Справа № 320/6887/20
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2020 року м. Київ справа №320/6887/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним дії відповідача щодо обмеження належної позивачу пенсії максимальним розміром, під час проведення перерахунку пенсії з 29 квітня 2020 року;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 29 квітня 2020 року без обмеження максимального розміру..

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності за нормами Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Стверджує, що відповідачем протиправно обмежено розмір виплати пенсії відповідно до ч. 7 ст. 43 цього Закону. Зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 р. № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 станом на 2016 р. визнано не конституційним.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 серпня 2020 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду встановлено відповідачу десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

23 вересня 2020 р. від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити. Стверджує, що дія рішення Конституційного Суду України № 7рп/2016 розповсюджується на окремий період в часі. У зв`язку з цим до питань призначення (перерахунку) пенсії для осіб, яким призначена пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ, мають застосовуватися чинні нормативно-правові акти, а саме положення частини 5 ст. 43 цього ж Закону України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачу з квітня 2020 р. призначена пенсія в розмірі 19266 грн. 80 коп. Цей розмір пенсії фактично не виплачувався через встановлення обмеження максимального розміру пенсії на рівні 17120 грн. 00 коп.

23 липня 2020 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії без обмеження її граничного розміру.

6 серпня 2020 р. листом відповідача № 1000-0235-8/64358 позивача повідомлено, що ст.43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Зазначає, що розмір пенсії з 1 липня 2020 р. становить 17120 грн. 00 коп., а тому вважає, що пенсія нарахована та виплачується згідно з чинним законодавством.

Позивач вважає ці дії відповідача протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Ця норма в цілому визнана неконституційною відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року. Згідно з вимогами пункту 2 резолютивної частини Рішення № 7-рп/2016, зокрема, частина сьома статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 20 грудня 2016 року відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII, який прийнятий 6 грудня 2016 року, вперше опублікований в газеті Голос України 27 грудня 2016 р. та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 1 січня 2017 р., у частині сьомій статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 р. по 31 грудня 2016 р. замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 р..

Таким чином, буквальне розуміння змін, внесених Законом України № 1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року стаття 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не передбачала у період з 1 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Аналогічна правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду від 3 жовтня 2018 р. у справі № 127/4267/17, від 16 жовтня 2018 р. у справі № 522/16882/17 та від 6 листопада 2018 р. у справі № 522/3093/17.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, суд зазначає, що з моменту ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 відновлено право позивача на отримання пенсії без обмеження максимального розміру.

Суд враховує, що пенсію позивачу призначено у квітні 2020 р. проте, із заявою про її перерахунок позивач звернувся 23 липня 2020 р. і надав до суду відповідь органу ПФУ про відмову. Отже, фактично позивачем оскаржується відмова в перерахунку пенсії (про що зазначено у позові), а не встановлення обмеження при її призначенні у квітні 2020 р.

Позивач просить здійснити перерахунок з 29 квітня 2020 року, коли йому були призначено пенсію. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії лише 23 липня 2020 р., то саме з цього часу у позивача виникає право на отримання пенсії у відповідному розмірі.

Отже, позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо обмеження належної позивачу пенсії максимальним розміром, під час проведення перерахунку пенсії з 29 квітня 2020 року та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 29 квітня 2020 року без обмеження максимального розміру, підлягають частковому задоволенню (в частині дати здійснення такого перерахунку з 23 липня 2020 р.).

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ураховуючи викладене, суд визнає, що відповідач, здійснюючи нарахування та виплати позивачу пенсії, діяв не відповідно до норм чинного законодавства України, та не вірно застосував законодавство України та не дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 2 КАС України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи було спростовано відповідачем. Натомість, відповідачем не доведено суду правомірність та законність дій, що оскаржувалися позивачем.

Наведене свідчить, що дії відповідача були протиправними. Право позивача з 23 липня 2020 р. на отримання пенсії у передбаченому чинним законодавством розмірі порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими в частині, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то підстави для вирішення питання щодо судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо здійснення з 23 липня 2020 р. пенсійних виплат ОСОБА_1 з обмеженням максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 23 липня 2020 р. виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, адреса: вул. Ярославська, 40, м. Київ, 04071, код ЄДРПОУ - 22933548.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 27 грудня 2020 року.