Справа № 200/10773/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. Справа№200/10773/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року шляхом здавання на пошту позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, у якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача, які виразились у повторному неврахуванні до страхового стажу періодів роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 липня 1980 року;

- скасувати рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 07 вересня 2020 року №97/1 (в зміну рішення від 16 листопада 2019 року);

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до частини 2 статті 114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року згідно з відомостями, наявними у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 липня 1980 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив в призначені пенсії на пільгових умовах, посилаючись на відсутність необхідного пільгового стажу. При цьому, відповідачем не зараховані періоди роботи з підстав, які позивач вважає протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

Так, відповідачем не зараховано періоди з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року, у зв`язку з тим, що у трудовій книжці відсутні дати підстави на прийняття на роботу та звільнення та надання підтверджуючих довідок за вказані періоди роботи.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надходив.

24 листопада 2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

25 листопада 2020 року від відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Позивач 08 листопада 2019 року звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням відповідача від 16 листопада 2019 року за №97 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, передбаченого чинним пенсійним законодавством.

Згідно вказаного рішення: «До страхового стажу не враховані періоди роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року, оскільки у наданій трудовій книжці відсутні дати підстави на прийняття та звільнення. Довідки, підтверджуючи вказані періоди роботи, заявником не надавались».

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року по справі №200/89/20-а, яке набрало законної сили від 20 серпня 2020 року, визнано протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року, відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 липня 1980 року; скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 16 листопада 2019 року №97 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язано Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08 листопада 2019 року №7402 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до частини 2 статті 114 розділу ХІV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із урахуванням висновків суду.

07 вересня 2020 року відповідачем прийнято рішення №97/1 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (в зміну рішення від 16 листопада 2019 року). Відповідно до цього рішення періоди роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року, до наявного страхового стажу не зараховуються, оскільки у наданій трудовій книжці відсутні дати підстави на прийняття та звільнення, до надання підтверджуючих довідок за вказані періоди роботи. На виконання п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005 року, управлінням направлений запит на довідку про період роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року до ДП «Орджонікідзевугілля» за адресою: вулиця Космічна, 21 міста Харкова.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-VI від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 2 статті 24 Закону №1058-IV,страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною четвертою статті 24 Закон №1058-IV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991р. (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 вказаного порядку встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

На думку суду слід зазначити, що право органів, які призначають пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у пункті 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1).

Як вбачається зі спірного рішення відповідача про відмову в призначені пенсії, періоди роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року не враховано до страхового стажу позивача у зв`язку з відсутністю дат наказів про прийняття та звільнення з роботи, що є порушенням норм «Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженої Наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58.

Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка

Згідно з записами в трудовій книжці позивача від 28.07.1980 серії НОМЕР_1 за спірний період часу містяться такі записи:

- №08 - 12.04.1984 - прийнятий на шахту Вуглегірська ДП «Орджонікідзевугілля» гірником повн. час. - наказ №194к;

- №09 - 13.06.1984 - звільнений зі спливом часу тимчасової роботи - наказ №327к;

- №10 - 18.06.1984 - прийнятий на шахту Вуглегірська ДП «Орджонікідзевугілля» гірником повн. час наказ №334 к;

- №11 - 17.08.1984 - звільнений зі спливом часу тимчасової роботи - наказ №456к.

Суд зазначає, що станом на момент внесення вищевказаних записів до трудової книжки позивача, порядок ведення трудових книжок регулювався «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємстві, в установах та організація», яка була затверджена постановою Деркомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі - Інструкція №162).

Так, відповідно до пункту 2.3 Інструкції №162, усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні - в день звільнення та повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

При цьому, у графі 4 трудової книжки позивача дійсно передбачено внесення відомостей про те, що на підставі чого внесено запис (документ, його дата та номер).

Проте, під час прийому та звільнення позивача з роботи, за спірний період часу в графі 4 трудової книжки було зазначено лише назви документів - накази, та їх номери, а відомості про дату відсутні.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 2.5 Інструкції №162 у випадку виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переводі на іншу постійну роботу, про нагородження та заохочення та ін. виправлення проводиться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Адміністрація за новим місцем роботи зобов`язана надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

При цьому суд зауважує, що відокремлений підрозділ Шахта "Вуглегірська" ДП "Орджонікідзевугілля", відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців знаходиться за адресою: Донецька область, Артемівський район, м. Вуглегірськ, вул. Тімірязєва, буд. 20В.

Так, пунктом 1 Постанови Верховної Ради України № 254-УІІІ від 17.03.2015р. визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

За положеннями, наведеними в статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014р., тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно з частиною 1 статті 18 вказаного Закону, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з Указом Президента України від 07.02.2019 №32/2019 «Про стан та перелік регіонів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» місто Вуглегірськ належить до міст тимчасово окупованих у Донецькій області.

Отже, на даний час, з об`єктивних обставин є неможливим внесення змін до записів про спірні періоди роботи позивача у зв`язку із знаходженням підприємства на якому він працював на тимчасово окупованій території Донецької області.

При цьому, окрему увагу слід звернути на те, що обов`язок щодо належного ведення трудових книжок покладався на адміністрацію установи, а позивач об`єктивно не мав змоги впливати на правильність внесення записів до його трудової книжки.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача, за період його роботи на шахті Вуглегірська хоча і містить недоліки в її оформленні, проте такі недоліки не є значними та не перешкоджають встановити періоди роботи позивача, які підлягають зарахуванню до трудового стажу.

В свою чергу, у разі виникнення у Пенсійного фонду будь-яких сумнівів у належності таких записів про період трудової діяльності, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не позбавлений права вжити заходів щодо отримання додаткових документів від архівних установ.

Так, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», сама юридична особа - Державне підприємство «Орджонікідзевугілля» () перереєструвало своє місцезнаходження юридичної особи у м. Харкові Дзержинського району по вул. Космічна, 21, тому відповідач, в силу покладених на нього обов`язків не позбавлений можливості зробити відповідний запит з метою перевірки спірного періоду роботи позивача.

На підставі викладеного суд доходить висновку, що рішення відповідача про відмову позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах не відповідає вимогам щодо всебічного, повного та об`єктивного розгляду всіх поданих документів, отже, є протиправним.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч. 2 ст. 6 КАС України).

Так, ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, що реалізуючи Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження. Разом з тим Суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки захист прав повинен бути не лише формальним, але й реальним.

Також надмірні формальності не можуть покладатися в основу рішень адміністративного органу, якими б заперечувалася сутність змісту конституційно гарантованого права. Адже форма, відповідно до вимог поваги до прав людини та принципу сприяння, не має підміняти зміст, зокрема, в ситуації, коли під час прийому документа його можна привести у відповідність до формальних вимог Закону.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем було протиправно відмовлено у зарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року та прийнято рішення про відмову у призначені пенсії за віком на пільгових умовах №97/1 від 07 вересня 2020 року, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Пунктом 4 частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти (вчинити) певні дії, і це прямо вбачається з пункту 4 частини 1 статті 5 та пункту 4 частини 2 статті 245 КАС України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде зобов`язання відповідача потворно розглянути заяву позивача від 08 листопада 2019 року № 7402 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, із зарахуванням до страхового стажу періоди роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року згідно з відомостями, наявними у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 липня 1980 року.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області ( місцезнаходження:84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, буд. 35, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, які виразились у повторному неврахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 липня 1980 року.

Визнати протиправним та скасувати «Рішення №97/1 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (в зміну рішення від 16 листопада 2019 року)», прийняте 07 вересня 2020 року Бахмутсько-Лиманським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії згідно частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до частини 2 статті 114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 12 квітня 1984 року по 13 червня 1984 року, та з 18 червня 1984 року по 17 серпня 1984 року згідно з відомостями, наявними у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 28 липня 1980 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко