Справа № 640/18719/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючого-судді: Черпіцької Л.Т., суддів: Пилипенко О.Є., Собківа Я.М., за участю секретаря: Зуєнка Д.П., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невиконання рішення суду в повному обсязі за виконавчим документом №826/15884/18 від 19.09.2019 (ВП №60125870), згідно вимог Закону України "Про виконавче провадження";

- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бочковського Т.О. від 26.05.2020 про закінчення виконавчого провадження №60884945 за виконавчим листом №826/10331/18 від 06.12.2019.

У обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що Київський міський військовий комісаріат направив до пенсійного органу неналежно складену довідку від 05.05.2020 №ВСЗ/1831 про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії, що встановлено у судовому порядку, у зв`язку з чим рішення суду боржником не виконано, а постанова державного виконавця від 26.05.2020 про закінчення виконавчого провадження є протиправною.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Київським міським військовим комісаріатом виконано зазначені у резолютивній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 та у виконавчому листі вимоги, тому у державного виконавця були наявні обґрунтовані підстави прийти до висновку про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим листом. В той же час, не включення у довідку від 05.05.2020 №ВЗС/1831 такої складової, як надбавка за вислугу років, була предметом розгляду у справі № 826/10331/18, за результатами чого судом постановлена окрема ухвала від 30.06.2020, якою, зокрема, зобов`язано Київський міський військовий комісаріат у місячний строк повідомити суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що рішення суду прийнято з неповним з`ясуванням обставин в адміністративній справі, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права. Судом першої інстанції не досліджено той факт, що державний виконавець не перевірив довідку від 05.05.2020 на відповідність її встановленій формі довідки, яка передбачена Додатком 2 до Порядку № 45 від 13.02.2008, оскільки у довідці від 05.05.2020 відсутня така складова як розмір надбавки за вислугу років. Також вказав, що суд першої інстанції не надав оцінки неправдивим відомостям відповідача у повідомленні від 03.08.2020 № Я-2502 щодо направлення сторонам копії постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №826/10331/18 визнано протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо визначення розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії із застосуванням 52-го тарифного розряду та прожиткового мінімуму для працездатних осіб при обчисленні окладу за посадою та окладу за спеціальним званням.

Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат скласти довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії із застосуванням 54-го тарифного розряду та 50% мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 при обчисленні окладу за посадою та окладу за спеціальним званням та направити таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог було відмовлено.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бочковського Т.О від 16.12.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва №826/10331/18 від 06.12.2019 у ВП №60884945.

На виконання рішення суду Київський міський військовий комісаріат оформив та за вихідним листом від 03 грудня 2019 року №ВСЗ/4085 надав довідку від 03.12.2019 №ВСЗ/4085/1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії станом на 01.03.2018, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01.01.2018 та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти.

Відповідно до ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 січня 2020 року у справі №826/10331/18 суд прийшов до висновку, що довідка від 03.12.2019 №ВСЗ/4085/1 не може підтверджувати добровільне виконання рішення суду, в зв`язку із чим 15 січня 2020 року Окружним адміністративним судом м. Києва ухвалено рішення про відмову у задоволенні заяви представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в адміністративні справі №826/10331/18

05.05.2020 Київський міський військовий комісаріат склав і направив до Головного управління Пенсійного фонду України оновлену довідку (замість наданої від 03.12.2019 року) про розмір грошового забезпечення позивача, із застосуванням 54 тарифного розряду та 50% мінімальної заробітної плати, станом на 01.01.2018, про що повідомив державного виконавця відповідним листом.

26 травня 2020 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчено виконавче провадження, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач про наявність такої постанови не знав, її копію не отримував.

Тому 11.06.2020 звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із заявою про неналежне виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду, оскільки в оновленій довідці про грошове забезпечення позивача Київським міським військовим комісаріатом до складових не враховано надбавку за вислугу років.

Окремою ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30 червня 2020 року визнано протиправними дії Київського міського військового комісаріату щодо направлення до пенсійного органу неналежно складеної довідки від 05.05.2020 №ВСЗ/1831 про грошове забезпечення позивача для перерахунку пенсії на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі №826/10331/18. Зобов`язано Київський міський військовий комісаріат у місячний строк повідомити суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Вважаючи рішення та дії відповідача щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження у виконавчому провадженні ВП № 60884945 протиправними та передчасними, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Крім того, як передбачено пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Отже, законодавство України про виконавче провадження гарантує як стягувачу так і боржнику рівність прав під час виконавчого провадження та гарантії їх захисту, що обумовлено проведенням з боку державного виконавця неупередженого та об`єктивного провадження виконавчих дій, а також вжиття всіх необхідних заходів для реалізації прав та інтересів обох сторін у виконавчому провадженні.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачений перелік підстав для закінчення виконавчого провадження, зокрема згідно пункту 9 вказаної статті вбачається, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи, спірним в цій справі є відсутність в довідці всіх складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача, що на його думку, свідчить про неповне виконання боржником рішення суду.

Колегія суддів вказує, що державним виконавцем відкрите виконавче провадження ВП 60884945 з примусового виконання виконавчого листа №826/10331/18 від 06.12.2019 про зобов`язання Київського міського військового комісаріату скласти довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії із застосуванням 54-го тарифного розряду та 50% мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 при обчисленні окладу за посадою та окладу за спеціальним званням та направити таку довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві.

З резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №826/10331/18 вбачається, що в ній не зазначено про зобов`язання Київського міського військового комісаріату скласти довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії із такою складовою, як розмір надбавки за вислугу років, лише зобов`язує боржника скласти та подати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із застосуванням 54-го тарифного розряду та 50% мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 при обчисленні окладу за посадою та окладу за спеціальним званням. Не містить такої складової, як розмір надбавки за вислугу років і мотивувальна чистина рішення суду у справі №826/10331/18.

На виконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_2 складено і направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві оновлену довідку від 05.05.2020 про розмір грошового забезпечення позивача, із застосуванням 54 тарифного розряду та 50% мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2018 при обчисленні окладу за посадою та окладу за спеціальним званням.

Тобто, ІНФОРМАЦІЯ_2 виконано зазначені у резолютивній частині постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 та у виконавчому листі вимоги, тому у державного виконавця були наявні обґрунтовані підстави прийти до висновку про фактичне виконання в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим листом.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що не включення у довідку від 05.05.2020 №ВЗС/1831 такої складової, як надбавка за вислугу років, стало предметом розгляду у справі № 826/10331/18, за результатами чого судом постановлена окрема ухвала від 30.06.2020, якою, зокрема, зобов`язано Київський міський військовий комісаріат у місячний строк повідомити суд про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Незгода позивача зі змістом довідки не є підставою для скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Правову позицію аналогічного змісту викладено у постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №750/7723/17.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо фактичного виконання боржником зобов`язання, визначеного постановою суду від 20.11.2019 у справі №826/10331/18, а тому у відповідача були наявні підстави для винесення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII постанови про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом 826/10331/18.

Посилання скаржника на те, що суд першої інстанції не надав оцінки неправдивим відомостям відповідача у повідомленні від 03.08.2020 № Я-2502 щодо направлення сторонам копії постанови про закінчення виконавчого провадження не заслуговує на увагу, з огляду на таке.

Листом відповідача від 03.08.2020 № Я-2502 позивача, зокрема, повідомлено про те, що копію постанови про закінчення виконавчого провадження направлено сторонам та до відома суду.

У силу ст.28 Закону №1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 26.05.2020 за вих.№ 60884945/3 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачу направлялась постанова від 26.05.2020, прийнята при примусовому виконанні виконавчого документу №826/10331/18 від 06.12.2019.

Інші докази направлення сторонам постанови про закінчення виконавчого провадження у матеріалах справи відсутні. Також відсутні докази отримання скаржником постанови про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством України не визначено виключний спосіб повідомлення сторін виконавчого провадження про закінчення виконавчого провадження.

До того ж неправдиві відомості відповідача у повідомленні від 03.08.2020 № Я-2502 щодо направлення сторонам копії постанови про закінчення виконавчого провадження не можуть слугувати самостійними підставами для скасування постанови від 26.05.2020 про закінчення виконавчого провадження №60884945.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 287, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 23 грудня 2020 року.

Головуючий суддяЛ.Т.Черпіцька
Судді: О.Є.Пилипенко
Я.М.Собків