Справа № 266/5227/20
Суддя: Федоренко Т. І.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №266/5227/20
Провадження № 2а/263/269/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Федоренко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області за підсудністю з Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 30.09.2020 року адміністративна комісія при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради винесла постанову №1161, якою ОСОБА_1 було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.156 на накладено адміністивне стягненя у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., за фактом того, що він нібито 22.09.2020 року о 16.00 год.знаходячись на своєму робому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » реалізував алкогольний напій «Єль Джин тонік» об`ємом 0,5 л., вміст спирту 6,9 % неповнолітній ОСОБА_2 . Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки підставою для прийняття оскаржуваної постанови був протокол Центарльного ВП ГУНП в Донецькій області № 023603 від 22.09.2020 року, яким встановлено продаж ОСОБА_1 слабоалкогольного напою особі, яка не досягла 18 років. Однак у протоколі відсутні відомості, що ОСОБА_1 перебував на посаді продавця у ФОП ОСОБА_3 , також відстуні відомості щодо відповідного розрахункового документа на підтвердження факту продажу. Таким чином за відсутності допустимих доказів щодо факту продажу алкогольного напою, як то фіскальний чек, протокол вилучення алкогольного напою, пояснення свідків тощо, складений протокол про адміністративне правопорушення від 22.09.2020 року, на який посилалась адмінкомісія при винесені постанови № 1161 не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУПАП.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 06 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради Манько Я.І. в судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що адмінінстративною комісією було винесено постанову стосовно позивача у відповідності до вимог законодавства на підставі протоколу проадміністративне правопорушення та наданих доказів, а саме поясненнями самої особи, яка купила слабоалкогольний напій, свідком та роздруківкою електронного чеку з мобільного додатку - електронний гаманець. У задовлені позову просив відмовити. В подальшому надав суду письмові пояснення та відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 30 вересня 2020 року на засіданні Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради розглянуто протокол про адміністративне правопорушення, складений Центральним відділом поліції ГУНП в Донецькій області № 023603 від 22 вересня 2020 року, відповідно до якого 22 вересня 2020 року о 16:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 реалізував алкогольний напій «Єль Джин тонік» об`ємом 0,5 л., вміст спирту 6,9 %, вартістю 19,30 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням ч.2 ст. 156 КУпАП. За результатами розгляду вищезазначеного протоколу винесено постанову від 30 вересня 2020 року № 1861 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 3400 грн. До протколу про адміністративне правопорушення було додано протокол особистого огляду неповнолітньої ОСОБА_2 , під час якого у присутності двох понятих було здійснено вилучення бутилки з алкогольним напоєм, також додано письмові пояснення на ім`я начальника Центарльного ВП ГУНП від неповнолітньої ОСОБА_2 та свідка, які підтвердили факт продажу позивачем алкогольного напою. Позивач від отримання копії протокола та від дачі пояснень відмовився. Товарний чек не надав. В матеріалах справи міститься роздруківка знімку екрана телефону з системи електронних платежів «Gogle Pay», надана співробітникам поліції неповнолітньою ОСОБА_2 , на якій видно дату та час сплати 22.09.2020 року о 15.56 год, та місце здійснення оплати-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 », сумма платежу 19,30 грн. Тобто працівником поліції було зібрані докази, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Зазначила. що ч.2 ст.156 КУПАП передбачено максимальний штраф 6800 грн, адміністративна комісія прийняла рішення про накладення штрафу у розмірі 3400 грн. з урахуванням майнового стану правопорушника.Просила у задаовленні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Заслухавши відповідача, дослідивши представлені сторонами докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань, суд приходить до наступного.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що Центральним відділом поліції ГУНП в Донецькій області складено протокол серії ВАБ №023606 від 22 вересня 2020 року, відповідно до якого, 22 версеня 2020 року о 16:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 реалізував алкогольний напій «Єль Джин тонік» об`ємом 0,5 л., вміст спирту 6,9% вартістю 19,30 грн. неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради від 30 вересня 2020року № 1861 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері торгівлі.

Спірним у справі є правомірність дій посадової особи з встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні правил торгівлі алкогольними напоями та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Приписами статті 15-3 вищевказаного Закону встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: заборонено здійснювати продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового ,коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За приписами статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений Постановою КабінетуМіністрів Українивід 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок № 790), відповідно до пункту 5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Частиною 2 статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) встановлена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до п. 1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб) (ст. 214 КУпАП).

Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних у містах рад утворюються у разі надання районній у місті раді та її виконавчому комітету відповідних повноважень міською радою.

Порядок утворення інших колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, а також порядок розгляду справ у цих органах визначаються законами України (ст. 215 КУпАП).

За приписами ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП

Підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

За визначенням ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону(ст. 245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

Враховуючи докази, які надані на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, суд приходить до наступного.

Доданий протокол огляду та вилучення від 22 вересня 2020 року слабоалкогольного напою «Єль Джин тонік», об`ємом 0,5 л, вартістю 19,30 грн., не містить паспортних даних понятих, лише прізвища, ім`я та по-батькові, дата народження, адреса проживання.

Також, суд не враховує наданий позивачем товарний чек на придбання у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_1 товару «грінка хвиляста зі смаком часнику» о 15.56 год. 22.09.2020 року, оскільки не можливо розпізнати реквізити здійсненого розрахунку та де саме було здійснено цей платіж, якщо така оплата могла здійснюватись у вказаний час в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_5 » за адресою: АДРЕСА_1 , то могла здійснюватись паралельно з придбанням іншим покупцем товару. Також суд не враховує докази відповідача, а саме роздруківку знімку екрана телефону з системи електронних платежів «Gogle Pay», ніби то наданої співробітникам поліції неповнолітньою ОСОБА_2 , на якій видно дату та час сплати 22.09.2020 року о 15.56 год, та місце здійснення оплати- магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 »,сумма платежу 19,30 грн., оскільки з наданої фотокопії не зрозуміло за що саме була сплата у розмірі 19.30 грн та ким вона була здійснена. Крім того, суд зввертає увагу, що огляд неповнолітньої ОСОБА_2 здійснювався не в приміщенні магазину, а на дворі за його межами. Неповнолітня особа надавала поясненя без присутності її законного представника.

Долучений відповідачем рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року (справа № 524/5741/16-а), рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Дослідивши докази у сукупності, слід дійти висновку, що беззаперечних доказів на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 суду не надано, тобто наразі не встановлено, що він дійсно реалізував алкогольний напій неповнолітній, а тому наявність чи відсутність в її діях події адміністративного правопорушення відповідачем безсумнівно не установлено.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відзначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За змістом статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність у його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, підстави, за яких винесена оскаржувана постанова, не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 152, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради про визнання противоправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 30 вересня 2020 року №1861 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ;

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, юридична адреса: пр.Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя Т.І.Федоренко