Справа № 240/18793/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду

28 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/18793/20

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення із ним повного розрахунку при звільненні з військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому середнє грошове забезпечення за період з 03.10.2017 року по день фактичного розрахунку 28.05,2020 року в розмірі 379318,48 грн.

Позовні вимоги Позивача мотивовані тим, що Позивач вважає, що має право на стягнення середнього заробітку за весь час затримки по виплаті індексації грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 17.11.2020року після усунення недоліків позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_2 , 15.12.2020року направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив і зазначив, що Позивачу відповідно до рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі №240/4267/20 адміністративний позов ОСОБА_2 до Житомирського прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії задоволено в повному обсязі, визнано протиправною бездіяльність Житомирського прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 03.10.2017 року та зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 03.10.2017 року.

Згідно платіжного доручення від 27.05.2020 року № 1688 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військовою частиною НОМЕР_1 ) відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 240/4267/20 ОСОБА_2 було перераховано індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 03.10.2017 року у сумі 7050,21 грн., яку Державною казначейською службою України було оплачено 28.05.2020 року. Таким чином фактичним днем виконання Житомирським прикордонним загоном рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі № 240/4267/20 є 28.05.2020 року.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов в частині позовних вимог щодо зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за період з 03.10.2017 року по день фактичного розрахунку 28.05,2020 року в розмірі 379318,48 грн. підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

За приписами ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 р. N 910/4518/16.

Одночасно суд враховує, що за змістом ст.9 Закону України " Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. Тобто, жодні компенсаційні виплати Позивачу як військовослужбовцеві не входять до складу його грошового забезпечення і не можуть ототожнюватися із винагородою за військову службу. Такі компенсаційні виплати є відповідними видами додаткових гарантій та відповідальності з боку держави.

Отже, виплата середнього заробітку (грошового забезпечення) за весь час затримки вплати грошової компенсації по виплаті індексації не входить до структури саме грошового забезпечення військовослужбовця, тобто до структури винагороди за службу. Не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Безспірно, відповідно до вимог ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, такі кошти за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, а не складовою грошового забезпечення, а тому до спірних відносин не можна застосовувати положення ч.2 ст.233 КЗпП України.

Позивач з військової служби звільнений ще 03.10.2017 року. Про виплату тих чи інших коштів в день звільнення, в тому числі щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01.07.2015 по 03.10.2017 року, Позивачу достовірно було відомо ще в день звільнення. Кошти, які підлягали виплаті Позивачу, перелічені в наказі Відповідача від 03.10.2017року, копію якого Позивачем долучено до позову (а.с.16).

Даний позов Позивачем подано лише 29.10.2020року.

Жодних доказів щодо поважності причин, які об`єктивно перешкоджали Позивачу звернутися з даним позовом в місячний строк з дня звільнення з військової служби, суд не надано.

Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо Позивачем пропущені строки звернення до суду.

Одночасно суд роз`яснює, що за приписами ч.4 ст.240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити йому середнє грошове забезпечення за період з 03.10.2017 року по день фактичного розрахунку 28.05,2020 року в розмірі 379318,48 грн. .

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.Ф. Нагірняк