Справа № 160/13435/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до акціонерного товариства Дніпропетровський завод прокатних валків про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, -
20 жовтня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до акціонерного товариства Дніпропетровський завод прокатних валків, в якій позивач просить суд:
Вказані позовні вимоги вмотивовані тим, що невиконання підприємством вимог Закону щодо своєчасного та повного відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, негативно впливає на поповнення бюджету Пенсійного фонду України та стан фінансування коштів на виплату пенсій.
АТ Дніпропетровський завод прокатних валків подано до суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог. В мотивування означеного відповідач вказує на те, що процедура відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України №21-1 від 19.12.2003. Можливість відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій безпосередньо пов`язана із фактом отримання відповідачем вищезазначених розрахунків. Проте, позивачем не надані докази надсилання Відповідачу органами пенсійного фонду відповідних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій із зазначенням сум до відшкодування за період з грудня 2019 року по вересень 2020 року, хоч відповідно до частини 1 статті 77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 (пункт 61) належним доказом, що підтверджує зміст вкладення у поштове відправлення, є опис вкладення, який заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися. Таким чином, позивачем не надані належні підтвердження надання позивачем відповідачеві саме розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з грудня 2019 року по вересень 2020 року. Таким чином відповідач не мав та не має можливості виконати свої обов`язки щодо відшкодування органам пенсійного фонду вищезазначених витрат, у зв`язку із невиконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області свого обов`язку, передбаченого пунктом 6.4. Інструкції №21-1, щодо надання відповідачу відповідних розрахунків. Крім того, виходячи зі змісту пункту 6.4. Інструкції №21-1 єдиним підтвердженням розміру сум до відшкодування на поточний рік, визначених органами Пенсійного фонду України, є щорічні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7). Зазначені додатки відповідно мають назву «Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів б-з статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та «Розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України». Жодних довідок-розрахунків заборгованості, які були надані позивачем разом із позовом, Інструкцією №21-1 не передбачено. Разом із позовною заявою позивачем були надані відповідачу копії розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню за вищезазначений період на загальну суму 667 121,57 гривень (зокрема не надані розрахунки за грудень 2019 року). При цьому позивач у позовній заяві вимагає стягнути з відповідача 1 176 384,92 гривень, таким чином заявлена позивачем у позовній заяві заборгованість АТ ДЗПВ з відшкодування витрат у розмірі 509 263,35 гривень жодним доказом позивачем не підтверджена, а тому не підлягає стягненню з відповідача. Крім того, пояснення позивача про те, що розрахунки позивача - є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який не був оскаржений відповідачем, а тому розрахунки є обов`язковими для виконання, тобто сплати, є безпідставними. Розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які здійснюються відповідно до 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", не є актами індивідуальної дії, у зв`язку з чим не можуть бути окремим предметом оскарження в адміністративній справі, оскільки зазначені розрахунки не носять обов`язкового характеру для виконання платником та не тягнуть за собою безспірне стягнення вказаних у розрахунках сум. Вказані суми стягуються в судовому порядку. Відповідач не позбавлений права надавати заперечення проти такого розрахунку при розгляді справи щодо стягнення відповідних сум витрат. Крім того, зазначені розрахунки своєчасно не були надані відповідачу, а тому він був позбавлений можливості оскаржувати такі розрахунки.
ГУ ПФУ в Дніпропетровській області до канцелярії суду подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначив про те, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання, тощо) органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства в місячний термін з моменту виникнення цих обставин. Таким чином, на відповідача покладено обов`язок в повному обсязі відшкодувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювати або працюють на роботах із шкідливими і важкими умова праці за Списком №1, 3 2, виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування відповідачу необхідно було покритим витрати на виплату та доставку пенсій Управлінню, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період грудень 2019 року-вересень 2020 року в сумі 1 176 384 грн. 92 коп. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що докази про надсилання відповідачу розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій Управлінню, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період грудень 2019 року-вересень 2020 року в сумі 1 176 384 грн. 92 коп. Також, відповідач у відзиві зазначає, що докази про надсилання останньому розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не надані, відповідно до чого й відсутні докази того, що у відповідача виник обов`язок щодо сплати суми заборгованості. З цього приводу ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомляє, що розрахунки були відправлені та вручені посадовій особі АТ Дніпропетровський завод прокатних валків Волобой, про що є відповідна відмітка в повідомленнях про вручення конвертів. До того ж, оскільки відповідач не надав доказів оскарження розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, тому отримані розрахунки є узгодженими та обов`язковим для виконання.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.10.2020 року зазначена вище справа розподілена та 21.10.2020 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою суду від 26.10.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Ухвалою суду від 18.11.2020 року в задоволенні клопотання акціонерного товариства Дніпропетровський завод прокатних валків про зупинення провадження відмовлено.
У судове засідання 23.12.2020 року сторони не прибули.
Слід зазначити, що за приписами ч. 2 ст. 205 КАС України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їхні представники.
В свою ж чергу, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 205 КАС України).
Частина 4 статті 229 КАС України передбачає, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).
Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи вищезазначене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що АТ Дніпропетровський завод прокатних валків зареєстровано як платник внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших платежів до Пенсійного фонду в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Так, на підприємстві відповідача, з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, працювали громадяни, які за період грудень 2019 року вересень 2020 року отримували пенсію за віком на пільгових умовах.
Таким чином, на відповідача покладено обов`язок в повному обсязі відшкодовувати витрати Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій, призначених особам, які працювали або працюють на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Відповідачу необхідно було покрити витрати на виплату та доставку пільгових пенсій Управлінню, в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б»-«з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період грудень 2019 - вересень 2020 року за Списком №1 у сумі 790 998 грн. 69 коп. Та за Списком №2 у сумі 385 386 грн. 23 коп., на загальну суму 1 176 384 грн. 92 коп. У зв`язку з несплатою суми боргу у Відповідача залишилась несплаченою заборгованість перед Управлінням щодо витрат на виплату і доставку пенсії колишнім працівникам підприємства, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, на загальну суму 1 176 384 грн. 92 коп.
Додаток 7-є розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пункту "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (крім працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників.
Додаток 6 до пункту 6.4 «Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України» затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1 в разі його отримання та не оскарження -є нормативно-правовим актом в розумінні ст. 117 Конституції України.
Крім того розрахунок - є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, його відповідач не оскаржив, тому отримані розрахунки є обов`язковими для виконання, тобто сплати.
Посилаючись на наведені обставини, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.
Відповідно до п. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників; філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, що не мають статусу юридичної особи, розташовані на території іншої, ніж платник збору, територіальної громади.
Відповідно до вимог ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списками № 1, та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад i показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, i за результатами атестації робочих місць (далі - список № 1, список № 2).
Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату та доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частин другої і третьої статті 114 цього Закону до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку: підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.
Порядок та розмір відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах визначений Розділом 6 "Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України", затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 за №64/8663 (далі Інструкція № 21-1).
Відповідно до пункту 6.1 Інструкції № 21-1 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону №1788-XII до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058-IV: особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону №1788-XII та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV.
Пунктом 6.4 Інструкції №21-1 визначено, що розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
Положеннями пункту 6.7 Інструкції № 21-1 передбачено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії. Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини другої "Прикінцевих положень" Закону, сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
Відповідно до пункту 6.8 Інструкції № 21-1 у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.
Отже, обов`язок з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.
При цьому, суд зазначає, що обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.
Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 28.11.2019 у справі № 460/3113/18.
У матеріалах справи знаходяться розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України з грудня 2019 року по вересень 2020 року, та розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини другої ст. 114 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" з грудня 2019 року по вересень 2020 року.
Докази направлення відповідачу даних розрахунків наявні в матеріалах справи.
При цьому, вищезазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій відповідачем оскаржені не були, а отже є узгодженими.
АТ Дніпропетровський завод прокатних валків фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій самостійно відшкодовані не були, відтак, вказана сума підлягає стягненню з відповідача в користь Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Станом на дату судового розгляду справи заборгованість відповідача в сумі 1 176 384 грн. 92 коп. не сплачена, тому позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають до задоволення.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки, під час розгляду даної справи, суд не залучав свідків та не призначав судові експертизи, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати понесені позивачем, з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області до акціонерного товариства Дніпропетровський завод прокатних валків про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій задовольнити повністю.
Розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник