Справа № 420/6987/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 р. м. ОдесаСправа № 420/6987/20

Головуючий в 1 інстанції: Цховребова М.Г. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 02 жовтня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 143 від 15 липня 2020 року про відмову в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату без обмеження граничного розміру пенсії з 13 грудня 2019 року, відповідно до ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції, що діяла на момент призначення пенсії), виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки військової прокуратури Одеської області від 10 березня 2020 року № 482, виплативши різницю за минулих 12 місяців.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року частково задоволено позовні вимоги, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення від 15 липня 2020 року № 143 про відмову в перерахунку пенсії; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» на підставі довідки прокуратури Одеської області № 482 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем та відповідачем подано апеляційні скарги з яких вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просять скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, відповідно до їх вимог та заперечень.

Вимоги апеляційної скарги позивача обґрунтовано тим, що судом першої інстанції обрано невірний та неефективний спосіб захисту прав позивача.

В даному випадку, позивач вважає, що задовольняючи його позовні вимоги, суд першої інстанції мав зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії у конкретному відсотковому розмірі від заробітної плати та без обмеження пенсії максимальним розміром.

При цьому, позивач вважає, що такі вимоги не є передчасними, так як у ході розгляду даної справи пенсійний орган заперечував щодо здійснення перерахунку пенсії позивача у конкретному відсотковому розмірі від заробітної плати та без обмеження пенсії максимальним розміром.

Вимоги апеляційної скарги пенсійного органу обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як пенсійним органом правомірно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку його пенсії, призначеної за ЗУ «Про прокуратуру», так як законодавцем не визначено механізму для здійснення такого перерахунку.

При цьому, набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року, на думку апелянта, не є окремою підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.

Також, апелянт вважає, що судом першої інстанції невірно обрано спосіб захисту порушеного права позивача, керуючись судовим рішенням Верховного Суду у зразковій справі, яке не набрало законної сили.

В свою чергу, позивачем подано відзив на отриману апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення, в частині задоволених позовних вимог, так як після набрання чинності рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року позивач набув права на здійснення спірного перерахунку пенсії.

Крім того, позивач погодився з доводами апеляційної скарги пенсійного органу в частині помилковості посилань суду першої інстанції на правові висновки Верховного Суду, викладені у судовому рішенні по зразковій справі, яке не набрало законної сили.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Прокуратури Одеської області № 374к від 18 березня 2014 року позивача звільнено з посади старшого прокурора відділу представництва інтересів громадян і держави в судах прокуратури м. Одеси за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію по інвалідності 2 групи згідно ЗУ «Про прокуратуру» з 18 березня 2014 року.

Постановою Малиновського районного суду міста Одеси від 21 квітня 2016 року, у справі № 521/7034/16-а, яка набрала законну силу, зобов`язано Управління пенсійного фонду України у Малиновському районі міста Одеси здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку 80 % від середнього заробітку щомісячної (чинної) заробітної плати відповідної посади працівника прокуратури.

При цьому, 13 липня 2020 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою № 4184 про здійснення перерахунку пенсії до якої додано довідку № 482 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області від 15 липня 2020 року № 143 відмовлено в перерахунку пенсії позивача, так як для такого перерахунку відсутні законні підстави.

Не погоджуючись з отриманою відмовою у здійсненні перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, так як у межах спірних правовідносин пенсійним органом протиправно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку розміру його пенсії, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, ЗУ «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

При цьому, ч. 1 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено, що прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку та за умови наявності на день звернення достатньої вислуги років.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців такої роботи підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв протягом цього періоду на даній роботі.

Частиною 4 вказаної статті встановлено, що середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат на 60. Коригування зазначених виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього. Посадовий оклад, надбавки за вислугу років під час призначення пенсії враховуються в розмірах за останньою займаною посадою прокурора, встановлених на момент виникнення права на перерахунок пенсії за вислугу років.

При цьому, Конституційним Судом України 13 грудня 2019 року ухвалено рішення № 7-р(II)/2019, яким вирішено:

1) визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України;

2) положення частини двадцятої статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

3) установити такий порядок виконання цього Рішення:

- частина двадцята статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

- частина двадцята статті 86 ЗУ «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови позивачу у здійснені перерахунку пенсії, яка призначена за ЗУ «Про прокуратуру».

В свою чергу, переглядаючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, після прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 та враховуючи факт збільшення посадових окладів працівників органів прокуратури постановою КМУ від 30 серпня 2017 року № 657, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії до якої додано відповідну довідку.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача пенсійним органом встановлено, що на виконання рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 змін до ЗУ «Про прокуратуру» не вносилось, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідній категорії громадян.

Між тим, колегія суддів зазначає, що рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 чітко встановлено, що ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» підлягає застосуванню в первинній редакції з дня прийняття відповідного судового рішення.

При цьому, як зазначено вище, первинною редакцією ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру» встановлено порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначених за ЗУ «Про прокуратуру».

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що нехтування пенсійним органом, як суб`єктом владних повноважень, зазначених приписів рішення Конституційного Суду України, є протиправним невиконанням судового рішення та грубим порушенням прав позивача.

В даному випадку, позивач, як пенсіонер по ЗУ «Про прокуратуру», має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам.

При цьому, аналізуючи приписи ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», колегія суддів вважає, що незалежно від дати підвищення заробітної плати прокурорським працівникам, якщо перерахунок їхньої пенсії не відбувся, вони мають право на такий перерахунок після звернення до пенсійного органу.

Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування оскаржуваного рішення пенсійного органу про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача.

Крім того, колегія суддів вважає, що посилання пенсійного органу на листи Офісу Генерального прокурора та Міністерства соціальної політики, які не зазначались в оскаржуваному рішенні та не мають жодної юридичної сили, не можуть вважатись достатньою підставою для ігнорування зазначеного рішення Конституційного Суду України та чинних вимог ЗУ «Про прокуратуру».

В свою чергу, щодо обраного судом першої інстанції способу відновлення порушеного права позивача на перерахунок пенсії, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

В даному випадку, як в апеляційній скарзі позивача так і в апеляційній скарзі пенсійного органу зазначено, що суд першої інстанції обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача на перерахунок пенсії помилково керувався правовими висновками Верховного Суду, що викладені в рішенні від 14 вересня 2020 року по зразковій справі №560/2120/20, так як таке рішення не набрало законної сили.

В свою чергу, колегія суддів також зазначає, що таке рішення Верховного Суду не набрало законної сили станом на день прийняття даної постанови суду.

При цьому, перевіряючи доводи апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що захист порушених прав особи має бути ефективним та таким, що виключатиме майбутнє порушення прав особи та не створюватиме необхідність повторного звернення до суду.

В даному випадку, вказаний висновок колегія суддів відповідає правовій позиції, викладеній у численних рішеннях Верховного Суду України (від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15, від 02 лютого 2016 року у справі № 804/14800/14).

При цьому, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом позивач зазначає про необхідність зобов`язання здійснити перерахунок пенсії позивача у конкретному відсотковому розмірі від заробітної плати та без обмеження пенсії максимальним розміром.

В свою чергу, щодо можливої передчасності заявлених позивачем вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити.

В даному випадку, у відзиві на позов відповідач заперечував як право на перерахунок, так і щодо перерахунку та виплати пенсії в розмірі 80 % від сум усіх складових заробітку та без обмеження максимального розміру.

Тому, з викладеної правової позиції пенсійного органу можна зробити висновок, що після визнання за позивачем права на перерахунок пенсії, відповідачем буде здійснено такий перерахунок не у тому відсотковому розмірі відносно заробітної плати, на який сподівається позивач, та з обмеженням її граничним розміром.

Тобто, перерахунок пенсії не у тому відсотковому розмірі відносно заробітної плати, який встановлено позивачу при призначенні пенсії, та з обмеженням її граничним розміром, змусить позивача повторно звертатись до суду з позовом.

Тому, позовні вимоги про захист права не можуть вважатися передчасними, якщо вони були предметом правовідносин, з яких виник спір.

В даному випадку, відмовляючи у перерахунку, відповідач не висловлювався щодо цих аспектів перерахунку, оскільки вважав, що позивач не має права на перерахунок взагалі.

Проте, як зазначено вище, позиція відповідача з цих питань відома з його відзиву, а тому на переконання колегії суддів, у разі визнання за позивачем права на перерахунок пенсії, вона не буде перерахована так, як про це просив позивач.

Внаслідок чого, аналізуючи зміст оскаржуваного рішення пенсійного органу, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції в частині обраного ним способу відновлення порушених прав позивача.

При цьому, колегія суддів вважає, що при здійсненні перерахунку пенсії має використовуватись її відсотковий розмір від розміру грошового забезпечення, встановлений при її призначенні за ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, а не за Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, так як новий закон встановлює відсотковий розмір пенсій для їхнього призначення, а не перерахунку.

З іншого боку, колегія суддів вважає помилковими посилання пенсійного органу на обмеження максимального розміру пенсій відповідної категорії громадян, встановлене ч. 15 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», так як частина вказаних обмежень діяла до 31 грудня 2017 року.

При цьому, варто враховувати, що пенсію позивачу призначено за ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ, а не за Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII.

Крім того, у рішенні Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року зазначено, що потреба у належному соціальному захисті працівників органів прокуратури випливає з характеру покладених на них службових обов`язків у зв`язку з виконанням ними функцій держави, є гарантією незалежності їх діяльності у ефективному судовому захисті прав громадян.

При цьому, необхідно врахувати висновки, викладені Конституційним Судом України у рішеннях від 08 червня 2016 року № 4-рп/2016, від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016, відповідно до яких обмеження пенсії максимальним розміром не може застосовуватись до окремих категорій працівників.

Тому, враховуючи, що пенсію позивачу призначено до набрання чинності зазначених обмежень ч. 15 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», які мають тимчасовий характер, колегія суддів погоджується з посиланнями позивача про необхідність перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимальним розміром.

Внаслідок чого, враховуючи висновки Конституційного Суду України та вимоги ЗУ «Про прокуратуру», колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачу.

Проте, з метою ефективного захисту прав позивача, колегія суддів вважає за необхідне змінити оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Тому, керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Змінити рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року, шляхом викладення третього абзацу його резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням раніше здійснених виплат) без обмеження граничного розміру пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 13 грудня 2019 року, відповідно до ч. 20 ст. 86 ЗУ «Про прокуратуру», виходячи з розрахунку 80 % від суми місячної заробітної плати, на підставі довідки прокуратури Одеської області № 482 від 10 березня 2020 року.»

В решті залишити без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.