержавши повідомлення про нещасний випадок мав організувати його розслідування.

Однак, у задоволенні рапорту позивача про проведення розслідування нещасного випадку було відмовлено.

Так, відповідач, відмовивши у проведенні службового розслідування, порушив вимоги Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, які виразилися у відмові в проведенні розслідування нещасного випадку.

Пунктом 3.5. Порядку № 1346 прямо передбачено, що керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією.

Тобто, при зверненні позивача із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, який з ним стався, відповідачу необхідно було створити комісію з розслідування нещасного випадку.

Аналогічна позиція щодо подібних правовідносин викладена в постановах Верховного Суду від 14.04.2020 року у справі № 580/1768/19, від 01.11.2019 у справі № 823/346/17.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що в даному випадку наявні достатні та необхідні правові підстави, що передбачені пунктом 2.1 Порядку № 1346, для проведення відносно позивача розслідування нещасного випадку, що трапився з ним, оскільки бездіяльність відповідача щодо не призначення розслідування нещасного випадку за фактом травмування позивача та не створення Комісії з розслідування нещасного випадку за фактом травмування позивача є протиправною.

При цьому, для відновлення його порушеного права необхідно зобов`язати відповідача призначити таке розслідування нещасного випадку, що трапився з ОСОБА_1 під час навчань 06.06.2019 року на полігоні у селі Райки Бердичівського району Житомирської області.

Колегія суддів вказує, що доводи апелянта не спростовують наявність підстав для проведення розслідування, так як згідно пункту 3.19 Порядку № 1346, нещасний випадок (у тому числі травма), про яку безпосереднього керівника потерпілого повідомлено, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси.

Таким чином, Порядком № 1346, чітко врегульований випадок, за якого нещасний випадок, про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили має бути розслідуваний протягом місяця після одержання заяви потерпілого. При цьому, час, коли стався нещасний випадок не має значення.

Крім того, повноваженнями щодо встановлення наявності чи відсутності причинного зв`язку між отриманою особою у період проходження служби при виконанні службових обов`язків травмою та подальшими захворюваннями, наділена комісія з розслідування нещасного випадку, а тому, при зверненні позивача із заявою про проведення розслідування нещасного випадку, який з ним стався, відповідачу необхідно було створити комісію з розслідування такого випадку, а не перебирати на себе повноваження комісії з порушеного питання.

Питання по суті отриманої позивачем травми та проміжку часу від отримання травми до звернення з повідомленням про неї, обставини проходження медоглядів, здачі заліків з фізичної підготовки, визнання позивача придатним до служби, на переконання колегії суддів, мають вирішуватись саме створеною комісією з розслідування такого випадку, за наслідками роботи якої, нею мають бути зроблені відповідні висновки про обґрунтованість/необґрунтованість заяви позивача.

Таким чином, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у проведенні розслідування нещасного випадку позивача, є протиправною.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не призначення розслідування нещасного випадку за фактом травмування позивача та зобов`язання відповідача призначити та провести розслідування нещасного випадку, відповідно до Порядку № 1346.

Разом з тим, суд першої інстанції вірно вказав, що позовна вимога про зобов`язання скласти акт розслідування нещасного випадку є передчасною, оскільки за результатами розслідування комісія самостійно має дійти висновку чи мав місце нещасний випадок під час проходження служби та з чим він пов`язаний.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 09.12.1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Постанова суду складена в повному обсязі 23 грудня 2020 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Шидловський В.Б. Матохнюк Д.Б.