Справа № 320/2417/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 320/2417/19

адміністративне провадження № К/9901/35289/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області

на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року

у справі № 320/2417/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Київській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року позов задоволено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строків на подання апеляційної скарги та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, Головне управління ДПС у Київській області оскаржило її в касаційному порядку та просить зазначену ухвалу скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для розгляду.

Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги, заявник посилається на те, що апеляційний суд допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження та у відкритті апеляційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Установлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС у Київській області (правонаступник Головного управління ДФС у Київській області) звернулось із апеляційною скаргою.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та наголошено на пропущення строку на звернення до суду з апеляційною скаргою та надано можливість заявнику обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку.

09 жовтня 2020 року до суду від скаржника надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому зазначено, що строк пропущено, оскільки первинну апеляційну скаргу подано у встановлений приписами КАС України строк, однак її було повернуто у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору.

Суд апеляційної інстанції, розглянувши клопотання, зазначав, що причини пропущення строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Суд звернув увагу на те, що 12 вересня 2019 року Головним управлінням ДПС у Київській області вперше було подано апеляційну скаргу, тому строк на апеляційне оскарження сплинув 14 жовтня 2019 року (з урахуванням вихідних днів), тоді як апеляційна скарга була подана лише 27 червня 2020 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження. При цьому скаржником не вказано поважних причин пропущення зазначеного строку та не додано доказів на підтвердження поважності причин його пропуску, що не узгоджується з принципом правової визначеності.

У ситуації з пропущенням строків державними органами поважними причинами такого пропуску апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких, адже це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Так, відповідно до частин першої та другої статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник цитує норми законодавства України, наводить рішення Верховного Суду, Європейського суду з прав людини, не зазначаючи в чому полягає порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строків на подання апеляційної скарги та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року, правильно застосував положення пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі № 320/2417/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер