Справа № 814/4389/15
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 814/4389/15

адміністративне провадження № К/9901/26211/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області

на постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року (суддя Біоносенко В.В.)

та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року (головуючий суддя Стас Л.В., судді: Турецька І.О., Градовський Ю.М.)

у справі № 814/4389/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаїв-Аеро»

до Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області

Державного реєстратора Реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції

про скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаїв-Аеро» (далі - позивач, Товариство) звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовом до Вознесенської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області (правонаступником якої є Очаківська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області) (надалі відповідач, податковий орган), Державного реєстратора Реєстраційної служби Новоодеського районного управління юстиції (надалі другий відповідач, реєстраційна служба), в якому просило скасувати рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

Миколаївський окружний адміністративний суд постановою від 30.03.2016 року, яка залишена без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року, задовольнив позовні вимоги.

Скасував рішення Вознесенської об`єднаної державної податкової інспекції №24/10/14-25-11-03 від 23.11.2015 року про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість Товариства.

При прийнятті рішення суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що податковим органом не було вжито жодних заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, податковий орган звернувся до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Податковий орган, зокрема, зазначає, що спірне рішення винесено правомірно, оскільки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб наявний запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

Відзив на касаційну скаргу податкового органу від позивача на адресу Суду не надходив, що не перешкоджає касаційному перегляду судових рішень.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2018 року касаційну скаргу разом з матеріалами справи передано судді-доповідачу Васильєвій І.А. та визначено склад колегії суддів, до якої також входять судді: Пасічник С.С. та Юрченко В.П.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство мало зареєстроване місцезнаходження за адресою 56664, Миколаївська область, Новоодеський район, с. Баловне, вул. Київське шосе, 17.

Зазначена адреса є адресою розташування комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Миколаїв», в якого позивач орендує територію.

Товариство було зареєстровано в якості платника податку на додану вартість з 07.07.1997 року під індивідуальним податковим номером 36.

12.02.2015 року Товариство подало до державного реєстратора реєстраційну картку про підтвердження відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців форми № 6 про підтвердження свого місцезнаходження.

23.11.15 року до Єдиного державного реєстру державним реєстратором було внесено запис про відсутність підтвердження відомостей про юридичну особу.

23.11.15 року комісією податкового органу прийнято рішення №27/10/14-25-11-03 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість у зв`язку з внесенням інформації щодо відсутності підтвердження відомостей про юридичну особу.

За приписами частини 1 статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Правила внесення державним реєстратором змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в ЄДР, визначені приписами статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Відповідно до ч. 12 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин) у разі ненадходження в установлений частиною одинадцятою цієї статті строк реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор зобов`язаний надіслати поштовим відправленням протягом п`яти робочих днів з дати, встановленої для подання реєстраційної картки, юридичній особі повідомлення щодо необхідності подання державному реєстратору зазначеної реєстраційної картки.

За приписами ч. 14 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» у разі неподання юридичною особою протягом місяця з дати надходження їй відповідного повідомлення реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність підтвердження зазначених відомостей датою, яка встановлена для чергового подання реєстраційної картки про підтвердження відомостей про юридичну особу.

Якщо державному реєстратору повернуто поштове відправлення, державний реєстратор повинен внести до Єдиного державного реєстру запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням.

В свою чергу, процедура встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податку до направлення державному реєстратору органом ДПС повідомлення встановленого зразка передбачена розділом XII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 року № 1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 22.04.2014 року № 462) та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.05.2014 року за № 503/25280.

Відповідно до пункту 12.4 розділу XII Порядку щодо кожного платника податків, щодо якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з`ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ органу ДПС, який з`ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за формою, що затверджується центральним органом ДПС. До Єдиного банку даних юридичних осіб та Реєстру самозайнятих осіб вносяться дані про подання запиту.

В силу приписів пункту 12.5 розділу XII Порядку якщо за результатами заходів щодо встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи підрозділами податкової міліції буде підтверджено відсутність такої особи за місцезнаходженням або встановлено, що фактичне місцезнаходження юридичної особи не відповідає зареєстрованому місцезнаходженню, керівник (заступник керівника) органу ДПС приймає рішення про направлення до відповідного державного реєстратора повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням за формою № 18-ОПП (додаток 21) для вжиття заходів, передбачених частиною восьмою статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Аналогічні правила встановлення місцезнаходження платника податків закріплені і Положенням про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків, затвердженим Наказом ДПА України від 17.05.2010 року № 336 (яке діяло на момент спірних правовідносин), зокрема підпунктами 3.1.1, 3.1.2 пункту 3.1 розділу ІІ, - щодо кожного платника податків, який відсутній за місцезнаходженням (місцем проживання) та місцезнаходження (місце проживання) якого не з`ясовано, структурний підрозділ органу ДПС проводить такі заходи: шляхом спілкування (телефон, пошта, факс, виїзд за місцезнаходженням тощо) із платником податків з`ясовує його фактичне місцезнаходження (місце проживання); за допомогою Єдиного банку даних платників податків встановлює місце проживання засновників і керівників платника податків та отримує інформацію стосовно інших платників податків, де зазначені особи є засновниками чи керівниками.

Відповідно до пункту 3.2 розділу ІІ Положення у разі підтвердження відсутності платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) структурний підрозділ органу ДПС, який є ініціатором запиту, готує за відповідною формою запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків та направляє до підрозділу податкової міліції.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що підрозділ органу ДПС надсилає повідомлення про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням (форма № 18-ОПП) державному реєстратору для вжиття заходів, передбачених абзацом другим частини чотирнадцятої статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», лише після здійснення передбачених Порядком та Положенням заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано доводами касаційної скарги, що податковим органом не було вжито жодних заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи, місця проживання керівників і засновників платника податків (запити до адресного бюро), відібрання пояснень, складення рапортів тощо.

Суд не приймає до уваги довід касаційної скарги, що суди попередніх інстанцій ніяким способом не зобов`язали державного реєстратора надати суду копії документів, на підставі яких внесено відповідний запис, оскільки вказаний довід спростовується матеріалами справи.

Суд першої інстанції ухвалою від 14.03.2016 року витребував у державного реєстратора необхідні документи, та витребував у податкового органу матеріали щодо проведення перевірки місцезнаходження позивача (арк. с. 82).

Копія вказаної ухвали отримана податковим органом 14.03.2016 року (арк. с. 84) та державним реєстратором 23.03.2016 року (арк. с. 85). Проте жодних документів відповідачами суду не надано. Більш того, представник податкового органу просив розглядати справу за його відсутністю (арк. с. 87).

Враховуючи викладене, Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій, що податковим органом не було вжито жодних заходів для встановлення фактичного місцезнаходження юридичної особи.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваного рішення, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги

Суд дійшов висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності до норм матеріального права, постановлено обґрунтовані рішення, в яких повно відображені обставини, що мають значення для справи. Порушень норм матеріального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішень судів попередніх інстанцій не встановлено.

Керуючись статтями 243, 246, 250, 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Очаківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.03.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016 року у справі № 814/4389/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко