Справа № 200/10357/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 р. Справа№200/10357/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області

до відповідача: Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго

про: стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 2097934,51 грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму сумі 2097934,51 грн.

21 грудня 2020 року Головним управлінням ДПС у Донецькій області надано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої останній просив суд стягнути кошти з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 2097934,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач посилається на те, що за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 2097934,51 грн., який виник в зв`язку з несплатою відповідачем самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість згідно податкових декларацій № від 17.03.2020 року за лютий 2020 року у сумі 88408,51 грн., № від 16.04.2020 року за березень 2020 року у сумі 296552 грн., № від 15.05.2020 року за квітень 2020 року у сумі 275411 грн., № від 16.06.2020 року за травень 2020 року у сумі 295887 грн., № від 15.07.2020 року за червень 2020 року у сумі 384686 грн., № від 19.08.2020 року за липень 2020 року у сумі 324707 грн., № від 16.09.2020 року за серпень 2020 року у сумі 432283 грн. В зв`язку з чим, позивач просив стягнути з розрахункових рахунків відповідача податковий борг у сумі 2097934,51 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 10 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначав, що визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 17 грудня 2020 року.

16 грудня 2020 року Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго надало заяву про часткове визнання позовних вимог, відповідно до якої відповідач повідомив суд про часткове визнання позовних вимог, а також повідомив суд про сплату заборгованості станом на 14.12.2020 року податкового боргу за податковими деклараціями № від 18.02.2019 року та № від 17.03.2020 року в сумі 275790,49 грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2020 року відкладено підготовче засідання на 22 грудня 2020 року у зв`язку з необхідністю визначення з позовними вимогами.

21 грудня 2020 року позивачем надано до суду заяву про зменшення позовних вимог

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що представник позивача не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження, а представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд дійшов висновку про розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго зареєстровано в якості юридичної особи 26.11.2008 року за № 0001786, включено до ЄДРПОУ за № 36209174, перебуває на обліку у Головному управління ДПС у Донецької області (а.с. 8-10).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем до контролюючого органу подані податкові декларації з податку на додану вартість:

№ від 17.03.2020 року за лютий 2020 року, відповідно до якої позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 381427 грн., яка частково сплачена та залишок заборгованості складає 88408,51 грн.,;

№ від 16.04.2020 року за березень 2020 року, відповідно до якої позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 296552 грн.;

№ від 15.05.2020 року за квітень 2020 року, відповідно до якої позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 275411 грн.;

№ від 16.06.2020 року за травень 2020 року, відповідно до якої позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 295887 грн.;

№ від 15.07.2020 року за червень 2020 року, відповідно до якої позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 384686 грн.;

№ від 19.08.2020 року за липень 2020 року, відповідно до якої позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 324707 грн.;

№ від 16.09.2020 року за серпень 2020 року, відповідно до якої позивачем самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 432283 грн.

Згідно інтегрованої картки платника податків встановлено, що станом на час розгляду справи за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість у сумі 2097934,51 грн.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

В зв`язку з наявною заборгованістю та на підставі картки особового рахунку платника податків, податковим органом прийнято податкову вимогу № 466-25 від 31 березня 2014 року на суму 12190,91 грн. Зазначена податкова вимога направлена на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням, та отримано уповноваженою особою відповідача 04.04.2014 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 7).

Доказів оскарження в судовому або адміністративному порядку вищевказаної вимоги суду не надано.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.178 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Приписами пункту 46.1. статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до п. 49.1 ст. 49 Податкового кодексу України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

На підставі п. 49.2. ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Пунктом 54.1 стаття 54 Податкового кодексу України передбачено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначено у п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно абз. 1 п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Враховуючи те, що на момент розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань з податку на додану вартість в сумі 2097934,51 грн., суд приходить висновку про задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Донецькій області до Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго шляхом стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 2097934,51 грн.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області до Комунального підприємства Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго про стягнення коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 2097934,51 грн. задовольнити.

Стягнути коштів з рахунків у банківських установах, які обслуговують Комунальне підприємство Миколаївської міської ради Сервіскомуненерго (, місцезнаходження: вул. 50-річчя Слов`янської ТЕС, м. Миколаївка, Слов`янський район, Донецька область, 84182) в рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 2097934 (два мільйони дев`яності сім тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 51 копійка.

Повний текст рішення складено та підписано 28 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська