Справа № 380/10684/20
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

23 грудня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В., розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу № 380/10684/20 за позовом ОСОБА_1 до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення.

Судом залучено в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

14.12.2020 року третьою особою подано суду заяву про закриття провадження у справі за ч. 1 ст. 1 ст. 238 КАС України.

Вказане клопотання мотивоване тим, що позивачка звернулась до суду із вимогами про визнання протиправним та скасування рішення відповідача за №1088 від 22.09.2020 року. Цим рішенням затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0991 га. (кадастровий №:12:016:0089), що знаходиться в с.Суховоля гр. ОСОБА_2 . Цим же рішенням передано безкоштовно у приватну власність вказану земельну ділянку.

05.10.2020 року зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий №:12:016:0089) на ім`я третьої особи, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. В подальшому зареєстровано право власності на дві окремі земельні ділянки: земельна ділянка площею 0,0639 га з кадастровим номером :12:016:0117 та земельна ділянка площею 0,0352 га з кадастровим номером :12:016:0118, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, дата реєстрації 03.11.2020 року.

Третя особа, вважає, що прийняте рішення у даній справі може вплинути на її права та інтереси, пов`язані із вказаною земельною ділянкою, відповідно на її думку в даному випадку має місце спір про право, який повинен розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Представник позивача проти вказаної заяви про закриття провадження у справі не заперечувала.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного:

Згідно з ст. 19 Конституції України, Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що позивач, безспірно має право на звернення до суду із позовом на захист своїх прав, свобод та інтересів.

Однак, на думку суду, із проведенням державної реєстрації права власності на спірну по суті земельну ділянку, відбулась і зміна предметної юрисдикції даного спору з огляду на наступне:

Згідно із ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

В матеріалах справи наявна копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08.10.2020 року, згідно якого 05.10.2020 року державним реєстратором проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку (кадастровий №:12:016:0089).

Згідно із частинами 1, 4 статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Таким чином, вказаною нормою визначено презумпцію правомірності набуття права власності. Передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку, у тому числі на нерухоме майно, є наявність підтвердженого належними доказами права власності позивача щодо нерухомого майна, а також підтверджений належним доказами факт порушення (невизнання або оспорювання) цього права. По суті набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном застосовується принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в статті 317 ЦК України.

Отже, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно є юридичним фактом, який полягає в офіційному визнанні та підтвердженні державою набутого особою речового права на нерухомість та є елементом в юридичному складі (сукупності юридичних фактів), який призводить до виникнення речових прав.

Наведене на думку суду є втіленням запровадженого в Україні у сфері обігу нерухомості «принципу внесення», в силу якого право, яке підлягає реєстрації, виникає в момент такої реєстрації. Відповідний правовстановлюючий документ (правочин (договір), акт тощо) є підставою для переходу до особи прав на нерухомість, тобто породжує відповідні зобов`язання з передачі майна, а безпосередньо набуття особою усіх повноважень власника (володіння, користування, розпорядження) відбувається в момент внесення до реєстру відповідного запису про державну реєстрацію отриманого речового права.

На думку суду, розгляд та вирішення даної справи адміністративним судом, не в залежності від результатів розгляду, є неможливим, оскільки суду необхідно буде втручатись в спір, в тому числі і про правомірність набуття права власності, що призведе до стану правової невизначеності, оскільки на земельну ділянку (кадастровий №: 12:016:0089) зареєстроване право власності. Задоволення даним судом таких позовних вимог, призведе до вирішення питання наслідком якого може бути вилучення з державного реєстру відповідного реєстраційного запису щодо власника землі, що само по собі може призвести до негативних для такого власника. З огляду на визначений законодавством порядок набуття речових прав на нерухомість та принцип презумпції правомірності набуття права власності унеможливлює вирішення даного спору адміністративним судом по суті при розгляді заявлених позовних вимог.

На думку суду, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно, спір щодо такого майна є приватноправовим.

Також суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Суд дійшов висновку, що даний спір, після державної реєстрації права власності, не є публічно-правовим, оскільки поглинається спором про право цивільне, а тому має вирішуватися судами за правилами, в даному випадку, цивільного судочинства. Отже, спірні правовідносини виходять за межі компетентності адміністративних судів, а тому такі підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, спір у даній справі не є публічно-правовим, відтак провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 157, 238, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву - третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про закриття провадження у справі задоволити.

Провадження у справі № 380/10684/20 за позовом ОСОБА_1 до Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування рішення, - закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає розгляду до юрисдикції цивільного суду за правилами ЦПК України.

Судовий збір сплачений ОСОБА_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) згідно квитанції № 99 від 20.11.2020 року в сумі 840,40 грн. повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Гавдик З.В.