Справа № 823/5163/15
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року справа № 823/5163/15

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі :

головуючого судді - Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представника позивача адвоката Сененко К.В. (за ордером),

представника відповідача Жука М.В. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом приватного підприємства «Сільвер Фуд» до Черкаської митниці ДФС, правонаступником якої є Київська митниця Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про визначення митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації,-

ВСТАНОВИВ:

28 жовтня 2015 року до суду з позовною заявою звернулося приватне підприємство Сільвер Фуд (далі - позивач), в якій просить (з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 22.12.2015):

1) визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської митниці ДФС про визначення митної вартості товару №902000003/2015/202198/2 від 15.06.2015;

2) визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №902000003/2015/00084 від 15.06.2015.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ним заявлено до митного оформлення товар, митна вартість якого була визначена за ціною контракту щодо товарів, які імпортуються. Позивач вважає, що ним подано всі, передбачені Митним кодексом України документи, що підтверджують правомірність формування митної вартості за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а тому рішення відповідача про визначення митної вартості товару за другорядним методом, а не за основним (за ціною договору), суперечить вимогам Митного кодексу України (далі МК України).

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях. Зокрема, зазначив, що при перевірці правильності визначення митної вартості товару Черкаська митниця дійшла висновку, що документи, які надані до митного оформлення, не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару та містять розбіжності. Вказує, що надані документи для підтвердження рівня заявленої митної вартості товарів не давали можливості митниці остаточно упевнитись у достовірності визначеної декларантом митної вартості товару та містили розбіжності відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару, у зв`язку із чим відповідачем здійснено коригування заявленої митної вартості товару з урахуванням цінової інформації, наявної в органі доходів і зборів та прийнято рішення про коригування митної вартості. Спірні рішення винесені обґрунтовано та на підставі норм чинного законодавства, а відтак підстав для їх скасування немає.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове про задоволення позову: визнано протиправним та скасовано рішення Митниці про визначення митної вартості від 15 червня 2015 року №902000003/2015/202198/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 15 червня 2015 року №902000003/2015/00084.

Постановою Верховного Суду від 18 червня 2020 року скасовано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20 січня 2016 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2016 року, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Руденко А.В.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 6 липня 2020 року справу прийнято до провадження у загальному позовному провадженні та призначено підготовче засідання у справі.

У підготовчому провадженні відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому відповідач навів доводи, аналогічні раніше викладеним.

Усною ухвалою суду від 04.08.2020, занесеною до протоколу підготовчого засідання, здійснено процесуальну заміну відповідача Черкаську митницю ДФС на правонаступника - Київську митницю Держмитслужби.

Ухвалою суду від 16 вересня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та за письмовими заявами представників сторін справу призначено до розгляду у цей же день на 12 год. 00 хв.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, у задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх в сукупності, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено таке.

12.10.2010 «Ice Fresh Seafood» (Ісландія) (продавець) та приватне підприємство "Сільвер Фуд" (покупець) уклали контракт № 5 про покупку-продаж рибної продукції, згідно з яким продавець продав, а покупець купив на умовах поставки SIF Клайпеда, а також з погрузкою на автомобіль покупця в м. Клайпеда рибу свіжоморожену нерозроблену, рибу свіжоморожену розробленоу на різні види (способи) розробки, фаршу рибного свіжомороженого, ікру рибну свіжоморожену, ракоподібних та молюсків морожених. Повна та точна номенклатура товару вказується в доповненнях до договору (специфікації), яка є невід`ємною частиною контракту ( п. 1 Предмет контракту) (а.с.28-31).

Ціна за проданий товар по даному Контракту товар встановлюється в доларах США за метричну тону нетто, включаючи вартість тари, упаковки та маркування товару, а також затрати на завантаження, укладку та сепарацію товару на транспорт покупця, вартість сепараційних матеріалів, температурний режим, необхідний для зберігання товару, завантаження товару на автомобіль покупця. На кожну обумовлену партію виставляється ціна та кількість, що вказані в Специфікації до даного контракту ( п. 2 Ціна строки поставки Контракту).

21.05.2015 на виконання контракту № 5 від 12.01.2010 покупцем та продавцем підписано додаток № 71 (специфікація) відповідно до якого «Ice Fresh Seafood» поставляє ПП «Сільвер Фуд» ікру мойви глазурь 15 % від маси нетто ікри, країна походження Ісландія, ціна 2,75 доларів США/кг, загальна сума 49247 доларів США. Валюта платежу: долари США, умови оплати 30 календарних днів (а.с.31).

08.06.2015 на адресу позивача надійшов вантаж ікра мойви свіжеморожена у кількості 17908 кг за ціною 2,75 дол. США за кг. на загальну вартість 49247 дол. CШA відповідно до міжнародної товаро-транспортної накладної CMR А № 001798.

Для проведення митного оформлення поставленого за зазначеним контрактом товару позивачем до митного органу подано митну декларацію за формою МД-2; копію зовнішньоекономічного договору від 12.01.2010 №5; копію додаткової угоди до зовнішньоекономічного договору від 25.12.2012 №7, додаток (специфікація) від 21.05.2015 №71; інвойс від 21.05.2015 №90167638; довідку вартості послуг транспортування товару від 08.06.2015 №368; копію договору перевезення від 05.11.2015 №050511.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості згідно вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення не містять всіх даних відповідно до обраного методу визначення митної вартості товару та повідомив декларанта про виявлені в наданих документах розбіжності, а також про відсутність в документах всіх відомостей щодо ціни, яка фактично сплачена, та про підтвердження числових значень складових митної вартості товару.

На вимогу відповідача позивач додатково надав: сертифікат про походження від 29.05.2015; комерційну пропозицію від 21.05.2015, сертифікат якості від 21.05.2015; копії митних декларацій Литви № 435, 15LTLU9000EK01D8 А6, 15LTLU9000148СЕD8D6; висновок експерта від 11.06.2015 № 0-358.

30.07.2015 позивач листом від 30.07.2015№181 додатково надав: калькуляцію собівартості виробництва від 26.06. 2015; копію доповнення від 14.07.2015 №8 до контракту від 12.01.2015 №5; копію доповнення від 28.02.2015 №5 до контракту від 12.01.2015 №5; копію додатку від 21.05.2015 №71 до контракту від 12.01.2015 №5; копію додаткової угоди від 28.12.2015 №7 до контракту від 12.01.2015 №5; сертифікат якості від 21.05.2015; копія рахунку на перевезення від 08.06.2015 №95; копію заявки на перевезення від 26.05.2015.

15 червня 2015 року відповідачем прийнято рішення про визначення митної вартості товару №902000003/2015/202198/2, згідно з яким останню для товару «ікра мойви свіжоморожена» встановлено за другорядним методом резервним методом на рівні 6 доларів США/кг та видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №90200003/2015/00084.

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішенням про коригування митної вартості товарів і карткою відмови, Підприємство звернулось до суду з позовом у даній справі.

Надаючи правову оцінку встановленим у справі обставинам, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Митним кодексом України (далі МК України).

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ж до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі (частина 12 статті 264 МК України).

Отже митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Судом встановлено, що позивач у митній декларації типу ІМ 40 ДЕ №902060000/2015/202198 від 09.06.2015 визначив митну вартість товару «ікра риби, морожена (латинська назва mallotus villosus) -17908 кг; дата виготовлення березень 2015; термін придатності: 36 місяців при температурі -18с; виробник: ICE FRESH SEAFOOD; країна-виробник: IS» на рівні 2,75дол. США/кг за першим методом - за ціною договору (контракту).

Заперечуючи проти визначення митної вартості товару за першим методом за ціною договору (контракту), відповідач зазначив, що вартість ікри мойви позивачем не сплачена, тому діють застереження щодо неможливості застосування вказаного методу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту застосовується у разі, якщо немає жодних обмежень щодо права покупця (імпортера) на використання оцінюваного товару.

Проте згідно даних інвойса від 21.05.2015 №90167638 продавець товару ICE FRESH SEAFOOD залишається власником даної партії товару до моменту отримання оплати від покупця у повному обсязі.

Судом встановлено, що позивач не оплатив товар на час подання митної декларації типу ІМ 40 ДЕ №902060000/2015/202198 від 09.06.2015, отже визначення митної вартості товару за першим методом за ціною договору (контракту) застосуванню не підлягає.

Посилання позивача на ту обставину, що товар оплачений 25.09.2015 згідно рахунка-фактури №90167638 від 21.05.2015 не впливає на рішення відповідача про відсутність підстав для застосування першого методу визначення митної вартості товару, оскільки оплата здійснена після прийняття відповідачем оскаржуваних рішення про визначення митної вартості товару №902000003/2015/202198/2 від 15.06.2015 та картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №902000003/2015/00084 від 09.06.2015.

Відповідач також стверджує, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, та відсутність документального підтвердження відомостей про митну вартість товару, чим порушено вимоги ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58 та ч. 1 ст. 53 МК України.

Судом встановлено, що на підтвердження митної вартості товару позивач надав специфікацію від 21.05.2015 №71, калькуляцію собівартості виробництва від 26.06.2015, сертифікат якості, висновок експерта від 11.06.2015 №0-358 та електронні декларації Литви.

За висновком відповідача вказані документи не підтверджують митну вартість товару, оскільки у специфікації від 21.05.2015 №71 на місці печатки продавця товару зазначено невідому компанію HB Grandi HF, печатка якої відрізняються від печатки продавця (п.8 контракту від 12.01.2010 № 5) компанія Ice Fresh Seafood.

Крім цього, специфікація від 21.05.2015 № 71 містить печатку компанії "Ice Fresh Seafood" і підписана директором ОСОБА_1 , в той час як у контракті від 12.01.2010 № 5 директором є Oli Bjorn Olafsson.

Також у інвойсі від 21.05.2015 № 90167638 та специфікації від 21.05.2015 № 71 підпис в полі "директор" суттєво відрізняється від підпису директора, який міститься в розділі 8 "Юридичні адреси сторін" контракту. Відповідно розділу 7 "Прикінцеві положення" зазначеного контракту всі доповнення та додатки до даного контракту є його невід`ємною частиною, внесення змін та доповнень можливо лише за взаємною згодою сторін. Жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки за даним контрактом третім особам без письмового погодження з іншою стороною. Отже специфікація від 21.05.2015 № 71 та інвойс від 21.05.2015 № 90167638 підписані не уповноваженою та невстановленою особою. У калькуляції собівартості виробництва від 26.06.2015 окремою статтею виділено витрати на транспортування товару та його страхування (0,19 дол. США/кг), проте не вказано географічне місце, до якого доставляється товар.

Ціна товару відповідно додатка (специфікації) від 21.05.2015 № 71 та інвойсу від 21.05.2015 № 90167638 визначена 2,75 дол. США/кг, проте вказана ціна є собівартістю товару і не включає отриманий продавцем прибуток, що не відповідає меті підприємницької діяльності.

На підтвердження тієї обставини, що ціна ікри мойви продана за собівартістю, оскільки збігав строк придатності до використання, позивачем надано сертифікат якості від 21.05.2015, проте під час проведення митних формальностей виявлено, що у вищевказаному сертифікаті зазначено дату виготовлення продукції 2013 рік, а в митній декларації №902060000/2015/202198 2015 рік;

Згідно з висновком експерта від 11.06.2015 № 0-358 експерт при визначенні митної вартості товару застосував порівняльний підхід щодо митної вартості товарів, які вже надавались до митного оформлення, та послався на відомості мережі Інтернет. Проте інформація мережі Інтернет містить відомості про ціну подібного товару, який пропонується до продажу за умови придбання мінімальної партії (наприклад, 26т), в той час як партія товару, яка заявлена митниці, становить 17,9 т, і у висновку відсутні застереження щодо мінімальної партії товару, за якої буде діяти така цінова пропозиція. Отже співставити цінову інформацію мережі Інтернет із заявленою митниці ціною товару неможливо. Інша цінова пропозиція згідно інформації мережі Інтернет встановлена на рівні 3-3,5 Євро/кг будь-який порт світу, що також не підтверджує заявлену декларантом митну вартість товару.

Таким чином, висновок експерта не містить об`єктивні, документально підтверджені дані, які піддаються обчисленню які б підтверджували заявлені митниці відомості щодо фактично сплаченої ціни товару (яка підлягає сплаті).

Надані митні декларації Литви не містять відмітки уповноваженого органу, що їх видав. Митну декларацію № 3435 неможливо ідентифікувати з даною поставкою товару, в митній декларації № 15LTLU9000148CE8D6 відсутні відомості про вартість товару, а в митній декларації № 15LTLU9000EK01D8A6 відомості щодо вартості товару не відповідають вартості товару, заявленій митниці на підставі інвойсу 21.05.2015 № 90167638, додатка (специфікації) від 21.05.2015 № 71.

У судовому засіданні досліджені вказані документи, та встановлено, що згідно із специфікацію від 21.05.2015 №71 вартість ікри мойви складає 2,75 дол. США/кг.

Згідно із сертифікатом якості від 21.05.2015 дата виготовлення поставленої партії ікри мойви 2013 рік, строк зберігання до березня 2016 року.

Згідно з листом компанії Ice Fresh Seafood від 10.06.2015 вартість ікри склала 2750 дол. США за метричну тону. Продукція була вироблена у березні 2013 року (строк придатності- до березня 2016 року) тому була надана скидка при придбанні продукції.

Згідно з висновком експертного висновку Черкаської ТПП №о-358 від 11.06.2015 ринкова вартість ікри мойви, що ввозиться на територію України (зі строком придатності до березня 2016 року) на умовах контракту №5 від 12.01.2010 станом на дату експертного висновку може складати 2,75 дол. США/кг.

При дослідженні ринкової ціни ікри мойви експертом були використані, зокрема, прайс-лист компанії Ice Fresh Seafood, Ісландія, від 21.05.2015, згідно з яким вартість ікри мойви (Ісландія), строк зберігання до березня 2016 року, дата пропозиції 21.05.2015, умови поставки CIF Клайпеда, вартість 2,75 дол. США/кг; та дані мережі Інтернет на:

- ікру мойви (Ісландія), строк придатності 24 місяці, http://alibaba.com REYKYVIK SEAFOOD Ісландія, дата пропозиції 11.06.2015, умови поставки CIF Клайпеда, вартість 2,75 дол. США/кг;

- ікру мойви (Ісландія), строк придатності 48 місяців, http://alibaba.com Unversfied Supplier-NORDEN LTD Ісландія, дата пропозиції 11.06.2015, умови поставки любий порт світу, вартість 3-3,5 дол. США/кг.

Вказані докази у сукупності підтверджуєть вартість ікри мойви 2,75 дол.США/кг.

Доводи відповідача суд вважає необгрунтованими, так як згідно з наданими позивачем додатковою угодою №7 від 25.12.2012 та доповненням №8 від 14.07.2015 до контракту на купівлю-продаж рибопродукції №5 від 12.01.2010 останні підписані головним менеджером по пелагіці ОСОБА_1 , що свідчить про зміну уповноваженої особи компанії Ice Fresh Seafood, Ісландія.

Посилання відповідача на ту обставину, що висновок експерта не містить застереження щодо мінімальної партії ікри мойви, є необгрунтованим, оскільки мінімальна партія, про яку зазначає відповідач, 26 т, несуттєво відрізняється від партії ікри мойви, яка поставлялась, 17.9 т.

Посилання відповідача на ту обставину, що позивач не надав копію сертифіката якості від 21.05.2015, є необгрунтованим, оскільки сертифікат подано додатково на вимогу митниці і ця обставина визнається відповідачем у відзиві на позовну заяву від 04.08.2020.

Інші доводи відповідача не спростовують визначену вартість ікри мойви, тому суд не надає їм оцінку.

Проте не зважаючи на підтвердження митної вартості ікри мойви у сумі 2,75 дол. США/кг перший метод визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) станом на 15.06.2015 застосуванню не підлягав у зв`язку з відсутністю оплати вартості товару. яка фактично здійснена 25.09.2015.

Відповідач заперечує вказану оплату, оскільки у платіжному дорученні міститься лише посилання на контракт №5 від 12.01.2010, проте вказані посилання є необгрунтованими, оскільки сума оплати 49247 дол. США і призначення платежу: «за ікру мойви» відповідають специфікації №71 від 21.05.2015.

Враховуючи, що позивачем не обгрунтовано необхідність визначення митної вартості ікри мойви за методами вартості ідентичних чи подібних товарів, методами на основі віднімання та додавання вартості відповідач обгрунтовано застосував резервний метод на підставі наявної у митниці інформації про вартість товарів з подібними характеристиками, які продавались на експорт в Україну у максимально наближений період до ввезення даної партії товару, а саме: на підставі митної декларації від 06.05.2015 №125110011/2015/5977, та інформації, щобула надана асоціацією «Українських експортерів риби та морепродуктів станом на 27.03.2015.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАСУ в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене. позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2020 року.

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

А.В. Руденко