Справа № 360/4340/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4340/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного провадження в письмовому провадженні справу за позовом адвоката Ковтун Любові Яківни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 09 листопада 2020 року надійшов адміністративний позов адвоката Ковтун Любові Яківни в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Лисичанську Луганської області) з такими вимогами:

1) визнати неправомірними дії відповідача щодо перерахунку позивачу пенсії по інвалідності відповідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати;

2) зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію як особі з інвалідністю II групи, пов`язаною з виконанням військової служби по ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, на підставі довідки Другого загону пожежної охорони МНС України в Луганській області від 02 серпня 2003 року № 13/28/1096 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЄС в період з 25 серпня 1986 року по 03 жовтня 1986 року з 01 липня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач як військовозобов`язаний був призваний на збори і направлений в зону відчуження для ліквідації аварії на ЧАЄС з 25 серпня 1986 року по 03 жовтня 1986 року. З 10 червня 2004 року позивач є особою з інвалідністю другої групи, захворювання, пов`язане з ліквідацією аварії на ЧАЕС (в період проходження військової служби) довічно.

При призначенні позивачу пенсії врахована довідка Другого загону пожежної охорони МНС України в Луганській області від 02 серпня 2003 року № 13/28/1096 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЄС в період з 25 серпня 1986 року по 03 жовтня 1986 року, видана на підставі наказу начальника Управління пожежної безпеки та аварійно-рятувальних робіт МНС України у Луганській області від 11 грудня 2003 року № 210. До довідки надано розрахунок заробітної плати за роботу в зоні відчуження, розрахунковий лист по заробітній платі. Зазначені довідки та розрахунки містяться в матеріалах пенсійної справи. Будь-яких зауважень про відповідність зазначених документів не надходило, у тому числі до управління Державної пожежної охорони.

Позивач, як внутрішньо переміщена особа, проживав в м. Черкаси та отримував пенсію.

З 01 липня 2019 року пенсія позивача зменшена з 14970,00 грн до 10467,00 грн.

Позивач 25 жовтня 2019 року звернувся до начальника УПФУ в м. Лисичанську Луганської області з заявою про перевірку його пенсійної справи та відновлення виплати пенсії з урахуванням заробітної плати за вересень 1986 року.

Листом від 27 грудня 2019 року № 11462/3-33 позивача повідомили, що довідка Другого загону пожежної охорони МНС України в Луганській області від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЄС в період з 25 серпня 1986 року по 03 жовтня 1986 року не відповідає вимогам законодавства про оплату праці, що діяло на час виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС: розрахунок здійснено із підвищеного на 100 % посадового окладу, з урахуванням премії в розмірі 60 % без підтвердження наявності в установі положення про преміювання та з оплатою за перебування в резерві в стані бойової готовності.

З посиланням на положення статей 15, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», пункт 7 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, представник позивача зазначає, що єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписок з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Оскільки позивачем надано довідку для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи по 30 червня 2000 року, яка є чинною, не відкликана установою, яка її видавала, по ній була проведена зустрічна звірка пенсійним органом, згідно з якою перевірена вся первина документації установи, в якій працював позивач у серпні, вересні, жовтні 1986 року, і не встановлено з цього приводу порушень, дії відповідача щодо не врахування вказаної довідки про заробіток позивача при визначенні йому розміру пенсії є протиправними.

На підставі зазначеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 16 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 22-23).

Від УПФУ в м. Лисичанську Луганської області 26 листопада 2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 31-32).

Згідно з листом ГУПФУ в Луганській області від 23 грудня 2019 року № 19282/02-04 підтверджено правильність обчислення пенсії позивачу, як особі з інвалідністю II групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації внаслідок Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 жовтня 2019 року.

Довідка про заробітну плату від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096, видана 2 загоном державної пожежної охорони МНС України в Луганській області, не відповідає вимогам законодавства про оплату праці, що діяло на час виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС: розрахунок здійснено із підвищеного на 100 % посадового окладу, з урахуванням премії в розмірі 60 % без підтвердження наявності в установі положення про преміювання та з оплатою за перебування в резерві в стані бойової готовності.

До того ж, актом зустрічної перевірки довідки про заробітну плату від 27 березня 2012 року без номеру не підтверджено виплату сум, нарахованих у відповідності до наказу про перерахування заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС у 1986-1987 роках від 13 вересня 2004 року № 73 та наказу про перерахунок заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС у 1986-1987 роках від 11 грудня 2003 року № 210.

Враховуючи вищезазначене, враховувати довідку про заробітну плату від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 для обчислення пенсії підстави відсутні.

Станом на 01 грудня 2019 року розмір пенсії позивача склав 10496,97 грн.

Статтею 54 Закону № 796-ХІІ визначено, що умови порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань. У відповідності до пункту 1 Порядку № 1210 механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок каліцтва чи захворювання і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України № 796 визначається саме даним Порядком.

Як зазначалося вище, поданою заявою заявник вимагає провести перерахунок його пенсії за нормами частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, а відтак, виходячи з пункту 1 Порядку № 1210, за механізмом, що має бути викладеним в цьому Порядку. При цьому, заявник просить при перерахунку його пенсії розрахувати її з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Однак, на дату звернення із вищевказаною Заявою механізм обчислення пенсій по інвалідності з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року для осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження військової служби (крім дійсної строкової) і внаслідок цього стали особами з інвалідністю Порядком № 1210 не передбачений.

Від УПФУ в м. Лисичанську Луганської області 26 листопада 2020 року надійшло клопотання про зупинення провадження в справі (арк. спр. 27), в задоволенні якого відмовлено ухвалою від 16 грудня 2020 року (арк. спр. 86).

Також ухвалою від 16 грудня 2020 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін.

У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (арк. спр. 90).

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (арк. спр. 89).

Керуючись положеннями частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

З копій виданих на ім`я позивача паспорту громадянина України, картки платника податків встановлено такі дані про позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (арк. спр. 5).

Згідно з посвідченням від 22 жовтня 2019 року серії НОМЕР_2 позивач є особою з інвалідністю ІІ групи і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (арк. спр. 4).

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 14 червня 2007 року серії 2-20 СМ № 023044 позивачу з 14 червня 2007 року встановлена ІІ група інвалідності за захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безстроково (арк. спр. 6).

Згідно з протоколом від 14 жовтня 2004 року № 2078 ОСОБА_1 з 10 червня 2004 року призначена пенсія по інвалідності в розмірі фактичних збитків за Законом України від 28.01.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (арк. спр. 36).

Як слідує з розрахунку заробітку для обчислення розміру пенсії, цей розрахунок здійснений на підставі довідки від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження ЧАЄС в період з 25 серпня 1986 року по 03 жовтня 1986 року (арк. спр. 37).

Дослідженням довідки від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 встановлено, що ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах зони відчуження ЧАЕС з 25 серпня 1986 року по 03 жовтня 1986 року, зона 3, коефіцієнт кратності 4, за місцем роботи в Другому загоні державної пожежної охорони на посаді інспектора по відомості № 152 від 02.07.2003, наказу № 210 від 11.12.2003 виплачена заробітна плата в сумі 4710,36 руб., у тому числі: за 7 днів серпня 1986 року - 804,25 руб. (збережений середній заробіток 53,40 руб., оплата за підвищеними посадовими окладами 517,82 руб., премія 60 % - 233,03 руб.), за 30 днів вересня 1986 року 3561,43 руб. (збережений середній заробіток 236,50 руб., оплата за підвищеними посадовими окладами 2202,93 руб., премія 60 % - 1032,00 руб.), за 3 дні жовтня 1986 року 344,68 руб. (збережений середній заробіток 22,89 руб., оплата за підвищеними посадовими окладами 221,92 руб., премія 60 % - 99,87 руб.) (арк. спр. 49 зв.).

Наказом Управління пожежної безпеки та аварійно-рятувальних робіт МНС України у Луганській області від 11.12.2003 № 210 «Про перерахунок заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС у 1986-1987 роках з урахуванням премії» у зв`язку з рішенням місцевого суду ленінського районного суду м. Луганська від 21 березня 2003 року, ухвали апеляційного суду Луганської області від 07 серпня 2003 року та рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2003 року, згідно з положеннями постанов Ради Міністрів Української РСР від 08.05.1986 № 168-5, Ради Міністрів УРСР та Украпрофради від 10.06.1986 № 207-7 про підвищену оплату в подвійному розмірі, кратність і нарахування премії в розмірі 60 % від посадового окладу і окладу по спеціальному званню, вказівки Управління пожежної охорони МВС України № 3/7/1587 від 17.12.1986 про оплату перебування в резерві в стані бойової готовності з урахуванням кратності, визначено провести перерахунок заробітної плати пенсіонерам МВС за період перебування в зоні ЧАЕС на підставі вказаних нормативних актів та рішень судів (арк. спр. 58).

За наказом Другого загону державної пожежної охорони від 13 вересня 2004 року № 73 на підставі заяви позивачу проведений перерахунок заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС: додатково нараховані посадові оклади і оклади по спеціальним званням в подвійному розмірі за весь період роботи згідно довідок і на підставі постанови ЦК КПРС № 524-156 від 07.05.1986 п. 1, наказ МВС СРСР № 0130 від 11.05.1986; донарахована премія в розмірі 60 % на підставі постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦСПС від 05.06.1986 № 665-195 п.4 (арк. спр. 51 зв.).

В розрахунковому листі по заробітній платі ОСОБА_1 вказано, що доплата за роботу в зоні ЧАЕС за період з серпня по жовтень 1986 року складає 2141,47 руб., на серпень 2004 року сума доплат складає 0,02145 грн., доплата премії 60 % - 1364,90 руб., на серпень 2004 року загальна сума доплат склала 3506,37 руб., що дорівнює 0,03506 грн. Донараховані суми не індексуються та не виплачуються (арк. спр. 58 зв.).

Згідно з особовою карткою позивача у вересні 1986 року позивачу нараховано 225,50 руб., виплачено 150,79 руб. (арк. спр. 59).

Згідно з актом зустрічної перевірки правильності видачі довідок про заробітну плату для перерахунку пенсії в розмірі фактичних витрат здійснена перевірка документів: книги наказів, розрахунково-платіжні відомості (арк. спр. 59 зв. - 60).

Згідно з актом зустрічної перевірки довідки про заробітну плату, наданою ОСОБА_1 , від 27 березня 2012 року інформація, відображена в довідці підтверджена розрахунково-платіжними відомостями, особистою карткою, наказами (арк. спр. 62 зв. - 63).

Позивач по 30 червня 2019 року включно отримував пенсію в розмірі 14570,42 грн, розмір якої розраховувався з урахуванням довідки від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096, однак з 01 липня 2019 року розмір пенсії позивача склав 10467,37 грн, що підтверджено протоколами ГУПФУ в Черкаській області від 19 квітня 2019 року та від 03 липня 2019 року (арк. спр. 65зв.66, 67зв.-68).

З листа ГУПФУ в Черкаській області від 03 липня 2019 року № 1842/вд/03-01 слідує, що перевірено пенсійну справу ОСОБА_2 , оскільки сума за вересень 1986 року 3561,43 крб не виплачена ОСОБА_1 у 1986 році, враховувати довідку про заробітну плату від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 при обчисленні пенсії підстав немає (арк. спр. 69).

Позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області із заявою від 22 серпня 2019 року призначення/перерахунок пенсії у зв`язку зі взяттям на облік та заявою від 22 серпня 2019 року про запит пенсійної справи з ГУПФУ в Черкаській області (арк. спр. 78, 79).

Після отримання пенсійної справи з ГУПФУ в Черкаській області відповідачем з 01 жовтня 2019 року проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з уточненням даних, з 01 жовтня 2019 року розмір пенсії з надбавками склав 10467,37 грн, що підтверджено протоколом з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії від 16 вересня 2019 року (арк. спр. 72).

Не погодившись з проведеним перерахунком, позивач звернувся до відповідача із заявою від 29 жовтня 2019 року про передачу його пенсійної справи на перевірку до ГУПФУ в Луганській області (арк. спр. 82).

Листом від 23 грудня 2019 року № 19282/02-04 ГУПФУ в Луганській області повідомило до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області, що за розглядом матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 щодо обчислення пенсії, як особі з інвалідністю ІІ групи, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків ЧАЕС, підтверджено правильність проведеного обчислення з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати станом на 01 жовтня 2019 року. Довідка про заробітну плату від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 не відповідає вимогам законодавства про оплату праці, що діяло на час виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС: розрахунок здійснено з підвищеного на 100 % посадового окладу, з урахуванням премії в розмірі 60 % без підтвердження наявності в установі положення про преміювання та з оплатою перебування в резерві в стані бойової готовності. До того ж актом зустрічної перевірки довідки про заробітну плату від 27 березня 2012 року не підтверджено виплату сум, нарахованих у відповідності до наказу про перерахування заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС у 1986-1987 роках від 13.09.2004 № 73 та наказу про перерахунок заробітної плати за роботу в зоні ЧАЕС у 1986-1987 роках від 11.12.2003 № 210. Враховуючи викладене, відсутні підстави для врахування довідки від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 для обчислення пенсії (арк. спр. 83).

Про результати перевірки правильності здійсненого розрахунку розміру пенсії УПФУ в м. Лисичанську Луганської області повідомило позивача листом від 27 грудня 2019 року № 11462/03-33 (арк. спр. 84).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною четвертою статті 15 Закону України від 28.01.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 54 Закону № 796-XII пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (далі - Порядок № 1210), згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).

Відповідно до пункту 7 Порядку № 1210 пенсії призваних на військові збори військовозобов`язаних, які брали участь в ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та працювали у зоні відчуження в 1986-1990 роках, призначаються виходячи із заробітної плати, яку вони одержували за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня (незалежно від періоду проведення розрахунку оплати праці за умови, якщо такий розрахунок проведено на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки: у III зоні - 5, II - 4, I - 3). При цьому в усіх випадках заробітна плата для розрахунку пенсії не повинна бути нижчою від фактично одержаної суми у зазначений період.

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Тобто, роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі позивача за відповідний період.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 13 лютого 2018 року а справі № 358/1179/17.

Суд зазначає, що згідно з Порядком № 1210 розрахунок розміру пенсії в розмірі фактичних збитків можливий виходячи із заробітної плати, яку позивач фактично одержував за основним місцем роботи, з урахуванням фактично відпрацьованого часу у зоні відчуження, характеру виконуваної роботи, місця і тривалості робочого дня за умови, якщо такий розрахунок підтверджено первинними документами. Встановити достовірність виплати позивачу заробітної плати саме у тому розмірі, який вказаний у довідці, можливо лише за тими первинними документами, на підставі яких її видано.

Таку правову позицію викладено Верховним Судом у постанові від 22 листопада 2018 року в справі № 635/9382/15-а.

Натомість з вищеописаних доказів судом встановлено, що вказана в довідці від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 заробітна плата позивача за вересень 1986 року 3561,43 руб., не відповідає фактично виплаченій 225,50 руб., відомості про яку містяться в особовій картці позивача. Більш того в розрахунковому листі позивача вказано, що донараховані суми доплати за роботу в зоні ЧАЕС та премія індексації та виплаті не підлягають. На спростування цих обставин суду не надано жодних доказів.

За встановлених обставин, враховуючи, що довідка від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 не відповідає фактичним даним про сплачену позивачу в вересні 1986 року заробітну плату, суд погоджується з твердженнями відповідача про відсутність підстав для врахування цієї довідки для розрахунку розміру пенсії позивача.

Та обставина, що територіальними органами ПФУ при призначенні позивачу пенсії, здійсненні обрахунку її розміру в 2004 році, а також її виплаті до 30 червня 2019 року, врахована довідка від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096, на думку суду, не свідчить, що відповідач при прийнятті на облік пенсійної справи позивача, за наслідками проведення її перевірки, позбавлений можливості виправити раніше допущені порушення законодавства та здійснити розрахунок розміру пенсії із дотриманням вимог Порядку № 1210.

Всі інші наведені позивачем твердження не змінюють встановлених судом обставин щодо неможливості врахування довідки від 02 серпня 2004 року № 13/28/1096 при обчисленні розміру пенсії позивача, тому суд не надає їм правової оцінки.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09 грудня 1994 року, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи даний спір, суд, керуючись частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зобов`язаний перевірити рішення, дії (бездіяльність) суб`єктів владних повноважень, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення обрахунку розміру пенсії позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову адвоката Ковтун Любові Яківни в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (місцезнаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця В. Сосюри, будинок 347, код за ) про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова