Справа № 310/7878/20
Суддя: Прінь І. П.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/7878/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції м. Ужгород, рядової поліції батальйону УПП 4 роти Волошин Мирослава Юріївна, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

20.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності від 14 жовтня 2020 року серії ЕАМ №3285590. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2020 року рядовою поліції батальйону УПП 4 роти Волошин Я.Ю. було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП і накладено штраф у розмірі 51 грн. В постанові вказано, що 14 жовтня 2020 року о 21-51год. в м. Ужгород по вул. Минайській, 39 вона керувала транспортним засобом CHEVROLET CAPTIVA, днз. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки та була не пристебнута ременем безпеки, чим порушила вимоги п.2.3.в) ПДР України.

Вважає вказану постанову незаконною, оскільки під час керування транспортним засобом вона була пристебнута ременем безпеки. Зазначає, що дійсно 14 жовтня 2020 року о 21-50 год. в м. Ужгороді на вул. Минайській автомобіль, яким вона керувала, був зупинений співробітником патрульної поліції. Після зупинки автомобіля вона відстебнула ремінь безпеки і почала збирати необхідні речі щоб вийти з машини. В цей час до автомобіля підійшов лейтенант поліції ОСОБА_2 та попросив надати для перевірки документи. Після отримання документів, поліцейський пішов до патрульного автомобіля, а після того, як повернувся віддав документи та вручив постанову про накладення адміністративного стягнення. Постанова була складена рядовою поліції батальйону УПП 4 роти Волошин Мирославою Юріївною. Її пояснень і заперечень інспектором до уваги не було взято.

Ухвалою суду від 28 жовтня 2020 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином (а.с.37), причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у раз неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

14 жовтня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, рядовою поліції батальйону 4 УПП в Закарпатській області роти Волошин М.Ю. було винесено постанову серії ЕАМ №3285590, згідно з якою 14 жовтня 2020 року о 21-51год. в м. Ужгород ОСОБА_1 керувала транспортним засобом CHEVROLET CAPTIVA, днз. НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, але не була пристебнута ременем безпеки, чим порушила вимоги п.2.3.в) ПДР України. Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, обов`язок користуватися ременями безпеки покладено на водія підпунктом «в» пункту 2.3 ПДР України.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивачу в провину ставиться правопорушення, що виразилося у порушенні правил користування ременем безпеки.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року №1395, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, у ній, зокрема: необхідно навести докази, згідно яких зроблено висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення і назвати мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник або наведених ним обставин.

Згідно з п.1 ст.247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а саме п.7 цієї постанови, не містить жодних послань на докази, які б підтверджува вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідачами також не було надано суду, визначених ч.1 ст.251 КУпАП, на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В даному випадку, суд вважає, що відповідач - працівник органу Національної поліції, при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, не вжив заходів для забезпечення всебічного повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, розглянув справу про адміністративне правопорушення всупереч положенням Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, не врахував достатність та допустимість доказів, наявність вини позивача, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, відповідачами не доведено правомірність прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування оскаржуваної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Керуючись ст. ст. 77, 242 246, 250, 255, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №3285590 від 24 жовтня 2020 року, винесену рядовою поліції батальйону 4 УПП в Закарпатській області роти Волошин Мирославою Юріївною, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51,00 грн.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (ID Card : НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. П. Прінь