Справа № 520/17071/2020
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р. № 520/17071/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелківої Тетяни Леонідівни (вул. Золотоустівська, буд. 55, оф. 61, 62, м. Київ, 01135) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Акціонерне товариство "Банк Форвард" (вул. Саксаганського, буд. 105, м. Київ, 01032, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №60647833 від 18.11.2019 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято відповідачем з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки до виконання прийнято виконавчий напис не за місцем реєстрації проживання чи перебування позивача або знаходження його майна, що є порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження".

По справі було відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 257 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність, посилаючись при цьому на те, що ВП №60647833 відкрито ним у відповідності до норм та порядку, що передбачені Законом України "Про виконавче провадження", за місцезнаходженням майна (грошових коштів) боржника та за відсутності підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Третьою особою письмових пояснень щодо позову до суду не надано.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. від 30.08.2019 року, на підставі ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, запропоновано стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №91267549 від 22.08.2011 року, укладений нею із ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», загальна сума стягнення становить 37274,95 грн.

18.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва своєю постановою відкрито виконавче провадження № 60647833 з примусового виконання зазначеного виконавчого документа.

Не погодившись з зазначеною постановою, позивач звернулась до суду за її оскарженням.

По суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( ст.1 Закону України "Про виконавче провадження", надалі - Закон).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною 1 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу (стаття 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частинами першою, другою та шостою статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Так, місце виконання рішення, у тому числі виконавчого напису нотаріуса, визначено приписами статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», у частині другій якої зазначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено вимоги (критерії) до місця відкриття виконавчого провадження. При цьому, згідно з частиною 3 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Визначення місця вчинення приватним виконавцем виконавчих дій у вже відкритому виконавчому провадженні здійснюється відповідно до загальних норм, якими визначаються вимоги щодо місця вчинення відповідної виконавчої дії - без обмеження дій приватного виконавця виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність (частина 6 статті 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та абзац 2 частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження").

Зі змісту наведеної норми частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Підставою оскарження позивачем постанови про відкриття ВП №60647833 є, на її думку, порушення виконавцем вимог щодо територіальної компетенції з відкриття ним виконавчого провадження з виконання вказаного виконавчого напису.

З цього приводу, суд зазначає, що відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» банківські рахунки рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів і які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

Частиною 3.1 статті 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з частинами 6.1, 6.2 статті 6 вказаного закону банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам, представництвам юридичних осіб в Україні, інвестиційним фондам та компаніям з управління активами, що діють від імені таких інвестиційних фондів, фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 статті 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Отже, підсумовуючи вищенаведене, можна зробити висновок про те, що грошові кошти у формі записів на рахунках у банках є майном у розумінні ст. 190 ЦК України.

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи, виконавчим округом, на території якого приватний виконавець Павелків Т.Л. здійснює свою діяльність є м. Київ. Отже, відкриття виконавчого провадження в цьому окрузі можливе тільки за наявності встановлених законом відомостей щодо реєстрації місця проживання чи перебування боржника або знаходження його майна в цьому окрузі.

На момент відкриття виконавчого провадження місцем реєстрації позивача є: АДРЕСА_2 , що відповідачем не заперечується, а також зазначено в оскаржуваній постанові.

У виконавчому написі нотаріуса місцем реєстрації позивача зазначено також: Харківська обл., м. Дергачі, пр. Сєдова, буд. 3.

В свою чергу, виконавче провадження приватним виконавцем було відкрито за інформацією АТ «Банк Форвард», наданої до заяви про примусове виконання рішення, про знаходження майна боржника (грошових коштів) рахунку № НОМЕР_2 , відкритого в АТ «Банк Форвард», який розташовано за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 105.

Проте, з наданої інформації у довідці АТ «Банк Форвард» вбачається, що АТ «Банк Форвард» лише підтверджує наявність у боржника вказаного рахунку від 29.10.2012 року, у валюті гривня. При цьому, інформації про наявність грошових коштів на цьому рахунку не надано.

Відповідачем також не надано до матеріалів справи доказів того, що при відкритті виконавчого провадження у нього була інформація про наявність у позивача грошових коштів на вказаному рахунку.

Доказів того, що приватним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження, до суду також не надано.

Крім того, згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №225090505 у позивача відсутнє будь-яке майно, яке територіально підпорядковується виконавчому округу м. Києва.

В свою чергу, відповідачем не доведено знаходження майна боржника за територіальним виконавчим округом м. Києва.

Згідно із пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновків, що відповідачем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження №60647833 від 18.11.2019 року були порушені вимоги законодавства щодо пред`явлення виконавчого напису нотаріуса не за місцем виконання, а тому дана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не було доведено правомірності прийнятої постанови про відкриття виконавчого провадження №60647833 від 18.11.2019 року, а тому, вказаний позов підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 255, 257, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелківої Тетяни Леонідівни (вул. Золотоустівська, буд. 55, оф. 61, 62, м. Київ, 01135) третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Акціонерне товариство "Банк Форвард" (вул. Саксаганського, буд. 105, м. Київ, 01032, ) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження ВП №60647833 від 18.11.2019 року.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (вул. Золотоустівська, буд. 55, оф. 61, 62, м. Київ, 01135) витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) у розмірі 840,80 грн. ( вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 24 грудня 2020 року.

Суддя Заічко О.В.