Справа № 200/11238/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 р. Справа№200/11238/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправними дій Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, скасування рішення від 30.10.2020 року Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в зарахуванні до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2020 року № 6553 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, скасування рішення від 30.10.2020 року Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в зарахуванні до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2020 року № 6553 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.07.2020 року він звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою та відповідними документами про призначення йому пенсії за віком, згідно Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак рішенням № 6553 про відмову в призначенні пенсії від 30.10.2020 року Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовило йому в призначенні пенсії за віком через відсутність необхідного страхового стажу 27 років необхідного для призначення пенсії за віком. Відповідач до страхового стажу позивача не зарахував періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника, так як в ній відсутня повна дата народження позивача, а також не взято до уваги періоди роботи: з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлінні оздоблювальних робіт № 280, так як відсутні дати наказів на прийом та звільнення; з 11.08.1981 року по 04.06.1982 року в «Автобазі ПСМО Вологдастрой», так як виправлена дата звільнення. Також, до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року, а саме: з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівській автобазі в/о ДШСТ, так як запис завірено нечітким відтиском печатки; з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійський автобазі в/о ДШСТ, так як відсутня дата наказу про звільнення. Позивач вважає, що відмова відповідача щодо зарахування вище зазначених періодів роботи до страхового стражу є противоправним, так як на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком ним були надані всі не обхідні документи для зарахування усіх періодів роботи до страхового стажу для нарахування пенсії. При цьому не зараховані періоди роботи трудового стажу позивача підтверджуються трудовою книжкою колгоспника та трудовою книжкою НОМЕР_1 , в які внесені відповідні записи. Позивач зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом про трудову діяльність є трудова книжка, у зв`язку з чим позивач вважає, що відповідачем безпідставно були невраховані вище названі періоди праці для нарахування йому пенсії за віком.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у задоволенні позовних з наступних підстав.

30.07.2020 року позивач звернувся до управління із заявою про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка надійшла через Веб-портал Пенсійного фонду України. Рішенням управління від 30.10.2020 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 27 років.

Відповідач вказує на те, що відповідно до пп. 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993р. № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до наданих документів та на підставі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж позивача складає 16 років 06 місяць 28 днів.

Відповідач зазначає, що без додаткових документів до страхового стажу не зараховано період роботи згідно трудової книжки колгоспника, так як на титульній сторінці відсутня повна дата народження Позивача, а також не взято до уваги періоди роботи: з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлені оздоблювальних робіт № 280, так як відсутні дати наказів на прийом та звільнення; з 11.08.1981 по 04.06.1982 в «Автобазі ПСМО Вологдастрой», так як виправлена дата звільнення. До страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982, а саме: з 10.09.1982 по 01.11.1992 в Горловскій автобазі в/о ДШСТ, так як запис завірено нечітким відтиском печатки; з 01.11.1992 по 02.10.1995 в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, так як відсутня дата наказу про звільнення. Крім того, відповідач звертає увагу на те, що позивач не надав довідки, підтверджуючі вищезазначені періоди роботи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування інформація про вищевказані періоди роботи позивача відсутня, у зв`язку з чим вищезазначені періоди підлягають перевірці відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

З огляду на вищевикладене, відповідач вважає, що спірне рішення прийнято у межах та у спосіб визначений чинним законодавством.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 (а.с. 4-6).

30.07.2020 року звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви про призначення пенсії позивачем були надані скан-копії наступні документи: паспорт серії НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер, військовий квиток НОМЕР_4 від 12.10.1978 року, трудова книжка колгоспника від 20.03.1981 року № 865, трудова книжка НОМЕР_1 від 15.09.1982 року.

Додатково при розгляді заяви позивача були використані: індивідуальні відомості про застраховану особу 2004-2019 роки.

30.10.2020 року Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення № 6553 про відмову в призначенні пенсії (а.с. 10-11).

Зі змісту рішення встановлено, що відповідно до наданих документів та на підставі ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж гр. ОСОБА_1 складає 16 років 06 місяців 28 днів.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника, так відсутня повна дата народження, а також не взято до уваги періоди роботи: з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлені оздоблювальних робіт № 280, так як відсутні дати наказів на прийом та звільнення; з 11.08.1981 по 04.06.1982 в «Автобазі ПСМО Вологдастрой», так як виправлена дата звільнення. До страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982, а саме: з 10.09.1982 по 01.11.1992 в Горловскій автобазі в/о ДШСТ, так як запис завірено нечітким відтиском печатки; з 01.11.1992 по 02.10.1995 в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, так як відсутня дата наказу про звільнення.

Крім того, у рішенні було зазначено, якщо додаткові документи будуть подані у трьохмісячний термін, то днем звернення вважається день прийняття заяви. Розгляд заяви буде проведено повторно з урахуванням наданих додаткових документів із поверненням на дату звернення.

За таких обставин відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 27 років.

Позивач не погодившись з рішеннями № 6553 Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтю 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року 27 років.

Приписами частини 4 статті 26 Закону № 1058 визначено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Водночас до частин першої та другої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно копії трудової книжки колгоспника № 865 ОСОБА_1 встановлено, що останній з 02.11.1978 року по 19.10.1980 року проходив службу в лавах Радянської Армії: 11.03.1981 року прийнятий на роботу до Будівельного управління оздоблювальних робіт № 280 учнем теслі; 10.08.1981 року звільнений у зв`язку з переведенням; 11.08.1991 року прийнятий водієм на Автобазу ПСМО Вологдастрой 3 класу; 04.06.1982 року звільнений з роботи; 06.07.1982 року прийнятий шофером 3 класу до Автогосподарства аптечного управління ; 20.08.1982 року звільнений за власним бажанням (а.с. 7).

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 10.09.1982 року прийнятий на роботу до Горлівської автобази Укршахобуд автослюсарем 3 розряду; 20.09.1982 року переведений шофером 3 класу; 01.10.1984 року присвоєна кваліфікація водія 2 класу; 28.04.1988 року перейменована в Горлівську автобазу Виробничого об`єднання автомобільного транспорту «Донецьшахтобудтранс»; 01.11.1992 року переведений до складу автоколони в Красноармійську автобазу; 01.11.1992 року прийнятий водієм другого класу в порядку переведення з Горлівської автобази; 02.10.1995 року звільнений за згодою сторін; 03.11.1995 року прийнятий водієм до Красноармійської автобази Державного підприємства «Донецькшахтобудтранс» другого класу; 04.12.1998 року звільнений за власним бажанням (а.с. 8)

Відповідач у спірному рішенні вказував на те, що до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника, так відсутня повна дата народження, а також не взято до уваги періоди роботи: з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлені оздоблювальних робіт № 280, так як відсутні дати наказів на прийом та звільнення; з 11.08.1981 по 04.06.1982 в «Автобазі ПСМО Вологдастрой», так як виправлена дата звільнення; з 10.09.1982 по 01.11.1992 в Горловскій автобазі в/о ДШСТ, так як запис завірено нечітким відтиском печатки; з 01.11.1992 по 02.10.1995 в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, так як відсутня дата наказу про звільнення.

Стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи по трудовій книжці колгоспника, суд зазначає, що порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, які чинні на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно п. 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

В силу пунктів 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном (пункт 20 Порядку № 637).

Так, згідно матеріалів справи встановлено, що визначальними обставинами для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком було не зарахування періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника, так відсутня повна дата народження, періоди роботи: з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлені оздоблювальних робіт № 280, так як відсутні дати наказів на прийом та звільнення; з 11.08.1981 по 04.06.1982 в «Автобазі ПСМО Вологдастрой», так як виправлена дата звільнення.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 13 Основних положень відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Стосовно не зарахування до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , суд зазначає.

Суд звертає увагу, що на час внесення записів до трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.

Згідно пунктів 2.2, 2.3 Інструкції № 162 по праці і соціальним питанням заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Пунктом 2.14 Інструкції № 162 передбачено, що якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване в таке-то", а в графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та даною Інструкцією.

29.07.1993 року Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників № 58.

Так, відповідно до п. 1.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрований в Мінюсті 17 серпня 1993 року за № 110 (далі - Інструкція про ведення трудових книжок), питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання і обліку, регулюються постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників", цією Інструкцією та іншими актами законодавства.

Згідно п. 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п. 2.2 зазначеної Інструкції до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу роботу та звільнення.

Згідно п. 2.15 Інструкції якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: «Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то», а у графі 4 проставляється підстава перенайменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 «Про трудові книжки робітників та службовців» та постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

З аналізу вищезазначених положень ведення трудової книжки колгоспника та трудової книжки встановлено, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.

Крім цього, потрібно враховувати, що Верховний Суд у постанові від 06.03.2018 по справі № 754/14898/15-а дійшов висновку, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Отже, повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано.

Аналізуючи чинні нормативно правові акти України, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Усі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством.

При цьому, самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Суд не вбачає необхідності підтвердження наявного трудового стажу поданням додаткових доказів, оскільки надані позивачем трудові книжки містять усі необхідні записи.

Крім того, відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого ним трудового стажу.

Вочевидь зрозумілим є те, що ненадання довідок або відомостей про підтвердження свого стажу роботи, окрім трудової книжки, не залежить від волі позивача.

В даному випадку, неможливість подання документів і, як наслідок, не підтвердження додатковими документами стажу позивача призводить до порушення принципу рівності особи перед законом.

Відтак, дії відповідача щодо не зарахування до стажу роботи позивача періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника № 865 1977 року, а саме з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлені оздоблювальних робіт № 280, з 11.08.1981 по 04.06.1982 в «Автобазі ПСМО Вологдастрой» є протиправними.

Крім того, з аналізу спірного рішення та розрахунку стажу долученого до матеріалів справи встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховані період роботи з 06.07.1982 року по 20.08.1982 року Автогосподарства аптечного управління м. Вологда, проте, у відповідач у рішення № 6553 не вказує на підстави не зарахування вказаного періоду, що є порушенням вимог Порядку № 22-1, відповідно до якого зазначено, що рішення повинно бути обґрунтоване та вмотивоване.

Отже, період роботи з 06.07.1982 року по 20.08.1982 року Автогосподарства аптечного управління м. Вологда на думку суду також протиправно не зарахований до страхового стажу.

Щодо вимоги позивача зарахувати до страхового стажу період з 02.11.1978 року по 19.10.1980 року, суд звертає увагу на те, що у вказаний період позивач проходив службу в Радянській Армії, про що внесений відповідний запис до трудової книжки колгоспника № 865 ОСОБА_1 .

Також, згідно розрахунку стражу встановлено, що період з 02.11.1978 року по 19.10.1980 року зарахований до стажу позивача, отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Суд зазначає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про зарахування до страхового стажу періоду з 20.10.1980 року по 10.03.1981 року, оскільки матеріалами справи не підтверджено, що у вказаний період позивач працював.

Враховуючи те, що через недотримання правил ведення трудової книжки до страхового стажу не зараховані періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982, а саме: з 10.09.1982 по 01.11.1992 в Горловскій автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 по 02.10.1995 в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, суд вважає, що позивач не повинен нести відповідальність за некоректне заповнення трудової книжки уповноваженою на це особою підприємства де він працював.

Отже, суд приходить висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 10.09.1982 по 01.11.1992 в Горловскій автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 по 02.10.1995 в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ.

Таким чином, суд вважає, що спірні рішення № 6553Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 30.10.2020 року, прийняте без повного з`ясування усіх обставин справи та дослідження не в повному обсязі документів наданих позивачем при зверненні з заявами про призначення пенсії, в зв`язку з чим рішення є протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача визнання протиправними дій Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, суд зазначає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки, самі по собі дії, результатом яких стало прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення не порушують прав позивача, а скасування спірного рішення є достатнім та належним способом захисту порушеного права позивача. Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в частині визнання протиправним та скасування рішення № 6553 Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 30.10.2020 року, зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2020 року № 6553 із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлені оздоблювальних робіт № 280, з 11.08.1981 по 04.06.1982 в «Автобазі ПСМО Вологдастрой», з 06.07.1982 року по 20.08.1982 року в Автогосподарства аптечного управління м. Вологда, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 560,52 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, скасування рішення від 30.10.2020 року Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в зарахуванні до страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ, зобов`язання Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2020 року № 6553 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 02.11.1978 року по 20.08.1982 року, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 6553 Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії від 30.10.2020 року.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2020 року № 6553 із зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) періодів роботи згідно трудової книжки колгоспника від 1977 року з 11.03.1981 року по 10.08.1981 року в Будівельному управлені оздоблювальних робіт № 280, з 11.08.1981 по 04.06.1982 в «Автобазі ПСМО Вологдастрой», з 06.07.1982 року по 20.08.1982 року в Автогосподарства аптечного управління м. Вологда, періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 15.09.1982 року з 10.09.1982 року по 01.11.1992 року в Горлівський автобазі в/о ДШСТ, з 01.11.1992 року по 02.10.1995 року в Красноармійській автобазі в/о ДШСТ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, адреса: вул. Центральна, буд. 13, м. Мирноград. Донецька область, 85323) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 52 копійки.

Повний текст рішення складено та підписано 28 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська