Справа № 360/3992/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3992/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (далі відповідач), в якому позивач просить визнати відмову № 662 від 11.06.2020 з наданням дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбаченої для громадян без посвідчення учасника бойових дій незаконною; зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, передбаченої для громадян без посвідчення учасника бойових дій.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 13.03.2019 позивач надав заяву № 0-2791 до Сєвєродонецької міської ради з проханням при розробці Детального плану території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька передбачити земельну ділянку для будівництва індивідуального гаража.

22.03.2019 на вищевказану заяву була отримана відповідь № 1452/0-2791, що при розробці Детального плану території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька будуть передбачені земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів.

10.12.2019 до Сєвєродонецької міської ради позивачем була надана заява № 49610 з проханням надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0030 га, для будівництва індивідуального гаража. До заяви були додані графічні матеріали з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

22.01.2020 на вищезазначену заяву було отримано рішення № 4559 з відмовою у зв`язку з відсутністю затвердженого Детального плану території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька. На питання, коли можна надати заяву повторно і де знайти затверджений Детальний план території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька була отримана відповідь, що заяву можна надати повторно після оприлюднення затвердженого Детального плану території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської ради у розділі «Містобудівна документація». На питання, яким чином і де можна дізнатися про наявність зайнятих земельних ділянок громадянами, які надали заяви до Сєвєродонецької міської ради раніше, для подальшого зазначення бажаного вільного місця на графічному матеріалі, була отримана відповідь, що заяву можна надати з графічними матеріалами без зазначення бажаного місця, а у випадку зазначення місця можливе співпадіння земельних ділянок з іншими громадянами і таким чином виключається можливість зайняття іншого вільного місця. У випадку співпадіння земельних ділянок, земельні ділянки будуть надані громадянам, які надали заяви до Сєвєродонецької міської ради раніше.

03.04.2020 рішенням сесії № 79 (позачергова) Сєвєродонецької міської ради № 4861 було затверджено Детальний план території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька.

09.04.2020 - дата оприлюднення рішення № 4861.

07.04.2020 до дати оприлюднення рішення № 4861 до Сєвєродонецької міської ради були надані заяви громадянами у кількості 2 шт. з проханням надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва індивідуальних гаражів.

Позивач вважає заяви громадян з датами заяв від 07.04.2020 у кількості 2 шт. такими. що надані на розгляд з порушенням строків офіційного оприлюднення 09.04.2020 рішення № 4861.

16.04.2020 було оприлюднено затверджений Детальний план території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської ради у розділі «Містобудівна документація».

До дати оприлюднення затвердженого Детального плану території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька до Сєвєродонецької міської ради були надані заяви громадянами з датами заяв від 13.04.2020 у кількості 20 шт., 17 з яких мають безперервну реєстраційну нумерацію, починаючи з № 55417 до № 55433, з проханням надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва індивідуальних гаражів.

Позивач вважає вищезазначені заяви у кількості 22 шт. громадян з датами заяв від 07.04.2020 у кількості 2 шт. та від 13.04.2020 у кількості 20 шт. такими, що надані на розгляд без додавання до них офіційно оприлюднених 16.04.2020 графічних матеріалів, тобто затвердженого Детального плану. Таблична частина затвердженого Детального плану не відповідає графічній частині. В табличній частині вказано - 40 проектних гаражів, а в графічній частині - 42. Відсутня ідентифікація (нумерація) земельних ділянок, що не дає можливості відповідно до п. 2 ст. 123 «Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування» Земельного кодексу України зазначити бажане місце.

13.03.2020 рішенням сесії № 78 (позачергової) Сєвєродонецької міської ради № 4705 було зарезервовано 20 земельних ділянок для громадян з посвідченнями учасника бойових дій.

Графічні матеріали з позначенням, які саме земельні ділянки зарезервовані, на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської ради не оприлюднені, тобто відсутні.

21.04.2020 після оприлюднення 16.04.2020 затвердженого Детального плану території мікрорайону 81 міста Сєвєродонецька до Сєвєродонецької міської ради позивачем була надана заява № 55816, до якої були додані графічні матеріали з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки.

06.05.2020 на вищезазначену заяву була отримана відповідь № 533-ЦНАП, що оформлення у власність земельної ділянки, зазначеної на графічних матеріалах, які додані до заяви, не є можливим у зв`язку зі співпадінням з зарезервованою земельною ділянкою відповідно до рішення сесії Сєвєродонецької міської ради № 4705 від 13.03.2020.

Позивач вважає, що ситуація зі співпадінням склалася з причини відсутності на офіційному веб-сайті Сєвєродонецької міської ради графічних матеріалів (Додатку) до рішення № 4705 від 13.03.2020 з позначенням, які саме земельні ділянки зарезервовані.

12.05.2020 до Сєвєродонецької міської ради позивачем була надана заява № 56413, до якої були додані графічні матеріали з зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки в іншому місці.

11.06.2020 на вищезазначену заяву була отримана відповідь № 662, що оформлення у власність земельної ділянки, зазначеної на графічних матеріалах, які додані до заяви, не є можливим у зв`язку зі співпадінням з земельною ділянкою іншої особи, яка надала заяву до Сєвєродонецької міської ради раніше, і що земельна ділянка вже готується до відведення. Вільні земельні ділянки залишилися у місцях, зарезервованих відповідно до рішення сесії Сєвєродонецької міської ради № 4705 від 13.03.2020.

Враховуючи рішення № 4705 від 13.03.2020, для громадян без посвідчення учасника бойових дій було передбачено 20 земельних ділянок відповідно до табличної частини Детального плану, або 22 земельні ділянки відповідно графічній частині.

Позивач вважає дії відповідача неправомірними, а відмову нечинною, тому що на момент оприлюднення 16.04.2020 затвердженого Детального плану вільні земельні ділянки, які передбачалися для громадян без посвідчення учасника бойових дій, були вже відсутні з причини надання заяв громадянами з порушенням строків офіційного оприлюднення необхідних для заяв документів, а саме - графічних матеріалів, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 20.10.2020 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

30.10.2020 позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 09.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.12.2020 від відповідача до суду надійшли витребувані ухвалою суду від 09.11.2020 документи, правом на надання відзиву відповідач не скористався.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 7-9).

13.03.2019 позивач звернувся до Сєвєродонецької міської ради з заявою, в якій просив при розробці детального плану території мікрорайону № 81 передбачити земельну ділянку площею 0,01 га для будівництва індивідуального гаража (арк. спр. 10).

Листом від 22.03.2019 № 1452/0-2791 Сєвєродонецька міська рада повідомила ОСОБА_1 , що його пропозиції щодо включення до детального плану території АДРЕСА_2 розміщення індивідуальних гаражів для зберігання автомобілів прийняті до відома та будуть передані проектувальникам для врахування (арк. спр. 11).

10.12.2019 позивач звернувся до Сєвєродонецької міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 30 кв. м, для обслуговування індивідуального гаража (арк. спр. 12). До заяви було додано, зокрема, графічні матеріали, копію паспорта та картки платника податків (арк. спр. 14-16, 18).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 22.01.2020 № 4559 «Про розгляд питання надання гр. ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаражу, за адресою: АДРЕСА_2 » позивачеві відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0030 га, для будівництва індивідуального гаража за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю плану зонування і детального плану території 81 мікрорайону м. Сєвєродонецька (арк. спр. 19).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 13.03.2020 № 4705 зарезервовано земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів для відведення їх учасникам бойових дій та іншим особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у кількості 20 земельних ділянок (арк. спр. 22).

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 03.04.2020 № 4861 затверджено Детальний план території 81 мікрорайону міста Сєвєродонецька (арк. спр. 21).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецької міської ради з заявою від 17.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 30 кв. м, для обслуговування індивідуального гаража (арк. спр. 23). До заяви було додано, зокрема, графічні матеріали, копію паспорта та картки платника податків (арк. спр. 25-28).

Листом від 06.05.2020 № 533-ЦНАП Сєвєродонецька міська рада повідомила позивача, що відповідно до рішення сесії Сєвєродонецької міської ради № 4705 від 13.03.2020 «Про визначення земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів для відведення їх учасникам бойових дій та іншим особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та доданого до заяви графічного матеріалу зазначена земельна ділянка зарезервована для відведення учасникам антитерористичної операції учасникам бойових дій. Тому оформлення позивачеві у власність саме цієї земельної ділянки не є можливим. У разі наявності посвідчення учасника бойових дій (або інше) відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» Сєвєродонецька міська рада розгляне питання про відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража (арк. спр. 29).

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецької міської ради з заявою від 12.05.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 30 кв. м, для обслуговування індивідуального гаража (арк. спр. 30). До заяви було додано графічні матеріали, копію паспорта та картки платника податків (арк. спр. 32-35).

Листом від 11.06.2020 № 662 Сєвєродонецька міська рада повідомила позивача, що визначене ним на графічному матеріалі місце розташування для будівництва індивідуального гаража вже готується до відведення іншій особі за заявою, яку було надано до міської ради раніше. Вільні земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів залишилися в місці, де відповідно до рішення сесії Сєвєродонецької міської ради № 4705 від 13.03.2020 «Про визначення земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів для відведення їх учасникам бойових дій та іншим особам, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», зарезервовані для відведення учасникам антитерористичної операції учасникам бойових дій. Тому оформлення позивачеві земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража у власність, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , не є можливим (арк. спр. 36).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України та статті 373 Цивільного кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізовується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 4 Земельного кодексу України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Абзацом першим частини першої та частиною другою статті 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом «в» частини третьої цієї статті передбачено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Відповідно до частини шостої статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі, якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Пунктом «д» частини першої статті 121 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Згідно з абзацом першим частини третьої статті 123 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Із аналізу вищезазначених положень слідує, що законодавцем передбачено вичерпні підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки як надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки іншій особі частиною сьомої статті 118 Земельного кодексу України не передбачено.

Такого правового висновку дійшов Верховний Суд в постановах від 22 лютого 2019 року у справі № 813/1631/14 (№ рішення в ЄДРСР 80037091), від 15 жовтня 2019 року у справі № 813/1922/14 (№ рішення в ЄДРСР 84923636) та від 28 жовтня 2019 року у справі № 183/4197/15 (№ рішення в ЄДРСР 85226753).

Відповідно до статті 118 Земельного кодексу України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

- звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

- розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

- погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

- затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (надалі Закон № 280/97-ВР), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Повноваження відповідних органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 Земельного кодексу України, статтями 26, 33, 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до статті 59 Закону № 280/97-ВР рішення місцевої ради приймаються у формі відповідних рішень, прийнятих на сесії місцевої ради та рішень виконавчого комітету.

Отже, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Статтею 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» передбачено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад, виконавчих органів сільських, селищних, міських, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.

Військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації утворюються у разі потреби за рішенням Президента України.

У день набрання чинності актом Президента України про утворення військово-цивільної адміністрації припиняються згідно із цим Законом повноваження сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад, їх виконавчих органів, сільських, селищних, міських голів, інших посадових та службових осіб місцевого самоврядування, які працюють у цих органах місцевого самоврядування, - у разі утворення військово-цивільної адміністрації відповідного населеного пункту (населених пунктів).

Згідно з Указом Президента України від 28.07.2020 № 297/2020 «Про утворення військово-цивільної адміністрації» утворено військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області та, відповідно, припинено повноваження Сєвєродонецької міської ради. Зазначений Указ набрав чинності 29.07.2020.

Як установлено судом, рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.05.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність Сєвєродонецькою міською радою не приймалося, а про відмову в наданні такого дозволу позивачеві було повідомлено листом від 11.06.2020 № 662.

Таким чином, Сєвєродонецька міська рада допустила протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 .

Суд не надає правову оцінку підставам для відмови у видачі дозволу на розробку проекту землеустрою, зазначеним у листі Сєвєродонецької міської ради від 11.06.2020 № 662, оскільки зазначений лист не є рішенням, прийнятим у відповідності до вимог частини восьмої статті 118 Земельного кодексу України та статті 59 Закону № 280/97-ВР.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, суд зазначає таке.

Завдання адміністративного судочинства полягає в гарантуванні ефективного захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду за захистом цих прав, з урахуванням принципу розподілу влади, за суттю якого на адміністративний суд покладено обов`язок контролю легальності дій та рішень суб`єктів владних повноважень, які мають діяти у визначених законом межах та на власний розсуд при виборі одного законного рішення із кількох можливих варіантів.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Суд звертає увагу, що спосіб захисту має враховувати суть порушення, допущеного суб`єктом владних повноважень - відповідачем, а тому суд має обрати спосіб захисту права, який би гарантував дотримання і захист прав, свобод, інтересів від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Зважаючи, що мотивоване рішення за заявою позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у відповідності до вимог чинного законодавства не приймалося, в даному випадку належним способом захисту права позивача у спірних відносинах є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12 травня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва індивідуального гаража.

Такий висновок суду узгоджується, зокрема з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 06 червня 2019 року по справі 808/4158/17 та постанові від 08 серпня 2019 року по справі 808/3080/17.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За правилами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн (арк. спр. 93).

Оскільки позовні вимоги носять немайновий характер і позов належить до часткового задоволення, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Військово-цивільної адміністрації м. Сєвєродонецьк Луганської області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області (місцезнаходження: бульвар Дружби Народів, 32, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404, ) про визнання відмови незаконною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Сєвєродонецької міської ради щодо неналежного розгляду ОСОБА_1 від 12.05.2020 про видачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва індивідуального гаража.

Зобов`язати Військово-цивільну адміністрацію міста Сєвєродонецьк Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 травня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність для будівництва індивідуального гаража.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять грн 40 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя І.О. Свергун