Справа № 460/93/20
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/93/20 пров. № А/857/10554/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Шевчук С.М., Шинкар Т.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Комунального підприємства «Добробут» Зарічненської селищної ради на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року (ухвалене головуючим-суддею Махаринцем Д.Є. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Рівне) за адміністративним позовом Комунального підприємства «Добробут» Зарічненської селищної ради до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року Комунальне підприємство «Добробут» (далі КП «Добробут», підприємство, позивач) звернулося в суд із зазначеним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС, відповідач) № від 26.12.2019.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.07.2020 у задоволенні позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, КП «Добробут» подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідачем невірно розраховано суму штрафу відповідно до п.127.1 ст.127 Податкового кодексу України (далі ПК України), а відтак невірно розрахована пеня за спірним податковим повідомленням-рішенням. Крім того, суд першої інстанції не взяв до уваги, що у порушеннях, вчинених КП «Добробут», відсутні ознаки повторності.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Згідно п.1 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що в період з 15.11.2019 по 28.11.2019 податковим органом було проведено планову виїзну документальну перевірку КП «Добробут» Зарічненської селищної ради з питань дотримання законодавства щодо правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.10.2016 по 30.09.2019 та правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.04.2012 по 30.09.2019, за результатами якої складено акт №493/17-00-33-05/38059239 від 05.12.2019.

Перевіркою встановлено порушення підприємством вимог п.п.14.1.180, п.п.14.1.156, п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14, п.31.1 ст.31, п.54.2 ст.54, абз.2 п.57.1 ст.57, п.п.162.1.3 п.162.1 ст.162, п.п.168.1.1, п.п.168.1.2, п.п.168.1.4, п.п.168.1.5, п.п.168.1.6 п.168.1 ст.168, п.171.1 ст.171 та п.п.«а» п.176.2 ст.176 ПК України, зокрема, утриманий та не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб на момент підписання акта перевірки склав 244606,49 грн, несплата (неперерахування) до бюджету податковим агентом сум належного до сплати податку на доходи фізичних осіб після настання граничних термінів сплати податку до бюджету, передбачених п.168.1 ст.168 цього Кодексу, у випадку коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті податку на доходи фізичних осіб, неподання податковим агентом платіжних доручень для перерахування належного до сплати податку на доходи фізичних осіб за граничними термінами сплати податку до бюджету в сумі 684686,84 грн, передбачені п.168.1 ст.168 ПК Україна (Таблиця №1), а саме : по терміну сплати до 01.10.2016 101547,97 грн, 10.10.2016 468,61 грн, 11.10.2016 2436,65 грн, 13.10.2016 1126,7 грн, 20.10.2016 24,12 грн, 21.10.2016 126,62 грн, 26.10.2016 2827,57 грн, 01.11.2016 603,43 грн, 08.11 2016 1300,78 грн, 10.11.2016 34,01 грн, 14.11.2016 1416,76 грн, 21.11.2016 799,84 грн, 23.11.2016 199,63 грн, 25.11.2016 83,30 грн, 28.11.2016 1839,87 грн, 30.11.2016 179,23 грн, 01.12.2016 566,15 грн, 06.12.2016 47,20 грн, 08.12.2016 69,42 грн, 13.12.2016 1842,93 грн, 15.12.2016 2040,15 грн, 21.12.2016 95,20 грн, 22.12.2016 3069,48 грн, 23.12.2016 2855,56 грн, 27.12.2016 - 265,92 грн, 30.12.2016 849,81 грн, 12.01.2017 679,40 грн, 19.01.2017 1822,09 грн, 26.01.2017 1149,16 грн, 27.01.2017 464,72 грн, 30.01.2017 36,08 грн, 01.02.2017 4963,82 грн, 10.02.2017 3527,81 грн, 20.02.2017 54,12 грн, 22.02.2017 1358,50 грн, 27.02.2017 1315,97 грн, 02.03.2017 484,28 грн, 03.03.2017 1252,05 грн, 15.03.2017 4705,36 грн, 22.03.2017 47,00 грн, 24.03.2017 1161,57 грн, 27.03.2017 37,60 грн, 28.03.2017 3023,91 грн, 30.03.207 905,93 грн, 04.04.2017 588,86 грн, 05.04.2017 261,52 грн, 07.04.2017 3743,62 грн, 11.04.2017 3135,81 грн, 14.04.2017 545,01 грн, 18.04.2017 40,99 грн, 21.04.2017 1994,22 грн, 25.04.2017 180,36 грн, 28.04.2017 6584,97 грн, 30.04.2017 71,61 грн, 10.05.2017 86,88 грн, 11.05.2017 381,56 грн, 12.05.2017 3782,35 грн, 16.05.2017 4772,14 грн, 17.05.2017 46,28 грн, 19.05.2017 779,74 грн, 22.05.2017 424,19 грн, 23.05.2017 - 590,41 грн, 24.05.2017 57,84 грн, 25.05.2017 786,68 грн, 26.05.2017 96,41 грн, 29.05.2017 38,56 грн, 30.05.2017 1372,71 грн, 05.06.2017 473,80 грн, 08.06.2017 4857,48 грн, 14.06.2017 584,81 грн, 15.06.2017 311,90 грн, 16.06.2017 389,87 грн, 19.06.2017 1540,45 грн, 20.06.2017 6441,99 грн, 23.06.2017 313,08 грн, 27.06.2017 167,16 грн, 29.06.2017 480,59 грн, 30.06.2017 538,06 грн, 03.07.2017 167,16 грн, 04.07.2017 1615,66 грн, 05.07.2017 31,34 грн, 06.07.2017 146,27 грн, 07.07.2017 4088,46 грн, 10.07.2017 33,43 грн, 11.07.2017 5332,91 грн, 18.07.2017 1564,47 грн, 19.07.2017 651,18 грн, 20.07. 2017 406,99 грн, 21.07.2017 547,72 грн, 25.07.2017 203,50 грн, 26.07.2017 364,26 грн, 28.07.2017 1603,78 грн, 31.07.2017 1020,79 грн, 03.08.2017 203,50 грн, 08.08.2017 40,70 грн, 09.08.2017 4173,62 грн, 11.08.2017 2645,44 грн, 16.08.2017 406,99 грн, 17.08.2017 - 976,78 грн, 18.08.2017 226,96 грн, 21.08.2017 4171,53 грн, 29.08.2017 459,38 грн, 31.08.2017 4650,33 грн, 06.09.2017 204,17 грн, 08.09.2017 265,42 грн, 11.09.2017 830,75 грн, 18.09.2017 1674,17 грн, 19.09.2017 4248,63 грн, 26.09.2017 480,68 грн, 27.09.2017 38,45 грн, 28.09.2017 115,36 грн, 29.09.2017 1456,64 грн, 02.10.2017 2111,42 грн, 03.10.2017 44,22 грн, 04.10.2017 57,68 грн, 05.10.2017 442,22 грн, 06.10.2017 5959,50 грн, 12.10.2017 596,04 грн, 17.10.2017 197,09 грн, 18.10.2017 167,53 грн, 23.10.2017 1351,27 грн, 25.10.2017 5211,20 грн, 03.11.2017 1468,74 грн, 06.11.2017 3252,03 грн, 07.11.2017 4043,69 грн, 13.11.2017 39,50 грн, 15.11.2017 148,14 грн, 16.11.2017 59,26 грн, 17.11.2017 849,34 грн, 20.11.2017 879,70 грн, 24.11.2017 6441,14 грн, 05.12.2017 237,03 грн, 11.12.2017 4337,94 грн, 15.12.2017 3652,42 грн, 22.12.2017 2860,16 грн, 26.12.2017 - 4721,50 грн, 02.01.2018 2335,72 грн, 03.01.2018 1582,04 грн, 11.01.2018 573,71 грн, 12.01.2018 2846,94 грн, 18.01.2018 38,21 грн, 23.01.2018 143,30 грн, 29.01.2018 887,14 грн, 30.01.2018 595,70 грн, 31.01.2018 4404,16 грн, 09.02.2018 4164,99 грн, 19.02.2018 152,89 грн, 21.02.2018 95,53 грн, 23.02.2018 6294,81 грн, 26.02.2018 931,44 грн, 27.02.2017 623,60 грн, 28.02.2017 3090,85 грн, 06.03.2018 199,28 грн, 07.03.2018 5379,73 грн, 15.03.2017 3511,21 грн, 27.03.2017 128,22 грн, 02.04.2018 3783,99 грн, 03.04.2018 6081,26 грн, 05.04.2018 1183,55 грн, 10.04.2018 78,24 грн, 17.04.2018 3322,71 грн, 27.04.2018 1639,14 грн, 03.05.2018 3847,20 грн, 05.05.2018 4744,71 грн, 16.05.2017 2837,65 грн, 22.05.2018 393,75 грн, 29.05.2017 1859,33 грн, 31.05.2018 - 4577,31 грн, 08.06.2018 4717,42 грн, 19.06.2018 2357,15 грн, 22.06.2018 2076,86 грн, 27.06.2018 519,39 грн, 04.07.2018 3745,91 грн, 06.07.2018 4685,66 грн, 13.07.2018 2082,64 грн, 18.07.2018 2441,48 грн, 02.08.2018 6630,06 грн, 03.08.2018 610,48 грн, 10.08.2018 4401,88 грн, 17.08.2018 2310,67 грн, 28.08.2018 3134,77 грн, 30.08.2018 3359,54 грн, 05.09.2018 1934,31 грн, 14.09.2018 6228,36 грн, 21.09.2018 4146,86 грн, 24.09.2018 2466,73 грн, 28.09.2018 2097,03 грн, 03.10.2018 4137,24 грн, 04.10.2018 4526,04 грн, 17.10.2018 1815,30 грн, 18.10.2018 105,44 грн, 19.10.2018 4375,80 грн, 31.10.2018 5981,60 грн, 06.11.2018 189,48 грн, 07.11.2018 6604,31 грн, 19.11.2018 3572,68 грн, 26.11.2018 3418,59 грн, 29.11.2018 2948,33 грн, 30.11.2018 841,02 грн, 04.12.2018 29,28 грн, 06.12.2018 3879,75 грн, 12.12.2018 359,72 грн, 18.12.2018 193,62 грн, 19.12.2018 2660,29 грн, 21.12.2018 159,95 грн, 22.12.2018 4961,75 грн, 02.01.2019 221,96 грн, 03.01.2019 2098,60 грн, 04.01.2019 13311,04 грн, 23.01.2019 359,36 грн, 30.01.2019 9154,17 грн, 05.02.2019 1545,43 грн, 08.02.2019 7303,96 грн, 20.02.2019 2017,39 грн, 28.02.2019 16019,83 грн, 08.03.2019 7232,71 грн, 20.03.2019 3459,30 грн, 29.03.2019 10929,64 грн, 11.04.2019 579,77 грн, 12.04.2019 7836,17 грн, 19.04.2019 7069,78 грн, 24.04.2019 3474,29 грн, 26.04.2019 3109,09 грн, 08.05.2019 10383,83 грн, 22.05.2019 7569,74 грн, 31.05.2019 1270,25 грн, 05.05.2019 4696,89 грн, 06.06.2019 6577,31 грн, 14.06.2019 2188,29 грн, 19.06.2019 2710,38 грн, 21.06.2019 4215,66 грн, 03.07.2019 8052,50 грн, 08.07.2019 7432,72 грн, 18.07.2019 1530,52 грн, 22.07.2019 1548,92 грн, 31.07.2019 11985,75 грн, 06.08.2019 7168,17 грн, 21.08.2019 1864,33 грн, 27.08.2019 20,85 грн, 08.08.2019 212,67 грн, 29.08.2019 567,12 грн, 30.08.2019 8656,17 грн, 06.09.2019 7089,30 грн, 11.09.2019 333,60 грн, 12.09.2019 1768,09 грн, 13.09.2019 20,85 грн, 18.09.2019 - 814,57 грн, 20.09.2019 2606,27 грн, 24.09.2019 4720,06 грн, 30.09.2019 2547,99 грн.

На підставі Акта перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 26.12.2019, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції та збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб на суму 947069,68 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюване рішення складено без порушення вимог чинного законодавства, у межах повноважень та у спосіб, що встановлені чинним законодавством України, а тому відсутні підстави для його скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно дефініції, наведеної у п.п.14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до ст.18 ПК України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків.

Судом встановлено, що винесення щодо КП «Добробут» оспорюваного рішення обумовлене висновками контролюючого органу про те, що підприємством (податковим агентом) перераховано до бюджету несвоєчасно та не у повному обсязі суму податку на доходи фізичних осіб.

Пунктом 54.2 статті 54 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання щодо суми податкових зобов`язань з податку, що підлягає утриманню та сплаті (перерахуванню) до бюджету в разі нарахування/виплати доходу на користь платника податку - фізичної особи, вважається узгодженим податковим агентом або платником податку, який отримує доходи не від податкового агента, в момент виникнення податкового зобов`язання, який визначається за календарною датою, встановленою розділом IV цього Кодексу для граничного строку сплати податку до відповідного бюджету.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, податковий агент зобов`язаний сплатити суму податкового зобов`язання (суму нарахованого (утриманого) податку), самостійно визначеного ним з доходу, що виплачується на користь платника податку - фізичної особи та за рахунок такої виплати, у строки, передбачені цим Кодексом.

Як убачається з апеляційної скарги, КП «Добробут» визнає факт несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, а тому висновки акта перевірки від 05.12.2019 щодо повного, однак несвоєчасного перерахування позивачем вказаних платежів відповідають фактичним обставинам справи.

Пунктом 126.1 статті 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Разом з тим, згідно п.127.1 ст.127 ПК України, ненарахування і неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1096 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Положення статті 126 ПК України щодо застосування штрафної санкції застосовується у випадку, коли має місце несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Тобто, у разі невиплати платником податку вже нарахованої заробітної плати, а також не перерахування з такої заробітної плати до бюджету податку у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду, підлягає застосуванню санкція передбачена статтею 126 ПК України, розмір якої прямо залежить від часу затримки такої сплати.

Статтею 127 ПК України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) не відповідно до часу затримки такої несплати (як передбачено ст.126 ПК України), а залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

Тобто, якщо платник податку при виплаті вже нарахованої заробітної не здійснив одночасно з такою виплатою перерахування податку до бюджету, то в такому випадку підлягає застосуванню штраф в порядку ст.127 ПК України і розмір такого штрафу залежить кількості разів допущених таких порушень.

Відтак, з огляду на перерахування КП «Добробут» податку на доходи фізичних осіб з заробітної плати після виплати доходу на користь інших платників податків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування контролюючим органом до позивача штрафних санкцій, передбачених ст.127 ПК України.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною у постанові від 22.03.2016 по справі №813/6774/13-а, яку підтримав Верховний Суд у постановах від 31.07.2018 по справі №820/4767/17, від 12.09.2019 по справі №806/1537/16.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому, платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу. Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого п.169.4 ст.169 ПК України та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

За змістом ст.127 ПК України, розмір штрафних (фінансових) санкцій за вчинення відповідного порушення визначається (обчислюється) виходячи із кількості вчинених порушень платником податків (податковим агентом) протягом певного періоду часу.

Кваліфікуючою ознакою (повторюваністю) застосування збільшених розмірів штрафів, визначених ст.127 ПК України, є допущення податковим агентом декількох правопорушень, передбачених диспозицією цієї статті (ненарахування, неутримання, та/або несплата податків), протягом 1095 днів, а не факт їх виявлення (визначення) контролюючим органом.

Тому, у разі виявлення під час проведення контролюючим органом однієї перевірки податкового агента декількох випадків ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) сум податку до або під час виплати ним доходу на користь іншого платника податку, відповідно до кількості вчинених податкових правопорушень протягом встановленого строку (одне, два, три і більше), застосуванню підлягають збільшені розміри штрафних санкцій, передбачених ст.127 ПК України - 25%, 50% та 75%.

З розрахунку штрафних санкцій та пені вбачається, що за перевіряємий період, уповноваженими особами відповідача виявлено, що КП «Добробут» неодноразово порушувало податкове законодавство в частині несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб, в результаті чого за перше порушення до КП «Добробут» застосовано суму штрафної санкції у розмірі 25% суми податку, що підлягало нарахуванню та/або сплаті до бюджету податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, за друге порушення, вчинене повторно протягом 1095 днів з дати першого - у розмірі 50% та надалі у розмірі 75% (аналогічні дії, вчинені платником податків (підприємством) протягом 1095 днів втретє та більше).

Отже, доводи позивача в частині неправомірного застосування до нього відповідачем сум (розміру) штрафних санкцій, передбачених ст.127 ПК України, колегія суддів вважає помилковими.

Крім того, ДФС України у листі №47546/7/99-99-17-01-02-17 від 28.12.2015 надала роз`яснення щодо застосування положень статей 126, 127 ПК України при здійсненні перевірок платників податків з питань сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, відповідно до якого, якщо до моменту виплати доходу на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням передбаченого ст.168 цього Кодексу строку сплачує суму податку, застосуванню підлягає ст.126 ПК України. Аналогічні наслідки мають місце у разі їх одночасної сплати.

Водночас, якщо виплата доходу передувала сплаті податку, податковий агент має нести відповідальність на підставі ст.127 ПК України.

При цьому, розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості вчинених порушень протягом певного періоду часу. Кваліфікуючою ознакою (повторюваністю) застосування збільшених розмірів штрафів, визначених ст.127 ПК України, є допущення податковим агентом декількох правопорушень, передбачених диспозицією цієї статті (ненарахування, неутримання та/або несплата податків), протягом 1095 днів, а не факт їх виявлення (визначення) контролюючим органом.

