Справа № 280/9504/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

24 грудня 2020 рокуСправа № 280/9504/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сіпака А.В., розглянувши заяву Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про забезпечення позову у адміністративній справі

за позовом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області (70420, с. Долинське Запорізького району Запорізької області, вул. Центральна 37, )

до Запорізької районної ради Запорізької області (70450, Запорізька обл., Запорізький район, смт. Кушугум, вул. Соборна, буд. 23, ),

третя особа Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області (70413, село Широке, вул. Центральна, 1, )

про визнання незаконними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Долинська сільська рада Запорізького району Запорізької області звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Запорізької районної ради Запорізької області, третя особа Широківська сільська рада Запорізького району Запорізької області, в якому просить суд:

визнати незаконним та скасувати рішення 59 сесії 7 скликання Запорізької районної ради Запорізької області № 19 від 25.11.2020 «Про надання згоди на безоплатну передачу об`єкта нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району Запорізької області до комунальної власності територіальної громади Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - гаражних боксів за адресою: АДРЕСА_1 ».;

визнати незаконним та скасувати рішення 59 сесії 7 скликання Запорізької районної ради Запорізької області № 20 від 25.11.2020 «Про надання згоди на безоплатну передачу об`єкта нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Запорізького району Запорізької області до комунальної власності територіальної громади Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області - 15/25 частки нежитлової будівлі за адресою: м. Запоріжжя, вул. Істоміна, буд. 6».

Одночасно із позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на гаражні бокси літ Щ, площею 163,2 кв.м, розташовані за адресою м. Запоріжжя, вул. Героїв 37 батальйону, будинок 13, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 01, власник: Запорізька районна рада Запорізької області та на об`єкт нерухомого майна - 15/25 частки нежитлової будівлі літ.А-2 розташованої за адресою: с. Запоріжжя, вул. Істоміна, будинок, 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 101, вид спільної власності: спільна часткова; власник: Територіальні громади сіл, селищ Запорізького району, які обліковуються на балансі Запорізької районної ради Запорізької області та заборонити Запорізькій районній раді Запорізької області та Широківській сільській раді Запорізького району Запорізької області вчиняти буд-які дії щодо вказаних об`єктів; зупинити дію рішення Запорізької районної ради Запорізької області 59 сесії 7 скликання № 19 від 25.11.2020 року та рішення Запорізької районної ради Запорізької області 59 сесії 7 скликання № 20 від 25.11.2020 року - до розгляду справи по суті та набрання законної сили рішенням суду у даній справі. Заява мотивована очевидністю протиправності оскаржуваних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши зазначені у заяві про забезпечення позову доводи позивача, враховуючи відсутність необхідності у виклику позивача для подачі ним пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, суддя вважає за можливим здійснити розгляд даної заяви без проведення судового засідання та виклику позивача.

Розглянувши подану позивачем заяву, суддя зазначає про таке.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з передбачених ст.150 КАС України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти; врахувати пов`язаність заходів щодо забезпечення позову з його предметом, співмірність таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам.

Розглядаючи та вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може ускладнити або призвести до неможливості виконання судового рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову, а також запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У ч. 2 ст. 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З огляду на приписи наведеної статті небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

У силу ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд бере до уваги, що інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Суд враховує також правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 15 листопада 2007 року по справі «Бендерський проти України», в якому Високий Суд зазначив, що судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим вимогам та обставинам справи.

Обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення даного позову, заявник стверджує про очевидну протиправність оскаржуваних рішень. Інші доводи позивача в обґрунтування наявності підстав для ухвалення судом рішення про забезпечення позову у даній справі зводяться до того, що об`єкти нерухомого майна, які передані Широківській сільській раді Запорізького району Запорізької області є спільною власністю територіальних громад Запорізького району, це майно призначене обслуговувати потреби мешканців територіальних громад Запорізького району. Спільна власність територіальних громад має використовуватись виключно з метою забезпечення спільних інтересів територіальних громад, що є співвласниками об`єкту спільної власності. Передача об`єктів нерухомого майна Широківській сільскій раді стане порушенням прав та інтересів мешканців територіальних громад району щодо користуванням та розпорядженням даним майном.

Суд наголошує, що наведені у заяві доводи про протиправність рішень 59 сесії 7 скликання Запорізької районної ради Запорізької області № 19 від 25.11.2020 та № 20 від 25.11.2020 потребують з`ясування та перевірки їх доказами на стадії розгляду справи по суті та не можуть бути підставою для зупинення дії оскаржуваного рішення в порядку забезпечення позову. Обставини прийняття оскаржуваних рішень, та докази, покладені в основу таких рішень, підлягають дослідженню та оцінці судом під час розгляду справи по суті та прийняття рішення у справі. Таким способом позивач домагається вирішення (задоволення) позовних вимог на період дії ухвали про забезпечення позову, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Зупинення дії рішень рішень 59 сесії 7 скликання Запорізької районної ради Запорізької області № 19 від 25.11.2020 та № 20 від 25.11.2020 та накладення арешту на об`єкти нерухомості буде фактично вирішенням справи судом до постановлення рішення у справі, що є неприпустимим та порушує принцип рівності сторін, регламентований ст. 8 КАС України.

Таким чином, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності та обґрунтованості таких вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання можливості порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу; наявності зв`язку між заходами забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не належить до задоволення.

Керуючись ст.ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 242, 243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області про забезпечення позову у справі №280/9504/20, - відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Запорізький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Сіпака