Справа № 465/2887/20
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, інспектора взводу 2 роти 3 Управління патрульної поліції Херович Остапа Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2020 року серії ДП18 №446025

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до УПП у Львівській області, співвідповідача інспектора взводу 2 роти 3 УПП Херович О.Р. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2020 року серії ДП18 №446025.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 15.02.2020 року щодо нього була винесена постанова серії ДП18 №446025. У постанові зазначено, що 15.02.2020 року о 10:30 год. на автодорозі Київ ЧОП 557км 200м, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210990-20 д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 73км/год. в населеному пункті. Було встановлено, що водій позбавлений права керування транспортним засобом від 05.03.2019 року постановою Личаківського районного суду м. Львова. Своїми діями порушив вимоги правил п. 2.1 (А) ПДР. Була складена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та накладено адміністративний штраф у розмірі 510,00 грн.

Позивач зазначає, що в його діях відсутній склад правопорушення. Відповідач порушив порядок складання постанови, а також не вказав жодних належних доказів. ОСОБА_1 був пасажиром, а водієм був його племінник ОСОБА_2 . Автомобіль належить позивачу на праві власності. Під час зупинки транспортного засобу, інспектор поліції вказав підставою перевищення швидкості на 3км більше дозволеної. Позивач надав на вимогу поліцейського свідоцтво про реєстрацію та страховий поліс, а ОСОБА_2 посвідчення водія. ОСОБА_3 документи, інспектор відлучився до службового автомобіля. Відтак була складена постанова на позивача, хоча він не був водієм. Крім того, відповідно до законодавства, лише водій повинен пред`являти на вимогу посвідчення водія. Належність автомобіля позивачу на праві власності, не свідчить, що він керував автомобілем 15.02.2020 року. Відповідач не надав жодних доказів для підтвердження вчинення правопорушення. Оскільки, інспектор не повідомив позивачу про розгляд справи про адміністративне правопорушення, склав постанову за його відсутності у службовому автомобілі, не з`ясував хто був водієм транспортного засобу, не надав права скористатись правовою допомогою, постанову вважає протиправною. З даною постановою позивач не погоджується, вважає що в його діях немає складу адміністративного правопорушення. Окрім того, просить поновити строк звернення до суду для подачі скарги на постанову, так як такий було пропущено через карантинні умови у зв`язко з поширенням коронавірусної інфекції.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 29.05.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно постанови серії ДП18 №446025 від 15.02.2020 року, винесеної інспектором взводу 2 роти 3 УПП Херович О.Р., на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 510 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП. Однак доказів щодо вчинення позивачем даного правопорушення немає.

Згідно ч.4 ст. 126 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складу адміністративного правопорушення не вбачається, адже право власності на транспортний засіб не доводить факту керування таким.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ДП18 №446025 від 15.02.2020 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126КУпАП слід скасувати.

Згідно до ч. 5ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд-

п о с т а н о в и в:

поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, співвідповідача інспектора взводу 2 роти 3 Управління патрульної поліції Херович Остапа Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2020 року серії ДП18 №446025.

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області, співвідповідача інспектора взводу 2 роти 3 Управління патрульної поліції Херович Остапа Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2020 року серії ДП18 №446025 задовольнити.

Постанову серії ДП18 №446025 від 15.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення від 15.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП - скасувати.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 , паспортні дані: НОМЕР_3 );

Відповідачі: Управління патрульної поліції у Львівській області (79053, м.Львів, вул. Перфецького,19; ).

Інспектор взводу 2 роти 3 Управління патрульної поліції Херович Остап Романович (79053, м.Львів, вул. Перфецького,19).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.