Справа № 465/2980/20
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

24.12.2020 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

розглянувши у в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Кітури Романа Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2534496 від 15.05.2020 року,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся із позовом до інспектора роти 4 батальйону 4 УПП у Львівській області лейтенанта поліції Кітури Р.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2534496 від 15.05.2020 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що 15.05.2020 року щодо нього було винесено постанову серії ЕАМ №2534496, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності , передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255,00 грн. Зі змісту вказаної постанови слідує, що 15.05.2020 року о 12:10 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Honda Accord д.н.з. НОМЕР_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп 508 км у Львівській області, порушив вимоги дорожньої розмітки 1.1. Своїми діями позивач порушив п.8.5.1 ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Із зазначеною постановою не погоджується. Вказує, що справді рухався по автодорозі М-06 Київ-Чоп 508 км у Львівській області. Попереду нього рухався вантажний автомобіль зі швидкістю 40-50 км/год. Позивач здійснив маневр обгону на момент зменшення вантажним автомобілем його швидкості до 20-25 км/год., оскільки він створив перешкоду для руху. ОСОБА_1 здійснив маневр обгону лише після того, як переконався у безпечності своїх дій. Позивач зазначає, що працівники поліції не з`ясували всіх обставин справи. Крім того, відповідач позбавив можливості позивача реалізувати свої права, а саме: ознайомлюватись з матеріалами справи, надавати пояснення, залучати свідків та користуватись правовою допомогою. Вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2534496 є протиправною, та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 01.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

До суду 10.07.2020 року надійшло клопотання від представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

Представник відповідача у визначений судом строк відзиву на позовну заяву не надав, а також не було надано до суду жодних матеріалів фото- чи відео зйомки вчиненого правопорушення або інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно постанови серії ЕАМ №2534496 від 15.05.2020 року, винесеної інспектором роти 4 батальйону 4 УПП у Львівській області лейтенантом поліції Кітурою О.О., на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді 255 гривень штрафу, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а саме порушення вимог горизонтальної розмітки. Однак належних доказів щодо порушення правил дорожнього руху позивачем немає.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.1 розділу 34 ПДР України, дозволяється, за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, перетинати лінію 1.1 для об`їзду нерухомої перешкоди, розміри якої не дають змоги здійснити безпечний об`їзд, не перетинаючи лінію, а також обгону поодиноких транспортних засобів, що рухаються зі швидкістю менше 30 км/год.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ЕАМ №2534496 від 15.05.2020 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122КУпАП слід скасувати.

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовити, оскільки, позовна заява відповідає вимогам статтей 160, 161, 172 КАС України.

Згідно до ч. 5ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4ст. 288 КУпАП.

Керуючись статтями 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

позов ОСОБА_1 до інспектора роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенанта поліції Кітури Романа Олеговича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2534496 від 15.05.2020 року задовольнити.

Постанову серії ЕАМ №2534496 від 15.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН: НОМЕР_2 ; посвідчення водія НОМЕР_3 );

Відповідач: Інспектор роти 4 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Львівській області лейтенант поліції Кітура Роман Олегович (79053, м.Львів, вул. Перфецького,19; ).

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. 286, 293, п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мартьянова С.М.