Отже, у разі виявлення під час однієї перевірки податкового агента декількох випадків ненарахування (неутримання, несплати) сум податку під час виплати доходу на користь громадян, застосуванню підлягають збільшені розміри штрафних санкцій, передбачені ст. 127 Податкового кодексу України, відповідно до кількості вчинених податкових правопорушень.

У разі невиплати нарахованого доходу на користь громадян та несплати утриманого податку податковий агент має нести відповідальність, визначену ст.127 ПК України.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеного у постановах від 02.03.2018 по справі №820/6196/16, від 22.05.2018 по справі №820/6437/16, від 31.07.2018 по справі №820/4767/17.

Колегія суддів також враховує висновки, викладені Верховним Судом у постанові від 21.01.2020 по справі №820/11382/15, у якій суд касаційної інстанції зазначає, що податковим правопорушенням відповідно до ст.126 ПК України є вчинення дії (платником податку) щодо фактичної сплати узгодженої суми грошового забезпечення, але з затримкою (несвоєчасно).

На підставі аналізу зазначених норм права судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зробила правовий висновок, що несплата (неперерахування) податковим агентом до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків є підставою для накладення штрафу згідно ст.127 ПК України. Розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки.

Отже, встановлені колегією суддів обставини справи свідчать про те, що КП «Добробут» як податковим агентом, допущено несплату (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб до бюджету, при його неперерахуванні, а також фактичному нарахуванні та утриманні при виплаті доходу працівникам у вигляді заробітної плати, що відповідає складу порушення, передбаченого ст.127 ПК України.

Відповідно до правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 14.02.2020 по справі №817/1272/18, кваліфікуючою ознакою застосування відповідальності, передбаченої статтею 127 ПК України, є порушення саме податковим агентом встановлених правил щодо утримання податку у джерела виплати доходу. Джерелом виплати доходу є заробітна плата, з якої податковим агентом утримано податок на доходи фізичних осіб, але не перераховано у встановлені терміни до бюджету.

Колегія суддів зазначає, що позивачем невірно наведено алгоритм розрахунку штрафних санкцій, зазначивши лише суму утриманого та не перерахованого до бюджету податкового зобов`язання 244606,49 грн та не враховано, що відповідачем в ході перевірки (таблиця 1 акту перевірки арк.9-17 акту) та графа 7 розрахунку штрафних санкцій до оспорюваного податкового повідомлення-рішення встановлено факт не перерахованого податковим агентом до бюджету податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходів на користь платників податків в розмірі 559085,99 грн, з яких розраховано штраф у розмірах 25, 50 та 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про правомірність застосування до платника податків санкцій, передбачених ст.127 ПК України

Також, позивач в апеляційній скарзі аргументуючи свою правову позицію вказує на невірний розрахунок суми пені контролюючим органом.

Відповідно до п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України, нарахування пені розпочинається : при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

На суми грошового зобов`язання, визначеного п.п.129.1.1, 129.1.2 п.129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (абз.1 п.129.4 ст.129 ПК України).

Згідно п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України, при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - нарахування пені розпочинається після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання».

Згідно абз.2 п.129.4 ст.129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що саме положеннями п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 ПК України керувався контролюючий орган при нарахуванні пені, оскільки остання розраховувалася контролюючим органом за результатами перевірки, а відтак і правомірний розрахунок її виникнення.

Стосовно доводів позивача з покликанням про зазначення п.п.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України замість п.п.129.1.1 п.129.1 ст.129 цього Кодексу в оспорюваному рішенні, колегія суддів зазначає, що відповідач позбавлений можливості вносити зміни до затвердженої наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 форми податкових повідомлень-рішень, а відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.08.2018 по справі №802/1198/16-а, окремі недоліки, допущені податковим органом при оформленні податкового повідомлення-рішення не впливають на факт доведеності складу податкового правопорушення, покладеного в основу прийнятого спірного податкового повідомлення-рішення. Якщо спірне рішення прийняте контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту видається можливим чітко встановити його зміст (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції та розмір останніх), таке рішення може бути визнане судом правомірним навіть у разі, коли окремі елементи спірного рішення є недотриманими.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зі спірного податкового повідомлення-рішення можливо встановити його зміст та враховуючи наявність в матеріалах справи розрахунку пені, а факт порушення терміну сплати узгодженого грошового зобов`язання не заперечується позивачем, таке податкове повідомлення-рішення слід вважати як податкове повідомлення-рішення з окремими дефектами, які не змінюють його суті.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.10 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Добробут» Зарічненської селищної ради залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2020 року по справі №460/93/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. М. Шевчук
Т. І. Шинкар