Справа № 638/5499/20
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/5499/20
Провадження № 2-а/638/231/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.

секретаря Рижикової В.Г.

розглянувши у спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправної та скасування постанови, -

Установив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених вимог просить визнати протиправним та скасувати постанову від 28.03.2020 року серія ЕАК № 2308429 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28 березня 2020 року о 12:40 годині, рухався на своєму автомобілі марки «Toyota Yaris», номерний знак НОМЕР_1 по вул. Кашуби в м. Харкові, на перехресті вул. Кашуби та вул. Полтавський шлях повернув праворуч та почав рухатись по вул. Полтавський шлях. Почавши рух після повороту та проїхавши близько 60 метрів, його автомобіль обігнав екіпаж патрульної служби на автомобілі та наказав зупинитись. Після зупинки до нього підійшов лейтенант поліції ОСОБА_2 , інспектор 1-го батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Харківській області та вказав, що підставою для зупинки стало перевищення швидкості руху, а саме керування автомобілем зі швидкістю 73 км/год., що є перевищенням на 23 км. на годину. Посадова особа відповідача зазначила про фіксування правопорушення приладом TruCam TC000755, на прохання оглянути даний фото або відеозапис працівник патрульної поліції відмовився. В подальшому інспектором поліції винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, накладено стягнення у вигляді штрафу у розмір 255 грн. Вважає оскаржувану постанову від 28.03.2020 року незаконною з урахуванням того, що за аналогічних обставин винесено дві постанови про накладення стягнення за одне й те саме правопорушення, що як зазначає відповідач є технічною помилкою планшету посадової особи відповідача, однак позивач вважає такі дії незаконним та направленими на намагання у бідь який спосіб покарати його. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні відомості про дійсні фактичні обставини справи, а саме виїзд на вулицю Полтавський шлях з вулиці Кашуби, з другорядної дороги, що свідчить про необхідність максимального зниження швидкості руху, у зв`язку з чим він зупинив транспортний засіб, перевірив безпечність та можливість виїзду на головну дорогу, зупинка автомобіля відбулася на відстані до 60 метрів від повороту, а тому технічно не міг збільшити швидкість та рухатись зі швидкістю 73 км./год. Також, посадовою особою відповідача в оскаржуваній постанові не вказано місце вчинення правопорушення, відсутні відомості про пояснення правопорушника, право на юридично допомогу. Разом з тим, в постанові відсутні відомості про застосування технічного засобу вимірювання швидкості, що пройшов повірку, не надано відомості про опломбування даного пристрою, що унеможливлює засобів вводу та виводу сторонньої інформації, до постанови не додані фото-відео матеріали правопорушення. Крім того, до постанови не долучені показання свідків, засоби фото та відео фіксації, пояснення правопорушника про події що мали місце 28.03.2020 року, заперечення на дії працівників поліції. На думку позивача в даному випадку відсутні події та склад адміністративного правопорушення, ним не вчиненого жодного правопорушення, а тому оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою. Витрати на правову допомогу, що понесені позивачем складають 3000 грн., а саме 2500 грн. за надання правової допомоги та 500 грн. податку на додану вартість.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належно.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції надала заяву про розгляд справи за її відсутності, попередньо надіславши до суду письмові пояснення, згідно яких просили залишити позов ОСОБА_1 без задоволення, вказуючи на законність та обґрунтованість дій працівників патрульної поліції під час винесення постанови про притягнення позивача у справі до адміністративної відповідальності, а постанову такою, що винесена з дотримання вимог діючого закодавства України.

Відповідно до ч.2 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Оскаржуваною постановою серії ЕАК № 2308429 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 28.03.2020 о 12 год. 52 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Yaris», номерний знак НОМЕР_1 , у м. Харків по вул. Полтавський шлях, 247, рухався зі швидкістю 73 км/год, при цьому перевищив швидкість в населеному пункті на 23 км/год, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCam ТС000755.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом про її скасування.

Як встановлено пунктом 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту ПДР), у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У відповідності до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, порушення визначеного п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху, встановлено відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCam ТС000755.

На підтвердження вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР відповідачем надано до матеріалів справи відеозапис з нагрудної камери поліцейського, а також фотографії, зроблені за допомогою приладу лазерного вимірювача швидкості TruCam ТС000755.

Наявним в матеріалах справи фотознімком, зробленим за допомогою вказаного приладу, зафіксовано рух автомобіля Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , на недозволеній швидкості 73 км/год.

Крім того, на вказаній фотографії зафіксовано місцезнаходження автомобіля м. Харків, вул. Полтавський шлях, а також державний реєстраційний номер автомобіля позивача НОМЕР_1 .

Слід відмітити, що відомості про технічний засіб, яким зафіксовано правопорушення, - TruCam ТС000755, у відповідності до п. 4 ч.2 ст.283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови.

Вимог щодо зазначення саме серійного номеру конкретного приладу ця норма не містить, а тому доводи позивача про відсутність в оскаржуваній постанові серійного номеру конкретного приладу, яким було здійснено фіксацію порушення, не є підставою вважати постанову такою, що складена з порушенням вказаної норми права.

Крім того, слід вказати, що серійний номер приладу в автоматичному порядку відображено у наданій відповідачем фотографії, датованій 28.03.2020, якою чітко зафіксовано перевищення швидкості автомобілем Toyota з ідентифікованим номерним знаком НОМЕР_1 , 28.03.2020 о 12:51 год., за адресою, яка співпадає з адресою місця вчинення правопорушення, вказаною в оскаржуваній постанові.

З огляду на викладене, відсутність у постанові серійного номеру конкретного приладу, яким зафіксовано перевищення швидкості автомобілем позивача 28.03.2020 року, на думку суду, не спростовує належність та допустимість цього доказу на підтвердження факту вчинення позивачем зазначеного правопорушення.

Твердження позивача про те, що приладом TruCam могло бути зафіксовано перевищення швидкості не позивачем, вплив погодних умов на даний прилад, можливість втручання у роботу вимірювального пристрою, суд вважає необґрунтованими, оскільки, як вбачається з наданих відповідачем фотографій, автомобіль позивача зафіксований приладом прицільно, при цьому, дистанція між ним та іншими автомобілями була такою, що виключає можливість помилки приладу.

Доводи позивача про складання відносно нього двох постанов про притягнення до відповідальності за аналогічне правопорушення, на які він посилається як на підставу незаконності оскаржуваної постанови, суд відхиляє, оскільки згідно даних Управління патрульної поліції в Харківській області постанова серії ЕАК № 2308432 анульована поліцією з посиланням на дублювання постанов у вигляді стрічки, яке носить непоодинокий характер та не може свідчити, на думку суду як намагання відповідача притягнути позивача до адміністративної відповідальності у будь який спосіб як стверджує ОСОБА_1 .

Посилання позивача на відсутність оскаржуваній постанові відомостей про виїзд на вулицю Полтавський шлях з другорядної вулиці, не зазначення місця скоєння правопорушення, порушення прав ОСОБА_1 на надання пояснень по суті правопорушення, на юридичну допомогу, суд не приймає, оскільки оскаржувана постанова містить усі необхідні відомості, визначені діючим законодавством України, в тому числі місце його вчинення, а зібрані у справі докази не свідчать про порушення прав правопорушника на надання пояснень та отримання юридичної допомоги.

В даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, час вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 28.11.2018 у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019 у справі № 459/1801/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою для врахування.

З приводу доводів позивача про те, що дані з приладу TruCam ТС000755 не можна вважати належними доказами, оскільки саме цей прилад не пройшов державну експертизу, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За визначенням, наведеним у ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд зазначає, що у спірних відносинах предметом доказування є встановлення факту наявності або відсутності факту правопорушення в діях позивача п.12.4 ПДР обмеження швидкості руху.

Відповідач, стверджуючи про вчинення позивачем вказаного правопорушення посилається на відеозапис, зроблений за допомогою відповідного технічного засобу TruCam ТС000755.

Згідно зі ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03-3008, виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, прилад із серійним номером ТС000755 зазначений у додатку до цього експертного висновку як такий, що пройшов державну експертизу.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року, затверджений тип засобу вимірювальної техніки Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI TruCam 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки за № УЗ3197-12.

Суд зауважує, що у 2015 році прилад Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI TruCam 20/20 був виключений з Державного реєстру транспортних засобів вимірювальної техніки, оскільки не був поданий на періодичні державні випробування.

Разом з тим, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності з 01.01.2016 року, не передбачено проведення державної експертизи засобів вимірювальної техніки.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Оцінку відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводять виробники цих засобів, призначені органи з оцінки відповідності та інші суб`єкти, визначені у відповідних технічних регламентах або передбачених ними процедурах оцінки відповідності.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Повірка законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, проводиться, зокрема, науковими метрологічними центрами, метрологічними центрами та повірочними лабораторіями, уповноваженими на проведення повірки відповідних засобів (ч.5 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»). Як вбачається зі змісту свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/17314 від 18.11.2019, виданого ДП Укрметртестстандарт Мінекономрозвитку України, чинного до 18.11.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000755 (виробник Technology Inc., США), відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах 2 км/год.

Враховуючи викладене, прилад TruCam LTI 20/20 № ТС000755 пройшов повірку у встановленому законом порядку, за результатами якої було визнано його відповідність вимогам технічного регламенту, а відтак, є дозволеним до використання на території України.

Отже, суд приходить до висновку, що свідоцтво про повірку № 22-01/17314 від 18.11.2020 є свідченням належної повірки того приладу, яким зафіксований рух автомобіля позивача 28.03.2020, та вважає, що показання приладу TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС000755 є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР у розмінні ст.ст.73-75 КАС України.

Беручи до уваги наведене, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем порушення п.12.4 ПДР підтверджено належними і допустимими доказами.

З огляду на викладене, суд вважає, що постанова серії ЕАК № 2308429 від 28.03.2020 винесена відповідачем з дотриманням встановленої законом процедури та на підставі належних і допустимих доказів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, не розраховуючи на те, що факт вчинення правопорушення не буде належним чином зафіксований.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст.6,7,77,242,243,244,245,246,250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправної та скасування постанови відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий