Справа № 580/4487/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року справа № 580/4487/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Бондаренко А.В.,

представника позивача Демченка С.М. (згідно з ордером),

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні правилами загального позовного провадження справу за позовом ДП Уманське лісове господарство до Управління держпраці у Черкаській області про визнання протиправними і скасування рішень,

УСТАНОВИВ:

12.10.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ДП Уманське лісове господарство (юридична адреса: 20332, Черкаська обл., Уманський р-н., с.Дмитрушки, вул.Петропавлівська, буд.1-Б; фактична адреса: 20300, Черкаська обл., м.Умань, вул. Білогрудівська, буд.6; ) (далі позивач) до Управління держпраці у Черкаській області (18002, Черкаська обл., м.Черкаси, бульвар Шевченка, буд.205) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування припису відповідача від 23.09.2020 №ЧК 582/362/АВ-П;

визнання протиправним і скасування акту відповідача від 23.09.2020 №582/362/АВ.

Додатково просив судовий збір.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач прийняв спірні рішення з порушенням вимог законодавства без належного з`ясування фактичних обставин справи. Строк для усунення виявлених порушень до 07.10.2020, зазначений у спірному приписі, врученому позивачу 30.10.2020, обмежує право позивача на підготовку до належного та якісного захисту, оскільки законом установлений 10-денний строк його оскарження.

15.10.2020 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відмовити у відкритті провадження щодо позовної вимоги про визнання протиправним і скасування акту №582/362/АВ, відкрити провадження щодо іншої частини позовних вимог. Спір вирішив розглянути правилами загального позовного провадження.

05.11.2020 відповідач надав суду відзив, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Стверджує, що прийняв з дотриманням вимог закону спірне рішення для усунення виявлених інспекційною перевіркою порушень.

Під час підготовчого провадження суд задовольнив клопотання відповідача про розгляд справи за його відсутності та долучив всі надані сторонами документи в якості доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, допитавши свідка, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно з актом від 23.09.2020 №ЧК582/362/АВ посадові особи відповідача провели на підставі наказу від 18.09.2020 №712-Н та направлень інспекційне відвідування щодо додержання позивачем законодавства про працю, передумовою якого стали скарги лісничого Потаського лісництва ДП «Уманське лісове господарство» Крилова І.Б. від 03.09.2020, начальника відділу використання лісосировинних ресурсів та реалізації продукції ОСОБА_1 від 09.09.2020 (далі Акт).

В Акті зазначено про виявлені порушення:

ч.5 ст.80 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП) встановлені випадки ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох і більше років підряд. Так, ОСОБА_1 не надана відпустка повної тривалості з 24.04.2017 до 24.04.2020;

ч.4 ст.97 КЗпП - встановлений факт прийняття керівником в односторонньому порядку рішення з питання оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором, наказом від 23.03.2020 №11 «Про внесення змін до наказу №1 від 02.01.2020 про встановлення надбавок і доплат до тарифних ставок та посадових окладів»; відмінено дію попереднього наказу та встановлені нові розміри надбавок і доплат в сторону їх зменшення, а частині працівників відмінено;

ст.103 КЗпП про нові або зміну умов оплати праці у бік погіршення працівники не попереджені не пізніш, як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Порушень щодо скаржника - ОСОБА_2 не виявлено.

Вказаний Акт позивач підписав із запереченнями. Письмове заперечення вих. №861 від 25.09.2020 надав відповідачу (вх.від 28.09.2020), що підтверджується відбитком його вхідного штемпеля.

23.09.2020 відповідач видав позивачу припис про усунення виявлених порушень №ЧК582/362/АВ-П, якими зобов`язав позивача усунути вказані вище порушення у строк до 07.10.2020 (далі спірне рішення).

Зазначений припис вручений позивачу 30.09.2020, що підтверджується підписом керівника позивача ОСОБА_3 .

Згідно з листом відповідача вих.№7467/01/7726 від 15.10.2020 вказані вище заперечення відхилені.

Тому позивач звернувся до суду з позовом.

Для вирішення спору суд врахував установлений ст.19 Конституції України обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти виключно в межах повноважень і спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ст.3 Закону України від 5 квітня 2007 року №877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі ЗУ №877-V) державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:

пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності;

підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади;

рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання;

гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання;

об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими безпідставними заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв;

здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю);

неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання;

невтручання органу державного нагляду (контролю) у діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону;

відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства, порушення прав та законних інтересів суб`єкта господарювання;

дотримання умов міжнародних договорів України;

незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян;

наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади.

презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю);

орієнтованості державного нагляду (контролю) на запобігання правопорушенням у сфері господарської діяльності;

недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій;

здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №82 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок).

Звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю відповідно до підп.1 п.5 Порядку є підставою для здійснення інспекційних відвідувань.

Згідно з п.10 Порядку інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно мають право:

1) під час проведення інспекційних відвідувань за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, без попереднього повідомлення о будь-якій годині доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування, іншим особам, що володіють необхідною інформацією, запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;

5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;

6) фіксувати проведення інспекційного відвідування засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

7) отримувати від органів державної влади, об`єктів відвідування інформацію та/або документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.

Відповідно до п.12 Порядку інспекторам праці забороняється:

1) виступати посередниками, арбітрами чи експертами під час розгляду індивідуальних або колективних трудових спорів;

2) підміняти працівників об`єкта відвідування під час проведення розрахунків або перерахунків розмірів належних працівникам коштів, готувати висновки про відповідність або невідповідність нормативних актів об`єкта відвідування вимогам нормативно-правових актів з метою їх подальшої передачі працівникам (у тому числі звільненим), іншим особам чи органам;

3) проводити інспекційні відвідування з метою отримання від об`єкта відвідування будь-яких документів або їх копій для подальшої передачі іншим особам;

4) розглядати та перевіряти питання, яке є предметом розгляду в суді або щодо якого набрало законної сили рішення суду, перевіряти своєчасність, правильність і повноту виконання рішень суду;

5) розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію чи інформацію про виробничі процеси, з якими вони могли ознайомитися під час виконання своїх посадових обов`язків, крім випадків, передбачених законом, у тому числі протягом трьох років після звільнення з посади;

6) розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведено у зв`язку з отриманням такої скарги;

7) вилучати в об`єктів відвідування оригінали їх фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, а також комп`ютери та їх частини;

8) проводити інспекційне відвідування понад строки, визначені пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з п.16 Порядку за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування (п.20 Порядку).

Згідно з п.21 він вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. Складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Строк, який має бути наданий для усунення виявлених порушень законодавство не встановлює. Однак при його визначенні та встановленні посадова особа органу державної влади з метою дотримання принципу верховенства права та визначених ст.3 ЗУ №877-V принципів державного нагляду має врахувати зміст виявленого порушення задля надання об`єкту відвідування реальної можливості виконати припис.

Відповідно до п.22 Порядку стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку.

Щодо зафіксованих в Акті порушень суд врахував.

Відповідно до ст.74 КЗпП громадянам, які перебувають у трудових відносинах з підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також працюють за трудовим договором у фізичної особи, надаються щорічні (основна та додаткові) відпустки із збереженням на їх період місця роботи (посади) і заробітної плати.

Порядок і умови надання щорічних відпусток визначені в ст.79 КЗпП.

Зокрема, щорічні основна та додаткові відпустки повної тривалості у перший рік роботи надаються працівникам після закінчення шести місяців безперервної роботи на даному підприємстві, в установі, організації.

У разі надання зазначених відпусток до закінчення шестимісячного терміну безперервної роботи їх тривалість визначається пропорційно до відпрацьованого часу, крім визначених законом випадків, коли ці відпустки за бажанням працівника надаються повної тривалості.

Щорічні відпустки за другий та наступні роки роботи можуть бути надані працівникові в будь-який час відповідного робочого року.

Черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), і доводиться до відома всіх працівників. При складанні графіків ураховуються інтереси виробництва, особисті інтереси працівників та можливості їх відпочинку.

Конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлених графіком, узгоджується між працівником і власником або уповноваженим ним органом, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніш як за два тижні до встановленого графіком терміну.

Поділ щорічної відпустки на частини будь-якої тривалості допускається на прохання працівника за умови, що основна безперервна її частина становитиме не менше 14 календарних днів.

Невикористана частина щорічної відпустки має бути надана працівнику, як правило, до кінця робочого року, але не пізніше 12 місяців після закінчення робочого року, за який надається відпустка.

Згідно зі ст.80 КЗпП щорічна відпустка на вимогу працівника повинна бути перенесена на інший період у разі:

1) порушення власником або уповноваженим ним органом терміну письмового повідомлення працівника про час надання відпустки (частина п`ята статті 79 цього Кодексу);

2) несвоєчасної виплати власником або уповноваженим ним органом заробітної плати працівнику за час щорічної відпустки (частина третя статті 115 цього Кодексу).

Щорічна відпустка повинна бути перенесена на інший період або продовжена у разі:

1) тимчасової непрацездатності працівника, засвідченої у встановленому порядку;

2) виконання працівником державних або громадських обов`язків, якщо згідно із законодавством він підлягає звільненню на цей час від основної роботи із збереженням заробітної плати;

3) настання строку відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами;

4) збігу щорічної відпустки з відпусткою у зв`язку з навчанням.

Щорічна відпустка за ініціативою власника або уповноваженого ним органу, як виняток, може бути перенесена на інший період тільки за письмовою згодою працівника та за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) у разі, коли надання щорічної відпустки в раніше обумовлений період може несприятливо відбитися на нормальному ході роботи підприємства, установи, організації, та за умови, що частина відпустки тривалістю не менше 24 календарних днів буде використана в поточному робочому році.

У разі перенесення щорічної відпустки новий термін її надання встановлюється за згодою між працівником і власником або уповноваженим ним органом. Якщо причини, що зумовили перенесення відпустки на інший період, настали під час її використання, то невикористана частина щорічної відпустки надається після закінчення дії причин, які її перервали, або за згодою сторін переноситься на інший період з додержанням вимог статті 12 Закону України "Про відпустки".

Забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд, а також ненадання їх протягом робочого року особам віком до вісімнадцяти років та працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами чи з особливим характером праці.

Акт відповідача не має вичерпного переліку осіб, щодо яких виявлені порушення. Матеріали інспекційного відвідування не містять доказів з`ясуваня наявності або відсутності обставин, передбачених в ст.ст.79-80 КЗпП, причин, з яких не надані у вказаному періоді відпустки повної тривалості. Отже, відвідування проведено неповно.

У штаті позивача працювало 319 осіб. Жодних належних доказів (наказів, графіків відпусток, які не враховують вказані вимоги КЗпП) щодо підтвердження вчинення позивачем вказаного виду порушення суду не надано.

Зафіксоване в Акті порушення щодо працівника позивача - ОСОБА_1 (не надана відпустка повної тривалості з 24.04.2017 до 24.04.2020), усунення чого спірним рішенням зазначено до 07.10.2020, не обґрунтоване з огляду на таке.

Вказана особа прийнята на роботу до позивача згідно з наказом від 24.04.2007 №40-к. Аналізу фактично відпрацьованого часу з цієї дати, періоди перебування у тимчасовій непрацездатності, набутого та фактично реалізованого права на відпустку матеріали інспекційного відвідування не містять. Отже, висновок відповідача передчасний.

Наказом позивача від 02.09.2020 №395/к/тм підтверджується надання ОСОБА_1 відпустки за період роботи з 24.04.2018 до 23.04.2019 20календарних днів, 24.04.2019 до 23.04.2020 13календарних днів. Обґрунтувань неврахування вказаного наказу Акт не містить.

Отже, зобов`язання у спірному рішенні усунути таке порушення до 07.10.2020 не є обґрунтованим.

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

оцінки ризиків та доцільності.

З приводу зазначеного в Акті порушення ст.97 і ст.103 КЗпП суд врахував.

Відповідно до ст.97 КЗпП оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці. Оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Зазначаючи про факт прийняття керівником позивача в односторонньому порядку рішення з питання оплати праці наказу від 23.03.2020 №11 «Про внесення змін до наказу №1 від 02.01.2020 про встановлення надбавок і доплат до тарифних ставок та посадових окладів», яким відмінено дію попереднього наказу та встановлені нові розміри надбавок і доплат в сторону їх зменшення, а частині працівників відмінено, як такий, що погіршує умови, встановлені законодавством, угодами, колективним договором, відповідач не обґрунтовано не з`ясував фактичні розмріи заробітної плати, отримані працівниками з урахуванням реалізації такого наказу.

Дослідивши згаданий наказ, суд встановив, що ним:

1) установлені:

доплати до тарифних ставок з 01.03.2020 за роботу у важких та шкідливих умовах праці, за ненормований робочий день;

надбавки до посадових окладів, таричних ставок з 01.03.2020;

2) призупинені нарахування згідно з п.8 розділу "Надбавки" та пункту 12 розділу "Доплати" Додатку №4 до Колективного договору;

3) інші накази про встановлення розмірів надбавок і доплат до тарифних ставок, окладів, посадових окладів підприємства, що діяли до цього наказу, визнано такими, що втратили чинність.

Під час інспекційного відвідування не з`ясувалися підстави прийнятого рішення та зміст зміни складових оплати праці позивача, не враховано специфіку та сезонність господарської діяльності позивача.

Також відповідач не здійснив аналізу наслідків реалізації вказаного наказу - вплив на розмір заробітної плати для відповідних категорій працівників. Отже, висновок про погіршення умо є передачним і необгрунтованим.

Крім того, види надбавок і доплат, відмінених згаданим вище наказом, не є обов`язковими складовими для виплати згідно з Положенням про оплату праці, що є невід`ємним додатком №4 до Колективного договору позивача.

Водночас відповідно до ст.111 КЗпП при невиконанні норм виробітку не з вини працівника оплата провадиться за фактично виконану роботу. Місячна заробітна плата в цьому разі не може бути нижчою від двох третин тарифної ставки встановленого йому розряду (окладу). При невиконанні норм виробітку з вини працівника оплата провадиться відповідно до виконаної роботи.

Згідно зі ст.113 КЗпП час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Про початок простою, крім простою структурного підрозділу чи всього підприємства, працівник повинен попередити власника або уповноважений ним орган чи бригадира, майстра або посадових осіб.

За час простою, коли виникла виробнича ситуація, небезпечна для життя чи здоров`я працівника або для людей, які його оточують, і навколишнього природного середовища не з його вини, за ним зберігається середній заробіток.

Час простою з вини працівника не оплачується.

На період освоєння нового виробництва (продукції) власник або уповноважений ним орган може здійснювати робітникам доплату до попереднього середнього заробітку на строк не більш як шість місяців.

Наявність або відсутність вказаних обставин відповідачем під час інспекційного відвідування та прийняття спірного рішення не з`ясовувалася.

Відповідно до ст.103 КЗпП про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни.

Матеріали інспекційного відвідування не містять обґрунтування висновку про погіршення умов працівників вказаним вище наказом позивача. Суд врахував, що відміна окремих надбавок і доплат, виплата яких не є обов`язковою відповідно до умов колективного договору, не свідчить про зниження доходу особи працівника, а отже, не є достатнім для висновку про погіршення умов оплати праці, позаяк мають бути досліджений розмір інших складових та загальний розмір виплаченого доходу для відповідних категорій працівників позивача.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач не довів сукупністю належних і допустимих доказів вчинення позивачем кокретних порушень та правомірності підстав для зобов`язання їх виконати.

Крім того, надаючи суб`єкту господарювання 2 тижні на усунення вказаних фактів, відповідач діяв недобросовісно. Оскільки відповідач вручив спірне рішення позивачу 30.09.2020, зміст виявлених відповідачем порушень, враховуючи штатну його чисельність 319 осіб та відсутність вичерпного переліку порушень в Акті, дає підстави для висновку про об`єктивну неможливість їх усунути в строк до 07.10.2020 (7днів).

Отже, реалізація відповідачем обов`язку з видачі припису та встановлення строку для його виконання не мала мети, для якої призначений.

Тому суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених доводів позивача щодо протиправності спірного рішення та наявності підстав для його скасування.

Зважаючи на результат вирішеного спору, відповідно до ст.ст.132-139 КАС України, суд дійшов висновку, про понесені позивачем судові витрати, підтверджені платіжним дорученням від 09.10.2020 №1538 на суму 2102,00грн, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 241-250, 255, 292-295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ДП Уманське лісове господарство задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати припис Управління держпраці у Черкаській області (18002, Черкаська обл., м.Черкаси, бульвар Шевченка, буд.205) від 23.09.2020 №ЧК 582/362/АВ-П щодо ДП «Уманське лісове господарство» (юридична адреса: 20332, Черкаська обл., Уманський р-н., с.Дмитрушки, вул.Петропавлівська, буд.1-Б; фактична адреса: 20300, Черкаська обл., м.Умань, вул. Білогрудівська, буд.6; ).

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління держпраці у Черкаській області (18002, Черкаська обл., м.Черкаси, бульвар Шевченка, буд.205) на користь Державного підприємства «Уманське лісове господарство» (юридична адреса: 20332, Черкаська обл., Уманський р-н., с.Дмитрушки, вул.Петропавлівська, буд.1-Б; фактична адреса: 20300, Черкаська обл., м.Умань, вул. Білогрудівська, буд.6; ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00грн (дві тисячі сто дві гривні нуль копійок).

3. Копії рішення направити сторонам.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Повний те

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

ст рішення виготовлений

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

24.12.2020.