Справа № 280/4872/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

28 грудня 2020 року Справа № 280/4872/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29.09.2017 №67 про анулювання з 30.09.2017 реєстрації платника єдиного податку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області внести запис до реєстру платників єдиного податку про скасування рішення від 29.09.2017 №67 та поновити реєстрацію Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку 3 групи з 30.09.2017;

стягнути з відповідача суми понесених судових витрат в розмірі сплаченого судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючим органом протиправно прийнято оскаржуване рішення, яким анульовано реєстрацію єдиного податку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 , оскільки податковий борг, наявність якого слугувала підставою для прийняття даного рішення, відсутній. Крім того, податковою порушено порядок прийняття рішення від 29.09.2017 №67, а саме не проведено перевірку, передбачену ст. 299 Податкового кодексу України. За таких обставин просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/4872/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; витребувано від Головного управління ДПС у Запорізькій області засвідчені належним чином копії: рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про анулювання реєстрації Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) як платника єдиного податку з 30.09.2017 та доказів його направлення платнику податків; всіх документів, які стали підставою прийняття оскаржуваного рішення, з доказами їх направлення платнику податків.

Відповідач позов не визнав, надав відзив (вх. від 11.08.2020 №36499), в якому зазначив, що ФОП ОСОБА_1 з 01.01.2012 по 30.09.2017 перебував на спрощеній системі оподаткування. Відповідно до даних інтегрованої картки платника податків з єдиного податку з фізичних осіб за період з 20.02.2017 по 30.09.2017 за позивачем обліковувався податковий борг у розмірі 837,52 грн., тобто на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів. Рішенням Комунарського відділення Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29.09.2017 №67 з 30.09.2017 анульовано реєстрацію платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку ФОП ОСОБА_1 на підставі п. 299.10 ст. 299 Податкового кодексу України. Щодо отримання рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку зазначає, що відповідно до п. 299.13 ст. 299 Податкового кодексу України з метою постійного забезпечення органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб інформацією центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, щоденно оприлюднює для безоплатного та вільного доступу на єдиному державному реєстраційному веб-порталі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань і власному офіційному веб-сайті такі дані з реєстру платників єдиного податку. Стосовно наявності у позивача заборгованості вказує, що сплачені ним суми єдиного податку з фізичних осіб не підлягають зарахуванню до його інтегрованої картки платника податків, оскільки у квитанціях зазначено ідентифікаційний номер іншої особи. У задоволенні позову просить відмовити.

25.08.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. №38918), в якій він спростовує аргументи відповідача.

11.09.2020 від відповідача надійшло клопотання (вх. №42314), в якому зазначено, що у зв`язку із реорганізацією податкового органу оригінал оскаржуваного рішення до Олександрівського управління ГУ ДПС у Запорізькій області на зберігання не передавався. До клопотання додано скріншот спірного рішення з ІС «Податковий блок».

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи підприємця та з 01.01.2012 перебував на спрощеній системі оподаткування, як платник 3 групи, що підтверджується витягом з Реєстру платників єдиного податку від 02.03.2017 №319.

Як вбачається із наданого відповідачем скріншоту з ІС «Податковий блок», а також листа відповіді від 11.06.2020 №11503/14/08-01-49-09 на адвокатський запит представника позивача, з 30.09.2017 рішенням Комунарського відділення Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29.09.2017 №67 анульовано реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку, на підставі абз. 8 пп. 298.2.3 п. 298 Податкового кодексу України (у зв`язку із наявністю податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів).

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Спрощена система оподаткування, обліку та звітності регламентована главою 2 розділу XIV «Спеціальні податкові режими» Податкового кодексу України.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначений статтею 299 Податкового кодексу України, відповідно до пунктів 299.1, 299.2 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

За положеннями пп. 3 пункту 299.10 статті 299 Податкового кодексу України реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки: у разі наявності податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Згідно пункту 300.1 статті 300 Податкового кодексу України платники єдиного податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

Відповідно до пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої-третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

Зміст наведеної правової норми дає підстави для висновку, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки. При цьому реєстрація платника єдиного податку анулюється з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що підставою для прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення слугувало відображення податкового боргу з єдиного податку в інтегрованій картці позивача, при цьому, як підтверджується матеріалами справи, заборгованість виникла внаслідок неврахування податковою платіжних доручень у зв`язку із зазначенням в них помилкових реквізитів (ідентифікаційного номеру платника). Слід зазначити, що із заявою про врахування сплачених коштів та їх відображення в інтегрованій картці платника податків позивач звернувся лише 14.07.2020, тобто вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Разом із тим суд звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодного належного та достовірного доказу дотримання ним порядку прийняття спірного рішення, а саме не надано доказів проведення перевірки та складання акта за її результатами, що у відповідності до пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу України є обов`язковою передумовою прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої-третьої груп.

Крім того, в силу положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України відповідач зобов`язаний був надіслати позивачу податкову вимогу про сплату боргу у спосіб, визначений Податковим кодексом України, однак доказів направлення податкової вимоги суду також не надано.

Отже, рішенням Комунарського відділення Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29.09.2017 №67 прийняте всупереч порядку та без дотримання вимог спеціального законодавства, що свідчить про відсутність законних підстав для його прийняття. Доказів на підтвердження зворотного відповідачем не надано.

Звідси, зобов`язання Головного управління ДПС у Запорізькій області внести запис до реєстру платників єдиного податку про скасування рішення від 29.09.2017 №67 та поновити реєстрацію Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 як платника єдиного податку 3 групи з 30.09.2017 забезпечить належне поновлення прав та інтересів позивача.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Також, частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката до справи надано ордер на надання правничої (правової) допомоги від 25.05.2020 серії АР №1011600.

Разом із тим, ані акту здачі-прийняття наданих послуг з правничої допомоги, ані доказів їх оплати суду не надано.

Звідси, суд вважає недоведеним факт понесення позивачем витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката, у розмірі 2 000,00 грн., а тому відмовляє у їх стягненні з відповідача.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Комунарського відділення Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29.09.2017 №67 про анулювання з 30.09.2017 реєстрації платника єдиного податку Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, 166; ) внести запис до Реєстру платників єдиного податку про скасування рішення Комунарського відділення Запорізької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Запорізькій області від 29.09.2017 №67 та поновити реєстрацію Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) як платника єдиного податку 3 групи з 30.09.2017.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок присудити на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166; ).

У стягненні на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з Головного управління ДПС у Запорізькій області судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 28.12.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко