Справа № 804/8862/16
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2020 року Справа № 804/8862/16
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу № 804/8862/16 за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтиз» про стягнення податкового боргу,-
09.12.2016 р. Дніпропетровська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі Дніпропетровська ОДПІ) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтиз» про стягнення податкового боргу у сумі 569 664, 50 грн. шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.
В обґрунтування позовних вимог контролюючий орган зазначив про наявність у відповідача податкового боргу у загальному розмірі 569 664, 50 грн., який відповідачем у добровільному порядку не погашено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2016 року (головуючий суддя - Степапенко В.В.) відкрито провадження у справі № 804/8862/16 та призначено її до розгляду на 12 січня 2017 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2017 зупинено провадження в адміністративній справі №804/8862/16 до 01 червня 2017 р.
Відповідно до розпорядження виконуючої обов`язки керівника апарату Гречаної В.Г. №1698 д від 02.06.2017 призначено повторний автоматичний розподіл справи, у зв`язку з закінченням повноважень у судді Степаненка В.В.
За результатами розподілу справи автоматизованою системою документообігу, вказана справа передана на розгляд судді Царікової О.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2017 р. суд (головуючий суддя Царікова О.В.) прийняв до провадження адміністративну справу №804/8862/16, ухвалив поновити провадження в означеній справі та призначити судове засідання по справі на 27.06.2017 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 р. судом поновлено провадження у справі №804/8862/16 та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання по справі призначено на 16.11.2020 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 р. суд задовольнив клопотання представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про заміну позивача у справі та ухвалив в порядку ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) замінити Дніпропетровську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (позивач) на його правонаступника - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області як належного позивача у справі.
У судове засідання 21.12.2020 р. представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив та не надав до суду додаткових заяв, клопотань чи пояснень.
Відповідно до частини 3 статті 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України, у разі якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін у порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов та на які посилається у відзивах відповідач, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
За даними контролюючого органу з інтегрованих карток відповідача станом на 21.12.2020 р. обліковується податковий борг у загальному розмірі 555 873, 50 грн., який складається із заборгованості:
Наявність у ТОВ «Синтиз» податкового боргу та не погашення цієї заборгованості у добровільному порядку стали підставою для звернення Дніпропетровської ОДПІ до суду з позовом щодо стягнення з відповідача податкового боргу у примусовому порядку.
Питання правомірності означених податкових повідомлень-рішень було предметом спору в адміністративній справі №804/5527/15, за результатами розгляду якої Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено постанову від 18.11.2015 р., за змістом якої у задоволенні позовних вимог ТОВ «Синтиз» щодо визнання протиправними та скасування вищезазначених податкових повідомлень-рішень відмовлено.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 08.09.2020 р. по справі №804/5527/15 касаційну скаргу ТОВ «Синтиз» залишено без задоволення, а оскаржені постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.04.2016 у справі № 804/5527/15 - без змін.
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України).
Доказів оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному або у судовому порядку відповідачем до суду не надано.
Таким чином, за відповідачем обліковується сума узгоджених та несплачених податкових зобов`язань на загальну суму 555873, 50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
У п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) вказано, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно із приписами п. 36.1, п. 36.2 ст. 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором.
Пунктом 54.1 статті 54 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Відповідно до п. 54.3 ст. 54 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:
-платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;
-дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;
-згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;
-дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;
-результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.
Згідно із приписами п. 58.1 ст. 58 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.
Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 58.2 ст. 58 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності до п. 58.3 ст. 58 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її законному представникові або надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого її місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
Рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку (п. 56.1 статті 56 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Положеннями п. 57.3 ст. 57 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки ( п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

У відповідності до положень п. 129.1 ст. 129 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

-у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

-у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб, та/або контролюючим органом під час перевірки такого податкового агента.

Згідно із п.129.3 ст. 129 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нарахування пені закінчується:

-у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

-у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

-у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

-при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Відповідно до пункту 59.1 та пункту 59.5 статті 59 ПК України (у редакції, яка була чинна станом на 01.12.2014 р.) - у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Поточна редакція вищезазначеної норми містить аналогічні положення.

Відтак, враховуючи, що сума податкових зобов`язань відповідачем не була сплачена своєчасно, таких доказів матеріали справи не містять, вона набула статусу податкового боргу.

Дніпропетровською ОДПІ сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу за №3141-04 від 01.12.2014 р. на суму 16718, 67 грн.

Доказів оскарження вищезазначеної податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними грошовими зобов`язаннями відповідачем суду не надано.

Оскільки відповідачем сума податкового боргу після виставлення йому податкової вимоги повністю не погашалась, підстая для винесення нової податкової вимоги не виникало, однак процедура стягнення такого боргу позивачем вважається дотриманою.

Відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Поточна редакція вищезазначеної норми містить аналогічні положення.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п. 95.1 ст. 95 ПК України).

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (п. 95.2 ст. 95 ПК України).

У відповідності до абз. 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини..

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи вищенаведене та беручи до уваги той факт, що відповідачем фактично не заперечено наявність податкового боргу, а також з урахуванням судових рішень в адміністративній справі №804/5527/15, суд доходить висновку, що позовні вимоги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «Синтиз» про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 555873, 50 грн. - підлягають задоволенню

Згідно з ч. 4 ст. 189 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 77, 132, 139, 242-246, 247, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17а, м.Дніпро, 49600; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтиз» (вул. Кирпична, буд. 13, м.Синельникове, Дніпропетровська область, 52500; ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Синтиз» на користь державного бюджету податковий борг в сумі 555 873 (п`ятсот п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот сімдесят три гривні) грн. 50 коп., шляхом стягнення коштів з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 21 грудня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова