Справа № 640/19139/19
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Київ №640/19139/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому (з урахуванням уточненої позовної заяви вх. від 01.11.2019) просить:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016р. по 2018р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 12.11.2018;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016р. по 2018р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 12.11.2018.

Підставою позову вказано те, що станом на день прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу відповідач не провів з ним розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної відпустки, передбаченої Законом України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551).

15 червня 2020р. до суду надійшла уточнена в частині стягнення коштів позовна заява.

Вказана заява не підлягає прийняттю судом до розгляду, зважаючи на положення ч.ч. 1, 7 ст. 47 КАС України, оскільки позивач не додав доказів направлення її відповідачу.

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити в позові, а також закрити прова-дження у справі. Водночас всупереч вимог ухвали суду від 25.11.2019 доказів надіслання (вручення) примірника відзиву позивачу не надав.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задо-волення позову, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 12.11.2018 №285, копія витягу з якого наявна у справі, припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списків особо-вого складу військової частини та всіх видів забезпечення: старшого лейтенанта ОСОБА_1 (М-029483), заступника командира батареї з технічної частини 1-ї зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону (ВОС 5602013), звільненого відповідно до пп. "й" (які уклали контракт до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з військової служби наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу від 02.11.2018 №177 о/с у запас без права носіння військової форми одягу, 12.11.2018.

Згідно з витягом з цього наказу позивач уважається таким, що 12.11.2018 справи та посаду здав, його направлено на військовий облік до Дніпровського районного у місті Києві військового комісаріату.

У справі наявна копія посвідчення Серія НОМЕР_2 від 23.11.2015, згідно з яким позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

До суду надано копію адвокатського запиту від 19.09.2019 вих. №19/09-19 до ВЧ НОМЕР_1 , в якому адвокат Білецький В.Л. в інтересах позивача серед іншого просив надати інформа-цію та підтверджуючі документи щодо того, чи надавались позивачу обов`язкові щорічні додаткові відпустки протягом 14 календарних днів як учаснику бойових дій за час проходження ним військової служби за контрактом в період з 11.11.2016 по 12.11.2018, якщо надавались, то чи виплачувалась позивачу відповідна грошова компенсація при його звільненні з військової служби у 2018р. з урахуванням грошового забезпечення.

Як зазначено у позові та не спростовано відповідачем, відповіді на вказаний адвокат-ський запит від ВЧ НОМЕР_1 отримано не було.

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального захисту і стосуються правомір-ності невиплати особі, звільненій з військової служби, грошової компенсації при звільнені за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої п. 12 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

З огляду на суб`єктний склад учасників цієї справи, зміст позовних вимог і фактичні обставини цієї справи, суд дійшов висновку про те, що дана справа є типовою. При її вирі-шенні слід застосовувати висновки Верховного Суду у рішенні від 16.05.2019 у зразковій справі №620/4218/18, яке набрало законної сили 21.08.2019.

Верховний Суд у рішенні від 16.05.2019 зазначив наступне:

"Указом Президента України від 17 березня 2014 року №303/2014 "Про часткову мобілізацію", затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року №1126-VI, постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію.
Таким чином, спірні правовідносини щодо отримання грошової компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки у зв`язку із звільненням позивача виникли в особливий період.
В особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду надання військовослужбовцям інших видів відпусток, зокрема, додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", припиняється.
Відповідно до частини 8 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України «Про відпустки». Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
Отже, підстави та порядок надання додаткової відпустки особам, які мають статус учасника бойових дій, передбачені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Так, відповідно до частини 14 статті 101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, зокрема, військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.
Тому, Суд зазначає, що норми Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" не обмежують та не припиняють право учасника бойових дій на отримання у рік звільнення виплати грошової компенсації за всі невикористані дні додаткової відпустки, право на яку набуто під час проходження військової служби в особливий період з моменту оголошення мобілізації.
Таким чином, на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу, відповідачем протиправно не було проведено з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з 2015 року по 2018 рік.
Зважаючи на викладений аналіз, Судом критично оцінюються і не можуть бути сприйняті доводи відповідача, викладені у його відзиві на позовну заяву про те, що з урахуванням дії в Україні особливого періоду та призупинення відповідних прав військовослужбовців щодо додаткових відпусток, позивач не набув відповідного права на отримання грошової компенсації за неотримані додаткові відпустки.
Суд вважає, що припинення відпустки на час особливого періоду не означає припинення права на відпустку, яке (тобто, право на відпустку) може бути реалізовано у один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати не визначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
З огляду на те, що відповідач не довів правомірність своєї бездіяльності, а позивач навів законні й обґрунтовані підстави для нарахування та виплати йому грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2018 рік, - то позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.".

Враховуючи відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України вказаний висновок Верховного Суду, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу грошової компенсації додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016р. по 2018р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 12.11.2018, тому вимога про визнання такої бездіяльності протиправною підлягає задоволенню.

З метою поновлення права позивача на отримання грошової компенсації додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій підлягає задоволенню вимога про зобов`я-зання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016р. по 2018р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 12.11.2018.

Позивач звільнений від сплати судового збору у справі на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як учасник бойових дій. Інших судових витрат сторонами не заявлено, тому їх розподіл судом не проводиться.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 241-246, 257-263 КАС України, суд

в и р і ш и в:
1. Задовольнити позов ОСОБА_1 повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016р. по 2018р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 12.11.2018.

3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016р. по 2018р., виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби - 12.11.2018.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України;

АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко