Справа № 520/17280/2020
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2020 року № 520/17280/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міжрайоного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов.,м. Харків,61001, ) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 20 серпня 2020 року, що винесена Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Ткаченко Анною Олегівною про стягнення виконавчого збору по ВП53645622 в розмірі 60625, 80 гривень;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 16 вересня 2020 року по ВП 63016120, що винесена Державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Ткаченко Анною Олегівною про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника виконавчого збору за постановою № 53645622 в розмірі 60625, 80 гривень.

В обґрунтування вимог заявленого позову позивачем зазначається, що державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Ткаченко Анною Олегівною винесено постанову від 20 серпня 2020 року про стягнення виконавчого збору по ВП 53645622 в розмірі 60625, 80 гривень та постанову від 16 вересня 2020 року по ВП 63016120 про відкриття провадження щодо стягнення з боржника виконавчого збору за постановою № 53645622 в розмірі 60625, 80 гривень. Позивач вважає, що дані постанови винесені з порушенням чинного законодавства та підлягають скасуванню, оскільки державним виконавцем не здійснено дій по фактичному стягненою з боржника на корить стягувача зазначених у виконавчому документі сум.

Через канцелярію суду представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що оскаржувані постанови прийняті у відповідності до норм Закону України "Про виконавче провадження". В задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій позивач, підтримав доводи викладені в позовній заяві, послався на практику Верхового суду та просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, встановив наступне.

03.04.2017 старшим державним виконавцем Червонозаводського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Бардіним Іллею Сергійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 53645622 з примусового виконання виконавчого листа № 645/3265/13-ц виданого 09.12.2016 Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 0(19/355/Ак-ТУ 1) від 09 вересня 2005 року, за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 30 січня 2007 року, за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 30 січня 2007 року в сумі 23717,17 дол. США 17 центів на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рахунок НОМЕР_2 в АТ «Укрсиббанк», код ЄДР 09807750, МФО 351005.

08.11.2018 державним виконавцем відділу винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все майно боржника.

23.09.2019 державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника та оголошено в розшук легковий автомобіль АЗЛК 2140, 1982 року випуску.

17.08.2020 року на адресу Відділу надійшла ухвала у справі № 645/3265/13 від 10.09.2019 Фрунзенського районного суду м. Харкова, про заміну сторону виконавчого провадження (стягувана) у виконавчих провадженнях з виконання виконавчих листів, виданих Фрунзенським районним судом м. Харкова на виконання рішення у справі №645/3265/13 з Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК», на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Позика» та заява ФК "Позика" про повернення виконавчого документа стягувану.

20.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження .

20.08.2020 державним виконавцем, керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

Також, 20.08.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 60625,80 грн. та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 200,00 грн.

16.09.2020 старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) Ткаченко Анною Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з боржника виконавчого збору за постановою № 53645622 в розмірі 60625, 80 гривень.

Вважаючи, що постанова від 20.08.2020 про стягнення виконавчого збору у ВП53645622 в розмірі 60625,80 грн. та постанова від 16.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з боржника виконавчого збору за постановою № 53645622 в розмірі 60625,80 грн. винесені з порушенням закону та підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Приписами статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції з 03.07.2018) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Частиною четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з частиною п`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа (пункт 1 частини першої статті 37 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що після зміни правового регулювання відповідно до Закону № 1404-VIII ( в редакції від 03.07.18, яка є чинною на час прийняття спірної постанови) стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

При цьому, питання про стягнення виконавчого збору вирішується або на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, з одночасним винесенням постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, або, якщо виконавчий збір не стягнуто шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених п.1, 3, 4, 6 ч.1 ст.37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених п.1, 2, 4, 6, 9, крім випадку, передбаченого ч.9 ст.27 цього Закону, 11, 14 і 15 ч.1 ст.39 цього Закону.

Та відповідно до положень Закону № 1404-VIII , стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Таким чином, вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що постанова старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ткаченко Анни Олегівни від 20.08.2020 у ВП № 60301784 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 60625,80 грн. є правомірною та відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та як наслідок не підлягає скасуванню.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №480/1558/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, за змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Враховуючи вказані положення відповідач виніс постанову від 16.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63016120 про стягнення з боржника виконавчого збору за постановою № 53645622 виданою 20.08.2020.

Таким чином, оскільки суд прийшов до висновку, що постанова про стягнення виконавчого збору у ВП 53645622 від 20.08.2020 є правомірною, отже і постанова від 16.09.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63016120 по її виконанню також є правомірною та, як наслідок, відсутні підстави для її скасування.

Щодо посилання позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі 540/3203/18, постанови Верховного Суду у справах 819/116/17, 908/2356/16, № 925/1788/15, суд не приймає їх до уваги, оскільки вказані рішення приймалися з урахуванням положень ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», яка діяли на час виникнення спірних відносин у вказаних справах, до внесення в неї змін згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міжрайоного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Захисників України, буд. 7/8, 7 пов.,м. Харків,61001, ) про визнання протиправними та скасування постанов - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.