Справа № 2-а-1352/10
Суддя: Українець В. В.
Дата ухвалення: 2011-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-519/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2011 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Царіциній Я.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій неправомірними, визнання права, стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

29 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернувся в суд з зазначеним позовом до Міністерства оборони України.

Свої вимоги мотивує тим, що проходив військову службу на посаді заступника начальника управління оперативної підготовки Головного оперативного управління. Наказом від 12 березня 2008 року № 173 був звільнений з військової служби у відставку за станом здоров`я, а з 24 березня 2008 року наказом № 56 начальника Генерального штабу -Головнокомандувача Збройних Сил України (по стройовій частині) був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення. 02 грудня 2009 року йому встановлена третя група інвалідності, яка пов`язана з проходженням військової служби.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`та ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу`він має право на отримання одноразової грошової допомоги і в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Відповідачем йому виплачені кошти в розмірі 130300 гривень 80 копійок, проте ця сума є меншою, ніж та, яку він мав отримати.

Він звернувся з листом до відповідача та отримав відповідь, у якій зазначено, що розмір його грошового забезпечення визначався відповідачем на підставі постанови КМ України від 28 травня 2008 року № 499, а не згідно ст. 9 Закону України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Просить суд визнати дії (бездіяльність) Міністерство оборони України щодо виплати йому одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499 неправомірними; визнати за ним право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби в розмірі передбаченому Законом України «Про соціальній та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`у складі грошового забезпечення визначеного ч. 2 ст. 9 цього Закону; стягнути з Міністерства оборони України на його користь недоплачений розмір одноразової грошової допомоги по інвалідності в сумі 145433 гривні 76 копійок.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував (а.с. 21-22). Пояснив суду, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з настанням інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної вимоги Кабінетом Міністрів України визначено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги в такому випадку, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

Відповідно до пункту 2 Порядку встановлено, що грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, -за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням. Відсоткової надбавки за вислугу років, а у разі поранення (контузії, травми або каліцтву) без встановлення групи інвалідності чи у разі інвалідності, що сталися включно до 31 грудня 2007 року - виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення відповідно до Указів Президента України від 10 квітня 1996 року № 925 та від 23 лютого 2002 року № 173 і постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829.

Під час виплати одноразової грошової допомоги Міністерство діяло в межах наданих повноважень та не порушувало права позивача.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в складі Збройних Сил України. Звільнений з посади заступника начальника управління оперативної підготовки Головного оперативного управління за станом здоров`я наказом від 12 березня 2008 року № 173 (а.с. 11).

З 24 березня 2008 року наказом № 56 начальника Генерального штабу -Головнокомандувача Збройних Сил України (по стройовій частині) був виключений зі списків особового складу та знятий з усіх видів забезпечення (а.с. 12).

Позивачу встановлена третя група інвалідності, яка пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 8, 15).

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Позивачу виплачена одноразова грошова допомога, як інваліду війни 3 групи в розмірі 48 місячного грошового забезпечення в сумі 130300 гривень 80 копійок (а.с. 10).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Позивач вважає, що при визначенні розміру допомоги відповідач мав застосовувати самі такі складові грошового забезпечення.

При визначенні розміру допомоги відповідач керувався п. 2 Постанови Кабінетом Міністрів України від 28 травня 2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».

Абзацом 3 частини 2 пункту 2 Порядку встановлено, що грошове забезпечення визначається для військовослужбовців, які перебувають на кадровій військовій службі або проходять військову службу за контрактом, -за останньою посадою, яку вони займали на день втрати працездатності, а звільнених із служби -на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а у разі поранення (контузії, травми або каліцтва) без встановлення групи інвалідності чи у разі інвалідності, що сталися включно до 31 грудня 2007 року, -виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років та щомісячної надбавки у розмірі 100 відсотків грошового забезпечення відповідно до Указів Президента України від 4 жовтня 1996 року № 925 та від 23 лютого 2002 року № 173 і постанови Кабінету Міністрів України від 22 травня 2000 року № 829.

У діях відповідача при визначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду війни 3 групи в розмірі 48 місячного грошового забезпечення в сумі 130300 гривень 80 копійок, відсутні ознаки неправомірності.

Частиною 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей`визначено, що такі виплати здійснюються в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб`визначено умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги, якими і керувався відповідач.

З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постановою Кабінетом Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499, статтями 9, 11, 69-71, 86, 94, 97, 100, 102, 128, 158-163, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Суддя: