Справа № 420/1071/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/1071/20

Головуючий в І інстанції: Завальнюк І.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 17.04.2020 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа Акціонерне товариство «УкрСиббанк», в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.01.2020 №№ , , .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 02.08.2019 №№ , , .

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Також, третьою особою подані письмові пояснення, в яких Акціонерне товариство «УкрСиббанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року, згідно п. 1.1 якого позивачу наданий кредит в іноземній валюті.

Станом на 11.05.2017 року, на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року, за позивачем перед АТ «УкрСиббанк» рахувалась кредитна заборгованість у сумі 88911,96 доларів США (2352242,28 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року).

За умовами акції для клієнтів роздрібного бізнесу АТ «УкрСиббанк», що затверджені на засіданні правління АТ «УкрСиббанк» 09.03.2017 року (витяг з протоколу № 05/17), та на підставі заяви позивача, в якій останній просив розглянути питання щодо погашення ним заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року шляхом участі в акції, що спрямована на погашення довгострокової простроченої заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу, ОСОБА_1 11.05.2017 року сплатив АТ «УкрСиббанк» 16082 доларів США (екв. у грн. 425463,12), а АТ «УкрСиббанк» прийняло рішення про анулювання кредитної заборгованості за договором № 0 від 04.07.2008 року, а саме суми основного боргу (кредиту) 49499,43 доларів США, що складає 1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року. Крім того, АТ «УкрСиббанк» прийняло рішення про анулювання кредитної заборгованості за договором № 0 від 04.07.2008 року: суми процентів 23330,53 доларів США, що складає 617229,21 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року; штрафні санкції (пеня), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, у сумі 14259,58 грн.

11.05.2017 року ОСОБА_1 особисто отримав від АТ «УкрСиббанк» повідомлення про анулювання боргу, в якому вказано, що АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України повідомляє позивача, як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що банком прийнято рішення про анулювання його кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 року, а саме суми основного боргу (кредиту) 49499,43 доларів США, що складає 1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року.

Окрім цього, у вказаному повідомленні звернуто увагу позивача, що відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Згідно відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про джерела доходу та суми отриманих доходів за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, АТ «УкрСиббанк» відображено нарахування та виплату позивачу доходу у 2-му кварталі 2017 року у вигляді додаткового блага за ознакою « 126», а саме прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором у розмірі 1309549,49 грн.

В період з 06.11.2019 року по 19.11.2019 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань декларування отриманих доходів від АТ «УкрСиббанк», своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, за результатами якої складено акт від 26.11.2019 року.

Відповідно до наведеного акта, в ході перевірки відповідачем встановлено, що: ОСОБА_1 отримав у 2-му кварталі 2017 року дохід у вигляді додаткового блага - прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором у розмірі 1309549,49 грн., кредитором було повідомлено позивача про прощення (анулювання) боргу шляхом надання йому особисто під підпис відповідного письмового повідомлення, кредитор включив суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, однак, позивачем декларації про майновий стан і доходи до податкового органу за 2017 рік не подано, податку на доходи фізичних осіб та військового збору з вказаної суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту) не сплачено.

У висновках акта перевірки визначено, що позивачем порушено вимоги: пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 176.1 «в» ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України - не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, по строку - 01.05.2018 року; пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164, пп. 167.1 ст. 167, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168, п. 179.7 ст. 179 Податкового кодексу України - не сплачено податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті за результатами річного декларування, у розмірі 235574,99 грн.; п. 1.2, п. 1.4, п. 1.5, пп. 1.6 п. 16 підрозділу 10 розділу XX, ст. 163, пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, п. 168.4 ст. 168, пп. 168.2.1 п. 168.2 ст. 168 Податкового кодексу України - не сплачено військовий збір у розмірі 19631,25 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки, ГУ ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 03.01.2020 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування на 235574,99 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 58893,75 грн.; № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 19631,35 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 4907,81 грн.; № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію в сумі 170 грн.

Не погоджуючись із вказаними ППР, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При цьому, колегія суддів враховує, що у резолютивній частині позову позивачем невірно визначені номери податкових повідомлень - рішень.

Крім того, у резолютивній частині рішення суду першої інстанції також визначені номери та дати податкових повідомлень - рішень, які не є предметом розгляду даної справи.

Водночас, враховуючи, що зі змісту позову та рішення суду першої інстанції вбачається, що предметом справи є саме ППР від 03.01.2020 №№ , , , колегія суддів приходить до висновку, що наведені обставини є очевидними описками.

Вирішуючи справу та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на момент винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 03.01.2020 №№ , , , зобов`язання за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 були припинені, зокрема 12.05.2017, а сума основного боргу прощена (анульована) позивачу АТ «УкрСиббанк» у порядку реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), а тому, сума прощення не включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та підлягає оподаткуванню.

Також, суд першої інстанції зазначив, що при анулюванні (прощенні) позивачу суми боргу за кредитом були дотримані умови для застосування преференцій щодо сплати податку на доходи фізичних осіб, зокрема, відбулась зміна валюти зобов`язання на гривню, а різниця, що розрахована у відповідності до пункту 8 підрозділу І розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, яка не підлягає оподаткуванню, є більшою, ніж сума боргу, що прощена банком позивачу.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави стверджувати, що позивач внаслідок такого прощення отримав додаткове благо, з настанням відповідних податкових наслідків.

Таким чином, вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача не виник обов`язок щодо сплати податку на доходи фізичних осіб відповідно до абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України та у контролюючого органу також були відсутні правові підстави для нарахування грошового зобов`язання зі сплати військового збору.

Колегія суддів не погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 р. 4 «Податок на доходи фізичних осіб» Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Згідно пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Підпунктом 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Згідно пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

У відповідності до вимог п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, у тому числі шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу у річній декларації з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається учасниками справи, станом на 11.05.2017 року, на підставі договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року, за позивачем перед АТ «УкрСиббанк» рахувалась кредитна заборгованість у сумі 88911,96 доларів США (2352242,28 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року).

Також, з матеріалів справи вбачається, що за умовами акції для клієнтів роздрібного бізнесу АТ «УкрСиббанк», що затверджені на засіданні правління АТ «УкрСиббанк» 09.03.2017 року (витяг з протоколу № 05/17), та на підставі заяви позивача, в якій останній просив розглянути питання щодо погашення ним заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року шляхом участі в акції, що спрямована на погашення довгострокової простроченої заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу, ОСОБА_1 11.05.2017 року сплатив АТ «УкрСиббанк» 16082 доларів США (екв. у грн. 425463,12), а АТ «УкрСиббанк» прийняло рішення про анулювання кредитної заборгованості за договором № 0 від 04.07.2008 року, а саме суми основного боргу (кредиту) 49499,43 доларів США, що складає 1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року. Крім того, АТ «УкрСиббанк» прийняло рішення про анулювання кредитної заборгованості за договором № 0 від 04.07.2008 року: суми процентів 23330,53 доларів США, що складає 617229,21 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року; штрафні санкції (пеня), які підлягають стягненню на підставі судового рішення, у сумі 14259,58 грн.

Таким чином, основна сума боргу (кредиту) ОСОБА_1 , прощеного (анульованого) АТ «УкрСиббанк», складає 49499,43 доларів США (1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 11.05.2017 року ОСОБА_1 особисто отримав від АТ «УкрСиббанк» повідомлення про анулювання боргу, в якому вказано, що АТ «УкрСиббанк», як кредитор, з метою виконання вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України, повідомляє позивача, як платника податку на доходи фізичних осіб - боржника, що банком прийнято рішення про анулювання його кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 року, а саме суми основного боргу (кредиту) 49499,43 доларів США, що складає 1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року.

Окрім цього, у вказаному повідомленні звернуто увагу позивача, що відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, а також сплатити військовий збір відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

З акту оскаржуваної перевірки також вбачається, що згідно відомостей Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про джерела доходу та суми отриманих доходів за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року, АТ «УкрСиббанк» відображено нарахування та виплату позивачу доходу у 2-му кварталі 2017 року у вигляді додаткового блага за ознакою « 126», а саме прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором у розмірі 1309549,49 грн.

Згідно акту оскаржуваної перевірки та оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, нараховуючи позивачу податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору та застосовуючи штрафні санкції, відповідач виходив з отриманого позивачем у 2-му кварталі 2017 року доходу у вигляді додаткового блага - прощення (анулювання) основного боргу за кредитним договором у розмірі 1309549,49 грн.

За встановлених у даній справі обставин щодо анулювання (прощення) кредитором основної суми заборгованості за кредитом (тіло кредиту) у розмірі 49499,43 доларів США, що складає 1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року, колегія суддів приходить до висновку, що вказана сума у відповідності до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України є додатковим благом платника податку (позивача) та підлягає включенню до його загального місячного (річного) оподатковуваного доходу за 2017 рік.

Також, враховуючи, що у даній справі встановлено, що кредитором було повідомлено позивача про прощення (анулювання) боргу шляхом надання йому особисто під підпис відповідного письмового повідомлення, а також кредитор включив суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено, колегія суддів приходить до висновку, що у спірних правовідносинах підтверджено дотримання умов, з якими положення пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України пов`язують обов`язок платника податків відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідачем цілком правомірно визначено позивачу грошові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, обраховані з суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту), та застосовані штрафні санкції з цих податків.

Крім того, враховуючи, що позивачем не подано декларацію про майновий стан і доходи до податкового органу за 2017 рік, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем, на підставі п. 120.1 ст. 120 Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), цілком правомірно застосовані до позивача штрафні санкції у сумі 170 грн.

Доводи позивача та висновок суду першої інстанції про те, що сума, прощена (анульована) АТ «УкрСиббанк» позивачу у розмірі 49499,43 доларів США, що складає 1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року, за договором № 0 від 04.07.2008 року, не вважається додатковим благом ОСОБА_1 , як платника податку та не підлягає включенню до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до вимог пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на викладене.

Так, згідно пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Таким чином, пункт 8 підрозділ 1 розділу XX Податкового кодексу України стосується регулювання правовідносин, які складаються щодо прощення (анулювання) кредитором суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті відносно якого відбулась зміна валюти зобов`язання з іноземної у гривню.

Проте, судом не встановлено, а матеріали справи не містять будь-яких доказів зміни умов кредитного договору № 0 від 04.07.2008 року щодо валюти зобов`язання.

Колегія суддів наголошує, що згідно п. 1.1 договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року, який укладений між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк», позивачу наданий кредит саме в іноземній валюті.

Посилання позивача та суду першої інстанції на те, що у спірних правовідносинах відбувалась зміна валюти зобов`язання на підставі додаткового договору, укладеного між позивачем та АТ «УкрСиббанк», колегія суддів не приймає до уваги, оскільки будь-якої додаткової угоди щодо зміни валюти за договором № 0 від 04.07.2008 року в матеріалах справи не міститься.

Колегія суддів звертає увагу на те, що враховуючи відсутність в матеріалах справи додаткової угоди між позивачем та АТ «УкрСиббанк» щодо зміни валюти за договором № 0 від 04.07.2008 року, на яку посилається позивач та суд першої інстанції, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2020 року витребувано від ОСОБА_1 копію додаткової угоди до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року, яка була укладена між ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» у 2017 році, а також докази щодо сплаченої суми кредитної заборгованості у 2017 році, витребувано від АТ «УкрСиббанк» копію рішення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 04.07.2008 року та копію договору або іншого документа, на підставі якого прийнято вказане рішення про анулювання кредитної заборгованості, а також інформацію щодо сплаченої суми кредитної заборгованості ОСОБА_1 у 2017 році та копію договору/додаткової угоди, на підставі яких була проведена така сплата, зобов`язано ОСОБА_1 та АТ «УкрСиббанк» надати витребувані судом докази та інформацію у строк до 20.11.2020 року.

Однак, позивачем вимоги ухвали суду апеляційної інстанції не виконані.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем надані до суду апеляційної інстанції письмові пояснення, в яких викладені доводи, аналогічні доводам позову, а також копію виписки банку, яка є нечитабельною, а також надані наявні вже в матеріалах справи: довідка банку щодо відсутності заборгованості, заява до ДВС, заява, як зазначає позивач, яка ним подавалась третій особі.

Будь-якої додаткової угоди щодо зміни валюти за кредитом позивачем не надано.

В свою чергу, з наданих третьою особою доказів на виконання вимог вказаної ухвали колегією суддів встановлено, що АТ «УкрСиббанк» прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості за договором № 0 від 04.07.2008 року, а саме суми основного боргу (кредиту) 49499,43 доларів США, що складає 1309549,94 грн. по курсу НБУ станом на 11.05.2017 року, за умовами акції для клієнтів роздрібного бізнесу АТ «УкрСиббанк», що затверджені на засіданні правління АТ «УкрСиббанк» 09.03.2017 року (витяг з протоколу № 05/17).

При цьому, з наданих третьою особою доказів, в тому числі, витягу з протоколу № 05/17 засіданні правління АТ «УкрСиббанк» від 09.03.2017 року та додатків до нього, не вбачається проведення зміни валюти за договором № 0 від 04.07.2008 року.

Навпаки, у квитанції № 405 від 11.05.2017 року, яка надана третьою особою, визначено, що ОСОБА_1 сплатив АТ «УкрСиббанк» 16082 доларів США, екв. у грн. - 425463,12, призначення платежу - погашення кредиторської заборгованості за кредитним договором.

Доводи позивача щодо фактичної сплати зобов`язання за кредитом 11.05.2017 року в валюті - гривні, на підставі якої і було анульовано суму кредиту у розмірі 1309549,94 грн., не підтверджено будь-якими доказами з боку позивача.

Крім того, надаючи оцінку вказаним доводам позивача, колегія суддів зазначає, що виконання зобов`язання у валюті - гривні не змінює суті взаємовідносин сторін, що мали місце у відповідності із кредитним договором в іноземній валюті, а також валюти основної суми боргу (кредиту) позивача, яка фактично була прощена (анульована) кредитором.

Більш того, колегія суддів наголошує, що з наданих третьою особою доказів вбачається, що позивачем до АТ «УкрСиббанк» була подана заява, в якій вказано, що ОСОБА_1 ознайомлений з умовами акції, спрямованої на погашення довгострокової простроченої заборгованості клієнтів роздрібного бізнесу та розуміє, що за результатом участі в акції йому буде частково анульовано борг по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.07.2008 року, що призведе до виникнення в нього доходу у вигляді додаткового блага та необхідності відповідно до вимог пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України відобразити такий дохід у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб та самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу, а також сплатити військовий збір відповідно до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

На підставі наведеного у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про помилковість доводів позивача та висновків суду першої інстанції щодо поширення на анульовану банком суму положень пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, адже, у даному випадку, відсутні відповідні умови (зміна валюти зобов`язання за кредитом з іноземної валюти у гривню та прощення розміру різниці, відповідно розрахованої), за яких застосовуються вказані положення законодавства.

Також, колегія суддів відхиляє доводи позивача про поширення на нього змін, які внесені до законодавства, зокрема, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24 грудня 2015 року № 909-VIII, яким пункт 165.1 статті 165 ПК України доповнено підпунктом 165.1.59, у відповідності з яким до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включається сума, прощена (анульована) кредитором у порядку, передбаченому законом щодо реструктуризації зобов`язань громадян України за кредитами в іноземній валюті, що отримані на придбання єдиного житла (іпотечні кредити), оскільки в ході розгляду справи не встановлено наявності обставин, за яких слід застосовувати до спірних правовідносин вказані положення законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 23 травня 2018 року по справі № 826/16188/16, від 07 червня 2018 року по справі № 809/1343/17, від 20 червня 2018 року по справі № 804/4182/17, від 19 вересня 2018 року по справі № 805/4663/16-а, від 29 січня 2019 року по справі № 821/707/17.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи порушено норми процесуального права, неправильно застосовані норми матеріального права, не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що в свою чергу призвело до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню з прийняттям по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, третя особа Акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 24.12.2020 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька