Справа № 480/8362/20
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2020 року Справа № 480/8362/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/8362/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій незаконними та стягнення державної соціальної допомоги,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 27.11.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Вказаною ухвалою позивача звільнено від сплати судового збору.
ГУ ПФУ в Сумській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 № 1381 розмір підвищення дітям війни, в тому числі і позивачеві, був встановлений на рівні 7 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та виплачувався в наступних розмірах: за період з 01.01.2012 - 57,54 грн, за період з 01.04.2012 - 58,66 грн, за період з 01.07.2012 - 59,08 грн, за період з 01.10.2012 - 59,92 грн, за період з 01.12.2012 - 61,88 грн, за період з 01.01.2013 - 62,58 грн, за період з 01.12.2013 - 66,43 грн.
Після внесення змін 25.03.2014 до Постанови № 1381 постановою Кабінету Міністрів України № 112 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення", а саме, в період з 24.04.2014 та на момент звернення до суду позивача, підвищення дітям війни встановлено та виплачувалося в розмірі 66,43 грн.
Відповідно до п. 3 ст. 116 Конституції України Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. Згідно з бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.
Правовий статус дітей війни і основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-ІV від 18.11.2004.
Згідно зі ст. 6 Закону України № 2195-ІV (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість неї, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.
Разом з тим, Законом України від 14 червня 2011 року № 3491- IV "Про внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" прикінцеві положення цього Закону доповнено пунктом 4, та установлено, що у 2011 році норми і положення ст.6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються в порядку та в розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Такий порядок визначений постановою Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року № 745, яка набрала чинності 23.07.2011 року та встановила відмінний від Закону № 2195-ІV розмір надбавки. Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 року у справі № 20-рп/2011 наведені положення законодавства визнані такими, що відповідають Конституції України.
Аналогічні положення містилися в Законі України "Про державний бюджет України на 2012 рік", Законі України "Про державний бюджет України на 2013 рік", Законі України "Про державний бюджет України на 2014 рік".
Рішенням Конституційного Суду України від 25.01.2012 у справі № 3-рп/2012 роз`яснено, що саме Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди ж під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються принципом законності, який передбачає, застосування законів України та інших нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України в межах його компетенції, на основі та на виконання Бюджетного кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набув чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", частину 1 ст. 6 викладено у наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Реалізація визначеної законом компетенції Кабінету Міністрів України втілилась в абз. 1 п. 4 Постанови № 1381, яким встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66 грн. 43 коп.

На час виникнення спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381, із змінами та доповненнями, є чинною, а тому підлягає застосуванню, в зв`язку з чим, відсутні правові підстави для виплати підвищення до пенсії в іншому розмірі, ніж це передбачено чинним законодавством.

Стосовно посилань позивача на те, що зміни в редакції Закону України "Про соціальний захист дітей війни", які набули чинності з 01.01.2015, звужують права громадян та суперечать Конституції України, відповідач вважає необґрунтованими, оскільки вказані зміни не скасовані та не визнавалися Конституційним Судом України неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

Крім того, на залежність розмірів соціальних виплат і соціальних послуг від фінансових можливостей держави Конституційний Суд України зазначав й у своїх рішеннях від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001 та від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

Тобто, встановлення розміру щомісячної соціальної виплати дітям війни Кабінетом Міністрів України повністю узгоджується з положеннями чинного законодавства.

Крім цього, відповідач зазначив, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з позовом, оскільки про порушення своїх прав вона дізналась у червні 2020 та просить позовні вимоги залишити без розгляду.

Дослідивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд визнає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про соціальний захист дітей війни" має статус дитини війни, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за віком.

На звернення позивача, листом № 1800-0221-8/48094 від 30.09.2020 ГУ ПФУ в Сумській області надано відповідь, що соціальна допомога виплачувалася відповідно до вимог Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 № 2195-ІV (зі змінами, далі - Закон № 2195-ІV) та Постанови Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 530 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" (а.с. 6).

Щодо пропуску шестимісячного строку звернення з даним позовом до суду, суд вважає, що в Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Відповідно до статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз даної статті дає підстави вважати, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного суд не погоджується із тим, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки це має наслідком неможливість реалізувати передбачене частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" непрацездатні громадяни крім пенсійних виплат із системи пенсійного забезпечення мають право отримувати доплати, надбавки та підвищення до зазначених виплат, додаткову пенсію в порядку та за рахунок коштів, визначених законодавством.

Правовий статус дітей війни і основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені Законом України "Про соціальний захист дітей війни" № 2195-IV від 18.11.2004 (далі - Закон України № 2195-IV).

Згідно зі ст. 2 Закону України № 2195-IV державні соціальні гарантії дітям війни встановлюються з метою визнання на державному рівні важкого життєвого шляху громадян України, чиє дитинство збіглося з роками Другої світової війни та надання дітям війни соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 2195-ІV дитина війни - це особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Згідно зі ст.6 Закону України № 2195-ІV (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) дітям війни пенсії або щомісячне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість неї, підвищується на 30 % мінімальної пенсії за віком.

Постановою Кабінету Міністрів України № 530 від 28.05.2008 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" виплату підвищення дітям війни визначили у наступних розмірах: з 22 травня 2008 року - 48,10 грн; з 1 липня 48,20 грн та з 1 жовтня - 49,80 грн.

У розмірі 49,80 грн підвищення до пенсії дітям війни виплачувалось упродовж 2009, 2010 та 2011 років.

Пунктом 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет на 2011 рік" № 3491-VІ від 14.06.2011 встановлено, що у 2011 році норми і положення статті 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

06.07.2011 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 745, пунктом 6 якої встановлено, що дітям війни до пенсії, або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у розмірі 49,80 грн. Вказана постанова набрала чинності з 23.07.2011.

З 01.11.2011 надбавка дітям війни проводиться у відповідності до розмірів визначених Кабінетом Міністрів України (з 01.11.2011 по 31.12.2011 - 49,80 грн, з 01.01.2012 - в розмірі 7 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.04.2014 - 66,43 грн).

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" № 1381 від 28.12.2011 встановлено, що дітям війни з 01.01.2012 (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 гривні.

Таким чином, у спірний період виплата підвищення до пенсії особі, яка має статус "дитина війни", проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 та постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381.

Законом України від 28.12.2014 № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України", який набув чинності з 01 січня 2015 року, внесено зміни до Закону України "Про соціальний захист дітей війни", та частина перша ст. 6 викладена у наступній редакції: дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

В пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" (в редакції постанови КМУ № 112 від 25.03.2014 ), згідно з яким встановлено, що дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, підвищення, встановлене статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", провадиться у розмірі 66,43 грн.

Кабінет Міністрів України згідно з пунктом 3 ст. 116 Конституції України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту. За бюджетними призначеннями Кабінет Міністрів України встановлює розмір окремих видів компенсацій і допомог.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Постанова Кабінету Міністрів України № 1381 від 28.12.2011, із змінами та доповненнями, є чинною, а тому підлягає застосуванню відповідачем як суб`єктом владних повноважень.

У зазначений в позові період відсутні правові підстави для виплати підвищення до пенсії в іншому розмірі, ніж це передбачено діючими нормами постанови КМУ № 1381 від 28.12.2011.

Щодо посилань позивача на те, що зміни в редакції Закону України "Про соціальний захист дітей війни", які набули чинності з 01.01.2015, звужують права громадян та суперечать Конституції України, суд зазначає, що вказані зміни не визнані Конституційним Судом України неконституційними, а тому підлягають застосуванню.

На залежність розмірів соціальних виплат і соціальних послуг від фінансових можливостей держави Конституційний Суд України зазначав й у своїх рішеннях від 19 червня 2001 року № 9-рп/2001 та від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008.

Передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

Встановлення розміру щомісячної соціальної виплати дітям війни Кабінетом Міністрів України не суперечить положенням законодавства.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено у постановах від 13.02.2018 у справі № 308/12874/16-а, від 20.03.2018 у справі № 466/1072/15-а, від 17.07.2018 у справі № 602/58/17.

Виплачуючи позивачу пенсію (у спірний період) у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 року № 1381 "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення", відповідач діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій незаконними та стягнення державної соціальної допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал