Справа № 420/3269/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3269/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Токмілової Л.М.,

за участю секретаря Мунтян С.І.,

за участю сторін:

від позивача Олін П.Ю.;

від позивача Бейгельзімер Е.;

від відповідача Жукова Т.О. (за довіреністю);

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «Елкон-Дізайн» (, 65098, 4-ий Житомирський пров. 28, м. Одеса) до Головного управління ДПС в Одеській області (адреса: вул.Семінарська, буд.5, м.Одеса, 65044, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «Елкон-Дізайн» до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить визнати неправомірним та скасувати прийняте Головним управлінням ДПС України в Одеській області податкове повідомлення-рішення від 08.01.2020 року № .

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що підставою для прийняття наказу від 08.11.2019 р. № 1509 про проведення документальної позапланової перевірки підприємства стала доповідна записка заступника начальника управління-начальника відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області, що є протиправним на переконання позивача. Також, позивач переконаний в протиправності висновків Акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки з підстав невиконання відповідачем рішень адміністративних судів за позовами ПГОІ «Елкон-Дізайн» по справі 1540/4535/18 та по справа 420/5533/19.

17.04.2020 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

24.04.2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

18.05.2020 року за вх. № 19258/20 представником відповідача до суду подано відзив на позовну заяву (а.с.116-118), в якому зазначено, що документальною позаплановою невиїзною перевіркою підприємства ПГОІ «Елкон-Дізайн» з питання законності декларування від`ємного і значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року абзацу б) п. 200.4. ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-УІ (із змінами і доповненнями), Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість підприємством ПГОІ «ЕЛКОН-ДІЗАЙН» завищено суму бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку за березень 2019 року у розмірі 497218 грн., за квітень 2019 року у розмірі 552859 грн., за травень 2019 року у розмірі 393375 грн., за червень 2019 року у розмірі 359595 грн. Причиною виникнення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту (із зазначенням частки загальної суми податкового кредиту звітного (податкового) періоду, у якому виникло від`ємне значення ПДВ) є: березень-червень 2019 року застосовування ставки оподаткування податком на додану вартість 0% відповідно до п. 8 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу. Відповідач зазначає, що ПГОІ «Елкон-Дізайн» в своєму позові не зазначає жодного доказу та нормативного обґрунтування щодо порушення ГУ ДПС в Одеській області норм чинного законодавства та прав позивача.

08.12.2020 року судом закінчено підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 17.12.2020 року представники позивача позовні вимоги із викладених вище підстав підтримали у повному обсязі та просила задовольнити позов, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала у повному обсязі, в задоволенні позову просила відмовити, зважаючи на правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та обґрунтованість і відповідність висновків за результатами перевірки фактичним обставинам.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

Підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян «Елкон-Дізайн» зареєстровано 06.09.2002 року, дата запису 02.11.2005 року, номер запису 0013511, основний вид економічної діяльності (код КВЕД 31.09).

05.11.2019 року заступник начальника управління-начальник відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області Борболюк Максим звернувся до в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області із доповідною запискою №76/1.1/15-32-04-02-11, в якій зазначив, що Управлінням податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області проведено інвентаризацію заявлених до відшкодованих сум ПДВ ПГОІ «Елкон-Дізайн» за 2019 рік та встановлено декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за березень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.04.2019 року № ), квітень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.05.2019 року № ), травень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 20.06.2019 року № ), червень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.07.2019 року № ), яке не відповідає вимогам абз. б) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України. З урахуванням зазначеного та відповідно до пп.78.1.4, пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, начальник управління-начальник відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області просив дозволу фахівцям управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДІЇ в Одеській області організувати проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПГОІ «Елкон-Дізайн» щодо законності декларування від`ємного значенні з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларацій з ПДВ за березень - червень 2019 року (а.с.120).

08.11.2019 року в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області, на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20. пн. 78.1.4 пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, ст.79 Податкового Кодексу України та згідно доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДПС в Одеській області від 05.11.2019 року № 76/1.1/15-32-04-02-11 прийнято наказ № 1509 Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПГОІ «Елкон-Дізайн» з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, тривалістю 5 робочих днів з 25.11.2019 року (а.с.121).

08.11.2019 року на підставі вказаного наказу видано повідомлення № 362 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПГОІ «Елкон-Дізайн» з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за березень 2019 року, квітень 2019 року, травень 2019 року, червень 2019 року, тривалістю 5 робочих днів з 25.11.2019 року (а.с.119).

08.11.2019 року Наказом Міністерства соціальної політики України № 1615 ПГОІ «Елкон-Дізайн» надано дозвіл на право на користування пільгами з оподаткування, передбаченими пунктом 142.1 статті 142 розділу III «Податок на прибуток підприємств», підпунктом 282.1.2 пункту 282.1 статті 282 розділу XII «Податок на майно» з 01.10.2019 по 30.09.2020 (включно) і пунктом 8 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України з 01.10.2019 року по 31.12.2019 року (включно) (а.с.14).

Головним державним ревізор-інспектором відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області Талпою Альоною на підставі вищезазначених документів та відповідно до пп.78.1.4 пп.78.1.8 п.78.1 ст.78, ст.79 ПК України проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПГОІ «Елкон-Дізайн».

06.12.2019 року за результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки ПГОІ «Елкон-Дізайн» з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень та визначеного в додатку 3 до декларації з ПДВ за березень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.04.2019 року № ), квітень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 20.06.2019 року № ), травень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 20.06.2019 року № ), червень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.07.2019 року № ) інспектором складено акт № 531/15/32/04-02/32-153207 (а.с.19-60).

Відповідно до висновків вказаного акту інспектором встановлені порушення позивачем абзацу б) п. 200.4. ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 №2755-УІ (із змінами і доповненнями), порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів Україну від 28 січня 2016 року N 21 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 29 січня 2016 р. за N159/28289) (із змінами та доповненнями) підприємством ПГОІ «Елкон-Дізайн» (код за ) завищено суму бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку за березень 2019 року у розмірі 497218 грн., за квітень 2019 року у розмірі 552859 грн., за травень 2019 року у розмірі 393375 грн., за червень 2019 року у розмірі 359595 грн. (а.с.59).

Вказаний акт підписано головним бухгалтером підприємства Кондратішиною Т.В.

08.01.2020 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивача зобов`язано сплатити суму податку у розмірі 901523,5 грн за порушення абзацу б) п. 200.4. ст.200 Податкового кодексу України (а.с.61).

29.01.2020 року позивачем подано скаргу до ДПС України на акт перевірки № 531/15/32/04-02/32-153207 від 06.12.2019 року (а.с.63-68).

14.02.2020 року ДПС України прийнято рішення про продовження розгляду скарги ПГОІ «Елкон-Дізайн» (а.с.71).

18.02.2020 року Міністерством соціальної політики України прийнято наказ № 148 Про надання дозволу на право користуватися пільгами з оподаткування, яким ПГОІ «Елкон-Дізайн» надано дозвіл на право на користування пільгою з оподаткування з 01.01.2020 року по 30.09.2020 року (включно) відповідно до п. 8 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (а.с.11).

31.03.2020 року за № -00-08-025-02106 прийнято рішення про результати розгляду скарги, яким податкове повідомлення-рішення від 08.01.2020 року № залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.72-75).

Не погодившись із вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся за судовим захистом із даним позовом.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 49.18 ст. 49 ПК України встановлено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює, зокрема, календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (пп. 49.18.4).

Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Відповідно до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі 5 цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Статтею 79 ПК України передбачені особливості проведення документальної невиїзної перевірки, зокрема п. 79.1 та п. 79.2 передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Судом встановлено, що 05.11.2019 року заступник начальника управління-начальник відділу контролю за відшкодуванням ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області Борболюк Максим звернувся до в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області із доповідною запискою №76/1.1/15-32-04-02-11, в якій зазначив, що Управлінням податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДПС в Одеській області проведено інвентаризацію заявлених до відшкодованих сум ПДВ ПГОІ «Елкон-Дізайн» за 2019 рік та встановлено декларування від`ємного значення з податку на додану вартість становить більше 100 тис. гривень що вбачається з декларацій з ПДВ: за березень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.04.2019 року № ), за квітень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.05.2019 року № ), травень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 20.06.2019 року № ), червень 2019 року (декларація з податку на додану вартість від 18.07.2019 року № ),

Як зазначено вище, документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Як встановлено судом, документальну позапланову невиїзну перевірку ПГОІ «Елкон-Дізайн» проведено відповідно до вимог пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, на підставі наказу в.о. заступника начальника ГУ ДПС в Одеській області № 1509 від 08.11.2019 року Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПГОІ «Елкон-Дізайн» з урахуванням повідомлення від 08.11.2019 року № 362, які вручені головному бухгалтеру ОСОБА_1 під розписку, що не заперечується самим позивачем.

Отже, документальна позапланова невиїзна перевірка ПГОІ «Елкон-Дізайн» проведено відповідно до вимог ПК України, а посилання відповідача на безпідставність її проведення є необґрунтованими.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд, зокрема, в постановах від 21 лютого 2020 року у справі №826/17123/18 та від 01 вересня 2020 року по справі №320/2647/19 виклав правову позицію, відповідно до якої у разі якщо контролюючим органом була проведена перевірка на підставі наказу про її проведення і за наслідками такої перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення чи інші рішення, то наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження після допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки не є належним способом захисту права платника податків, оскільки наступне скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Належним способом захисту порушеного права платника податків у такому випадку є саме оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки.

Оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень платник податків може посилатись на порушення порядку проведення такої перевірки, яким судами, поряд із встановленими в ході перевірки порушеннями податкового та/або іншого законодавства, має бути надана правова оцінка.

Враховуючи вказану позицію Верховного Суду, суд вважає необґрунтованими посилання позивача на протиправність дій відповідача при виданні наказу № 1509 від 08.11.2019 року Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПГОІ «Елкон-Дізайн» з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Пунктом 198.3 ст. 193 ПК України щодо формування податкового кредиту встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Стаття 200 ПК України регламентує питання порядку визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

Пунктами 200.1 та 200.2 ст. 200 ПК України встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Відповідно до абз. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Відповідно абз.1 пп.5 п.4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зі змінами та доповненнями у рядок 16.1 податкової декларації з податку на додану вартість переноситься значення рядка 21 податкової декларації за попередній звітний (податковий) період.

Згідно пп.2 п.5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зі змінами та доповненнями, якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 податкової декларації. З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 розділу V ПКУ на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).

Підпунктом 5 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 зі змінами та доповненнями передбачено, що сума від`ємного значення, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що платник ПДВ, який не використовує придбаний товар в господарських операціях, зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1 ст. 201 ПК України).

Суд зазначає, що за результатами проведеної контролюючим органом перевірки та зокрема перевірки даних, зазначених у розрахунку бюджетного відшкодування ПДВ, із даними первинних документів, що підтверджують факт оплати платником товарів/послуг, загальна сума ПДВ складає, а саме:

Березень 2019 року - 1642802 грн.;

Квітень 2019 року - 894326 грн.;

Травень 2019 року - 1170391 грн.;

Червень 2019 року - 1165328 грн.

При цьому, станом на дату подання податкової декларації за даними системи електронного адміністрування сума ліміту становить:

за березень 2019 року 1145583,71 грн.;

за квітень 2019 року 341467,39 грн.;

за травень 2019 року 777016,41 грн.;

за червень 2019 року 805732,83 грн.

Отже, підприємством завищено суму бюджетного відшкодування заявленого на рахунок платника у банку:

за березень 2019 року у розмірі 497218 грн.,

за квітень 2019 року у розмірі 552859 грн.,

за травень 2019 року у розмірі 393375 грн.,

за червень 2019 року у розмірі 359595 грн.

Суд зазначає, що жодних обґрунтованих пояснень чи спростувань наявності завищеної суми бюджетного відшкодування за перевіряємий період позивачем не наведено та доказів до суду не надано. Тобто, позивачем жодним чином не спростовано виявлені відповідачем під час перевірки порушення.

Платники податків у разі ненадання документів під час проведення перевірки не позбавлені права надання таких і після завершення такої перевірки, які мають бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення. Також платник податків у разі якщо посадова особа контролюючого органу відмовляється з будь - яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки має право до закінчення перевірки надіслати такі безпосередньо до контролюючого органу.

Крім того, представником позивача до матеріалів справи та під час судового засідання жодних доказів спростування встановлених обставин не надано.

З наведених підстав позовні вимоги позивача про визнання неправомірним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС України в Одеській області від 08.01.2020 року № є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 133, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову підприємства, яке засноване на власності об`єднання громадян «Елкон-Дізайн» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано суддею 23.12.2020 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.