Справа № 360/4623/20
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4623/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області, з такими вимогами:

визнати протиправною відмову Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування;

зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 01.10.2020 вона звернулася до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове пенсійне страхування. Проте, 19.10.2020 позивачу було надано відповідь про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вважаючи таку відмову незаконною, позивач звернулась до суду.

Ухвалою суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі, визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14.12.2020 представником відповідача через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву (а.с.47-56), відповідно до якого управління позовні вимоги не визнає з огляду на таке.

01.10.2020 ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням управління № 02 від 09.10.2020 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 додала: копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 року дати заповнення; копію диплома № НОМЕР_2 від 18.07.1982; довідку про підтвердження пільгового періоду роботи від 14.08.2014 №327, видану Луганською дирекцію УДППЗ «Укрпошта»; копію наказу про атестацію від 16.05.1994 №25; довідку про заробітну плату від 16.03.2015 №52, видану Луганською дирекцію УДППЗ «Укрпошта»; довідку від 20.03.2014 № 113; довідку про підтвердження пільгового періоду роботи від 18.04.2014 №448602/2-255, видану ПАТ «Укртелеком»; копію наказу від 01.03.1997 №18; довідку про структурні зміни від 03.04.2014 №448602/2-205, видану ПАТ «Укртелеком»; довідку про заробітну плату від 20.03.2014 №112, видану ПАТ «Укртелеком»; довідку від 08.09.2020 № 02-1320; довідку від 17.09.2020 №339; довідку про заробітну плату від 17.09.2020 №338, видану Луганська дирекція АТ «Укрпошта».

Згідно запису в трудовій книжці, позивачка працювала в Білокуракинському районному вузлі зв`язку на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку та телефоністкою МТС в період роботи з 09.04.1990 по 31.12.1994. Відповідно довідки від 14.08.2014 №327, виданої Луганською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» ОСОБА_1 працювала в Білокуракинському районному вузлі зв`язку на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку з 09.04.1990 по 31.12.1994, але в довідці не зазначено пільговий характер роботи та зайнятість на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день.

Крім того, згідно з п. 19093 розділу XXIX підрозділу 23100000 Списка №2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, передбачено посаду телефоніста міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроє) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією. Відомості і документи, які надала ОСОБА_1 , не підтверджують її зайнятість постійно з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією. Також в даній довідці відсутні відволікання від роботи за цей період.

Згідно записів в трудовій книжці, ОСОБА_1 в період з 01.01.1995 по 28.02.1997 прийнята на посаду телефоністки МТС до Білокуракинського районного вузла електрозв`язку, з 01.03.1997 по 30.06.1998 працювала на посаді бригадира телефоністів міжміського телефонного зв`язку, з 01.07.1998 по 14.09.1998 прийнята по переводу телефоністом міжміського телефонного зв`язку /бригадиром/ дільниці по продажу послуг цеху електрозв`язку, з 15.09.1998 по 07.10.1998 прийнята по переводу бригадиром телефоністів міжміського телефонного зв`язку дільниці по продажу послуг цеху електрозв`язку.

В довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.04.2014 № 448602/2-255, виданої Луганською філією ПАТ «Укртелеком» зазначено, що ОСОБА_1 працювала в Білокуракинському районному вузлі електрозв`язку «Білокуракинерайгелеком» з 01.01.1995 по 07.10.1998 на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, яка передбачена п. 19093 розділу XXIX підрозділу 23100000 Списку № 2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Згідно записів в трудовій книжці, ОСОБА_1 в період з 01.01.1995 по 28.02.1997 прийнята на посаду телефоністки МТС до Білокуракинського районного вузла електрозв`язку, з 01.03.1997 по 30.06.1998 працювала на посаді бригадира телефоністів міжміського телефонного зв`язку, з 01.07.1998 по 14.09.1998 прийнята по переводу телефоністом міжміського телефонного зв`язку /бригадиром/ дільниці по продажу послуг цеху електрозв`язку, з 15.09.1998 по 07.10.1998 прийнята по переводу бригадиром телефоністів міжміського телефонного зв`язку дільниці по продажу послуг цеху електрозв`язку.

В довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 18.04.2014 № 448602/2-255, виданої Луганською філією ПАТ «Укртелеком» зазначено, що ОСОБА_1 працювала в Білокуракинському районному вузлі електрозв`язку «Білокуракинерайтелеком» з 01.01.1995 по 07.10.1998 на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, яка передбачена п. 19093 розділу XXIX підрозділу 23100000 Списку № 2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.

Враховуючи вищевикладене, період роботи на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку не зараховано до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Загальний стаж ОСОБА_1 складає 39 років 7 місяців 23 дні.

На підставі вищевикладеного та правової оцінки наданих позивачкою документів, управлінням вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2.

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.8-10).

01.10.2020 позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, надавши: копію трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.07.1982 року дати заповнення; копію диплома № НОМЕР_2 від 18.07.1982; довідку про підтвердження пільгового періоду роботи від 14.08.2014 №327, видану Луганською дирекцію УДППЗ «Укрпошта»; копію наказу про атестацію від 16.05.1994 №25; довідку про заробітну плату від 16.03.2015 №52, видану Луганською дирекцію УДППЗ «Укрпошта»; довідку від 20.03.2014 № 113; довідку про підтвердження пільгового періоду роботи від 18.04.2014 №448602/2-255, видану ПАТ «Укртелеком»; копію наказу від 01.03.1997 №18; довідку про структурні зміни від 03.04.2014 №448602/2-205, видану ПАТ «Укртелеком»; довідку про заробітну плату від 20.03.2014 №112, видану ПАТ «Укртелеком»; довідку від 08.09.2020 № 02-1320; довідку від 17.09.2020 №339; довідку про заробітну плату від 17.09.2020 №338, видану Луганська дирекція АТ «Укрпошта» (а.с.18,64-85).

Рішенням відповідача від 09.10.2020 № 02 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обгрунтування вищевказаного рішення відповідач посилаючись на п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637, зазначає про невідповідність довідок, наданих позивачем, а саме:

у довідці № 327 від 14.08.2014 не зазначено пільговий харктер роботи та зайнятість на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день та інформацію про те, що позивач постійно працювала з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, яка передбачена п. 19093 розділу XXIX підрозділу 23100000 Списку № 2, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;

у довідці від 18.04.2014 № 4486602/2-255 наведена інформація не відповідає записам трудової книжки.

Також відповідачем зазначено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного центру зайнятості загальнообов`язкового державного соціального страхування. Враховуючи наведене, відповідачем не зараховано період роботи позивача на посаді телефоніста міжміського телефонного зв`язку до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с.86-89).

При цьому, суж зауважує, що у рішенні про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідачем взагалі не зазначено які недоліки міститть трудова книжка позивача, що стало підставою у необхідності застосування довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Крім того, рішення не містить конкретизації періодів, які не зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача, натомість зазначено про неможливість зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на посаді телефоніста міжміського зв`язку. Відповідачем, серед іншого зазначено, що посада бригадира телефоністів міжміського зв`язку не передбачена Списком 2, у зв`язку з чим даний стаж неможливо зарахувати до пільгового. В свою чергу, відповідачем не конкретизовано, які періоди роботи позивача зараховано до її стажу, внсалідок чого її загальний стаж складає 39 років 07 місяців 23 дні.

Листом від 19.10.2020 №2695/031-08 позивачу повідомлено, що відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу за Списком № 2, оскільки період роботи на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку не зараховано до пільгового стажу (а.с.19-21).

Відповідно до наказу від 16.05.1994 №25 за результатами атестації робочих місць за умовами праці на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 мають телефоністки МТС (а.с.23,24).

Згідно з довідкою №327 від 14.08.2014, виданою Луганською дирекцію УДППЗ «Укрпошта» (а.с.30) вбачається, що позивач працювала в Білокуракинському районному вузлі зв`язку з 09.04.1990 по 31.12.1994 на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку, що передбачена Списком 2 розділ ХХІХ «Зв`язок» код КП 093 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 (а.с.74).

Відповідно до довідки від 18.04.2014 №448602/2-255, виданої Луганською філією ПАТ «Укртелеком» вбачається, що позивач працювала повний робочий день в Білокуракинському районному вузлі електрозв`язку «Білокуракинерайтелеком» з 01.01.1995 по 07.10.1998 телефоністом міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, що передбачена Списком 2 розділ ХХІХ «Зв`язок» код КП 093 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 (а.с.33,75).

Згідно з довідкою ПАТ «Укртелеком» Харківська філія від 26.10.2020 №1145-вих-нк-63м100-2020 на запит позивача вбачається, що перший не може надати довідку про підтвердження стажу позивача з 01.01.1995 по 07.10.1998 в Білокуракинському районному вузлі електрозв`язку «Білокуракинерайтелеком» на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку, оскільки документи з особового складу в архів не передавались (а.с.36).

Відповідно до трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 20.07.1982 вбачається, що позивач:

- 09.04.1990 прийнята телефоністом ІІІ класу в брігаду телефоністів міжміського зв`язку Білокуракинського районного вузла зв`язку,

25.07.1990 - переведена телефоністом МТС ІІ класу,

31.12.1994 - звільнена за переводом в Білокуракинський районний вузол електрозв`язку Білокуракинського «Райтелком», у зв`язку з реорганізацією Білокуракинського районного вузла зв`язку,

01.01.1995 - прийнята на посаду телефоніста МТС ІІ класу в Білокуракинський районний вузол електрозв`язку,

з 01.03.1997 - призначена бригадиром телефоністів міжміського телефонного зв`язку,

30.06.1998 Білокуракинський вузол електрозв`язку «Білокуракинорайтелеком» ОГПЕС Луганськтелеком реорганізовано в цех електрозв`язку №18 п.Білокуракино Центру Електрозв`язку №6 м.Сватове Луганської дирекції УГПЕС Укртелеком, 01.07.1998 позивач призначена за переводом телефоністом міжміського телефонного зв`язку ІІ класу / бигадир / дільниці по продажу послуг цеху електрозв`язку №18 смт Білокуракине,

15.09.1998 позивач призначена за переводом бригадиром телефоністів міжміського телефонного зв`язку ІІ класу дільниці по продажу послуг цеха електрозв`язку №17 смт Білокуракине Центру електрозв`язку №6 смт. Білокуракине Луганської дирекції УГПЕС «Укртелеком»,

07.10.1997 - переведена диспетчером електрозв`язку Центру №6 (а.с.11-15).

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з ч.2 ст. 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзаців 1, 2 пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

50 років - по 31 березня 1965 року включно;

50 років 6 місяців - з 1 квітня 1965 року по 30 вересня 1965 року;

51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року;

51 рік 6 місяців - з 1 квітня 1966 року по 30 вересня 1966 року;

52 роки - з 1 жовтня 1966 року по 31 березня 1967 року;

52 роки 6 місяців - з 1 квітня 1967 року по 30 вересня 1967 року;

53 роки - з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року;

53 роки 6 місяців - з 1 квітня 1968 року по 30 вересня 1968 року;

54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року;

54 роки 6 місяців - з 1 квітня 1969 року по 30 вересня 1969 року;

55 років - з 1 жовтня 1969 року по 31 грудня 1970 року.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Зазначене зменшення пенсійного віку для жінок застосовується також у період збільшення віку виходу на пенсію по 31 грудня 2021 року.

Згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Статтею 62 Закону № 1788 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Згідно пункту 6 Порядку № 383 працівникам спеціалізованих підприємств і організацій (ремонтних, ремонтно-будівельних, монтажних та ін.), зайнятим повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій за професіями та на посадах, передбачених Списками (36-2003-п), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховуються періоди роботи, відпрацьовані на цих підприємствах або в організаціях, за результатами атестації відповідних робочих місць.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Відповідно до наказу від 16.05.1994 №25 за результатами атестації робочих місць за умовами праці на пільгове пенсійне забезпечення за списком №2 мають телефоністки МТС (а.с.23,24).

Відповідно до Списку 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» і який був діючим до 16.01.2003, під пунктами 093 зазначено телефоністи міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, 095 - телефоністи місцевого телефонного зв`язку міських телефонних станцій ємністю від 300 номерів і вище. Аналогічні приписи містить постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Отже, професія телефоністи міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією віднесені до списку №2, проте трудова книжка позивача не містить відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників.

При цьому, судом враховано інформацію, викладену в довідці №327 від 14.08.2014, що видана Луганською дирекцію УДППЗ «Укрпошта» на підставі наказів, результатів атестації робочих місць, особових рахунків з 1990 по 1193 роки(а.с.30), з якої вбачається, що позивач працювала в Білокуракинському районному вузлі зв`язку з 09.04.1990 по 31.12.1994 на посаді телефоністки міжміського телефонного зв`язку, що передбачена списком 2 розділ ХХІХ «Зв`язок» код КП 093 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994.

Отже, період роботи позивача з 09.04.1990 по 31.12.1994 підлягав зарахуванню до пільгового стажу позивача.

Надаючи оцінку довідці від 18.04.2014 №448602/2-255, виданої Луганською філією ПАТ «Укртелеком» суд зазначає таке.

З вищевказаної довідки вбачається, що позивач працювала повний робочий день в Білокуракинському районному вузлі електрозв`язку «Білокуракинерайтелеком» з 01.01.1995 по 07.10.1998 телефоністом міжміського телефонного зв`язку, що постійно працюють з мікротелефонною гарнітурою (пристроєм) на міжміських, замовних, довідкових комутаторах і на переговорних пунктах з цілодобовою дією, що передбачена списком 2 розділ ХХІХ «Зв`язок» код КП 093 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 (а.с.33). При цьому трудова книжка позивача містить записи, що суперечать інформації, зазначеній в довідці, а саме в трудовій книжці позивача зазначено про те, що вона у період з 01.03.1997 по 30.06.1998 працювала бригадиром телефоністів міжміського телефонного зв`язку, а з 15.09.1998 по 07.10.1998 - бригадиром телефоністів міжміського телефонного зв`язку ІІ класу дільниці по продажу послуг цеха електрозв`язку №17 смт. Білокуракине Центру електрозв`язку №6 смт. Білокуракине Луганської дирекції УГПЕС «Укртелеком»(а.с.11-15).

Отже, інформація викладена у довідці від 18.04.2014 №448602/2-255, виданої Луганською філією ПАТ «Укртелеком» не уточнює, а суперечить записам трудової книжки та не може бути врахована судом.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII Про пенсійне забезпечення передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Суд зауважує, що рішення відповідача від 09.10.2020 № 02 взагалі не міститься посилання на порушення вимог чинного, на той час, законодавства в частині не дотримання при заповненні трудової книжки позивача, що стало підставою у необхідності застосування довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Відповідачем взагалі не кокретизовано періоди, які не зараховано ним до пільгового стажу позивача, натомість лише зазначено про неможливість зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача на посаді телефоніста міжміського зв`язку, тоді як рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути кокретним та зрозумілим. Відповідачем лише надано оцінку довідкам, наданим позивачем, проте не зазначено який період та з яких підстав не зараховано до пільгового стажу позивача. Окрім того, доводи відповідача про те, що в довідці від 14.08.2014 №327 не зазначено пільговий характер роботи та зайнятість на роботах зі шкідливими та важкими умовами праці повний робочий день є хибними, оскільки вказана довідка містить інформацію, що посада телефоністки міжміського телефонного зв`язку передбачена Списком 2 на підставі постанови КМУ №162 від 11.03.1994. Аналогічні приписи містить постанова Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, вищенаведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття відповідачем протиправного рішення від 09.10.2020 про відмоу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах позивачу, тому в даному випадку правильним та ефективним способом захисту порушеного права буде визнання протиправним та скасування вказаного рішення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію, то вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 09.10.2020 №02 та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 13.01.2020 про призначення пенсії за віком з урахуванням правових висновків суду.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги фактично підлягають задоволенню, лише з коригуванням способу захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 840,80 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 09 жовтня 2020 року №02 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 від 01.10.2020, з урахуванням правових висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (92200, Луганська область, Білокуракинський район, смтБілокуракине, вул.Історична, 81, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.н. НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя К.Є. Петросян