Справа № 160/5650/20
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/5650/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року (головуючий суддя: Юхно І.В.) по адміністративній справі №160/5650/20, розглянутої у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 26.05.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить визнати неправомірними дії відповідача, викладені в листі № 0400-0319-8/23070 від 05.05.2020 року про відмову йому у перерахунку пенсії відповідно ст.55, ч.2 ст.56, ч. 2 ст.57, ст.67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі - Закон №796-ХІІ), з урахуванням складових довідки Державного підприємства «Науково виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (далі ДП «НВО «ПХЗ») №231 від 22.04.2020 року про заробітну плату, з обмеженням йому суми пенсії в розмірі 224 грн.;

зобов`язати відповідача починаючи з 01.05.2020 року здійснити йому перерахунок пенсії відповідно до ч.2 ст.56, ч. 2 ст.57, ст. 67 Закону №796-ХІІ, з урахуванням складових довідки ДП «НВО «ПХЗ» №231 від 22.04.2020 року про заробітну плату, без обмежень йому суми пенсії в розмірі 224 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відмовою у перерахунку пенсії відповідач порушує його право на належне пенсійне забезпечення.

У відзиві на позов відповідач зазначає про безпідставність доводів позивача, в зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилається на правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 року не відповідає, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року 2-ї категорії згідно з Законом №796-ХІІ, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 від 11.04.1994 року (а.с. 16); перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровської області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка розрахована йому за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058-IV), враховуючи приписи ст. 55 Закону №796-ХІІ.

23.04.2020 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок та виплату пенсії, з врахуванням положень ч.2 ст. 56, ч.2ст.57 Закону №796-ХІІ, з урахуванням складових довідки ДП «НВО «ПХЗ» №231 від 22.04.2020 року про розмір його заробітної плати.

Листом №0400-0319-8/23070 від 05.05.2020 року ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повідомлено позивача, що проводити перерахунок призначеної йому пенсії згідно приписів ч.2 ст. 56, ч.2 ст. 57 Закону №796-ХІІ є недоцільним, оскільки це призведе до зменшення пенсії.

Не погодившись з відмовою відповідача у проведенні перерахунку пенсії, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.56 Закону №796-ХІІ в редакції, чинній до 11.10.2017 року визначено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 % заробітку.

11.10.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" № 2148-VIII від 03.10.2017 року, п. 3 ч. 2 розділу І якого ч. 2 ст. 56 Закону №796-ХІІ доповнено словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах ч.2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

Частиною 1,2,3 ст.57 Закону №796-ХІІ передбачено, що обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону № 1058-IV.

У разі обчислення пенсії відповідно до ч.2 ст. 27 Закону № 1058-IV за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається, шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи;

менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Частиною 2 ст.27 Закону № 1058-IV визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком, з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про пенсійне забезпечення», максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених п. «а» ст. 13 і ст. 14 цього Закону, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про підвищення розмірів трудових пенсій» № 544 від 15.04.2003 року мінімальний розмір пенсій, передбачений для обчислення трудових пенсій за віком з 01.07.2003 року становив 50 грн.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України № 1783 від 20.11.2003 року «Про заходи щодо поліпшення пенсійного забезпечення громадян» встановлено збільшити на 12 % розмір трудових пенсій (з урахуванням цільової грошової допомоги), призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» (крім пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв`язку з втратою годувальника з цих же причин), особам, які не одержали право на підвищення розміру пенсій після їх перерахунку відповідно до ст.43 Закону № 1058-IV.

Водночас Закон №796-ХІІ, не містить положень щодо обмеження частини пенсії, обрахованої відповідно до його положень за період роботи особи на територіях радіоактивного забруднення максимальною величиною.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом в постанові від 09.04.2020 року в адміністративній справі № 560/869/17 (К/9901/24433/18).

Таким чином пенсія ОСОБА_1 має нараховуватися та обчислюватися згідно Закону № 1058-IV з врахуванням пільг, передбачених Законом №796-ХІІ, при цьому, розрахунок понаднормового стажу слід обчислювати виходячи з величини 20 років для чоловіків, і за кожен рік роботи понад встановлений 20-ти річний стаж збільшувати пенсію на 1% заробітку, але не вище 85 % чоловікам, які відпрацювали за Списком № 1 - 10 років і вище, без обмеження пенсійних виплат.

Викладене свідчить про протиправність доводів ГУ ПФУ в Дніпропетровській області щодо відсутності підстав для здійснення позивачу перерахунку призначеної йому пенсії за віком відповідно до ч.2 ст. 56, ч. 2 ст. 57 Закону №796-ХІІ та ч.2 ст. 27 Закону №1058-IV, з урахуванням складових довідки ДП «НВО «ПХЗ» №231 від 22.04.2020 року про заробітну плату, викладених в листі №0400-0319-8/23070 від 05.05.2020 року.

Однак враховуючи те, що питання перерахунку пенсії позивача фактично відповідачем не розглядалося, а саме відповідного рішення з цього приводу не приймалося, суд апеляційної інстанції вважає неможливим перебирання на себе дискреційних повноважень відповідача.

Належним способом захисту прав позивача в даному випадку є покладання на відповідача зобов`язання повторно розглянути подану позивачем заяву від 23.04.2020 року та прийняти відповідне рішення, з урахуванням приписів ч.2 ст. 56, ч. 2 ст. 57 Закону №796-ХІІ та ч.2 ст. 27 Закону № 1058-IV.

Пунктом 2 ч. 1 ст.315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 липня 2020 року по адміністративній справі №160/5650/20 скасувати та прийняти постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, викладену в листі №0400-0319-8/23070 від 05 травня 2020 року щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку призначеної пенсії за віком, згідно приписів частини 2 статті 56, частини 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву від 23 квітня 2020 року та прийняти відповідне рішення, з урахуванням приписів частини 2 статті 56, частини 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та частини 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 16 грудня 2020 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай