Справа № 12091/09/1570
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 12091/09/1570

Категорія: 109020000 Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

Час і місце ухвалення: 11:15, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 21.02.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської об`єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БІЗНЕС ПОГЛЯДИ" до Лиманської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2009 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ "Нові бізнес погляди" звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Комінтернівському районі Одеської області Державної податкової служби (правонаступник Лиманська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС в Одеській області (далі Лиманська ОДПІ), (у теперішній час Головне управління ДПС в Одеській області) про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- №/0/1 від 12 жовтня 2009 року, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку в сумі 961 935,93 грн., у тому числі за основним платежем 641 290,62 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 32 045,31 грн.;

- №/1 від 12 жовтня 2009 року, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку в сумі 4 974 110,58 грн., у тому числі за основним платежем 3 316 073,72 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1 658 036,86 грн.;

- №001692301/0 від 03 серпня 2009 року, яким визначено податкове зобов`язання з земельного податку в сумі 961 935,93 грн., у тому числі за основним платежем 641 290,62 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 320 645,31 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 05 березня 2010 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2010 року рішення суду першої інстанції скасовано та у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 22 червня 2011 року рішення судів попередніх інстанцій скасовано, а справу на направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2012 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22 серпня 2013 року, позов задоволено.

Вказані судові рішення скасовано постановою Верховного Суду від 11 вересня 2018 року з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року позов задоволено.

Заступник прокурора Одеської області 31 липня 2019 року оскаржив рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року та подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області задоволено, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 09 вересня 2020 року касаційну скаргу ТОВ "Нові бізнес погляди" задоволено частково, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У постанові від 09 вересня 2020 року Верховний Суд зазначив, що суд має перевірити наявність правових підстав та дотримання прокурором передумов звернення до суду, зокрема із апеляційною скаргою, за захистом інтересів держави, що прямо випливає із позиції Великої Палати Верховного Суду, наведеної у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року прийнято до свого провадження справу №12091/09/1570 за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської ОДПІ на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської ОДПІ, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадови особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (ч.4 ст. 23 цього Закону).

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 сформовано наступні правові висновки, які в силу положень ч.5 ст. 242 КАС України, підлягають врахуванню при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №12091/09/1570, апеляційну скаргу Лиманської ОДПІ на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року, було повернуто апелянту.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Одеської області зазначає, що повернення апеляційної скарги Лиманської ОДПІ, що є підставою для представництва прокуратурою зазначених інтересів держави у даній справі через неналежний захист відповідачем, як уповноваженим у спірних правовідносинах суб`єктом владних повноважень в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Водночас, Лиманською ОДПІ зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції від 24 квітня 2019 року у касаційному порядку не оскаржено, у зв`язку з чим оскаржуване рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року набрало законної сили.

Судова колегія зазначає, що неможливість сплати судового збору та недостатнє фінансування органу державної влади не свідчить про наявність виключного випадку, за якого прокурор може представляти інтереси держави.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 802/1873/17-а.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія доходить висновку, що у апеляційній скарзі не зазначено, не обґрунтовано та не надано доказів того, в чому полягає нездійснення або неналежним чином здійснення представництва в суді законних інтересів держави органом, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від імені і в інтересах якого пред`явлено апеляційну скаргу.

На переконання суду апеляційної інстанції обставини наведені апелянтом не можуть розцінюватись як достатні доводи в обґрунтування підстав звернення заступника прокурора Одеської області в особі Лиманської ОДПІ.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія констатує, що у даній справі та при даних обставинах, заступник прокурора Одеської області не може бути розцінений, як особа, що має адміністративну процесуальну дієздатність для подання апеляційної скарги.

Пунктом 2 ч.1 ст. 305 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

Таким чином, за правилами п.2 ч.1 ст. 305 КАС України, апеляційне провадження, у даній справі, за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області належить закрити.

Керуючись ст.ст. 305, 310, 321, 325, 328, 329 КАС України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А :

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Лиманської об`єднаної Державна податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Повне судове рішення складено 24 грудня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.