Справа № 460/1593/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 грудня 2020 року м. Рівне №460/1593/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання А.А. Головатчик та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник не прибув, відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Рівненській області щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 19 лютого 2020 року про надання йому відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду та не доведення до його відому результатів розгляду поданого рапорту; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Рівненській області видати наказ про надання для ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 20 лютого 2020 року до 20 лютого 2021 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з 07.11.2015 перебуває на посаді оперуповноваженого СКП Здолбунівського ВП Острозького ВП ГУНП в Рівненській області. 19.02.2020 звернувся з рапортом на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області про надання відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду до досягнення нею п`ятирічного віку, а саме з 20 лютого 2020 року по 20 лютого 2021 року. До рапорту долучив всі належні документи. Зважаючи на те, що в канцелярії відповідача відмовили у прийнятті рапорту, позивач надіслав його поштовим відправленням (рекомендованим листом), яке було вручене 19.02.2020. З метою з`ясувати результат розгляду рапорту, адвокатом було направлено на адресу відповідача адвокатський запит. Станом на момент звернення до суду відповіді адвокату на запит відповідачем не надано. В телефонному режимі відповідач також не повідомляє про результат розгляду рапорту. Позивач зазначає, що роботодавець зобов`язаний був розглянути по суті його рапорт щодо надання відпустки по догляду за дитиною, за наслідками якого видати відповідний наказ чи розпорядження. В той же час, будь-якого наказу чи розпорядження про надання позивачу відпустки по догляду за дитиною чи відмову у наданні відповідачем не приймалося. В усіх випадках відпустка розпочинається з дати, зазначеної в заяві про її надання, а закінчується в день настання обставин пов`язаних з необхідністю домашнього догляду за дитиною (вік дитини чи дата вказана в довідці). Факт подання відповідної заяви або рапорту із зазначенням строку початку відпустки є безумовним обов`язком роботодавця цей факт зафіксувати в відповідному наказі. Чинне законодавство України не передбачає відмови роботодавця у наданні відпустки по догляду за дитиною оскільки це с обов`язком роботодавця. Проте відповідачем не було видано наказу про надання позивачу відпустки по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду. Враховуючи вищевикладене, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування заперечення зазначив, що 27.01.2020 управлінням кадрового забезпечення ГУНП в Рівненській області за вих. № 234/116/12/02-2020 від 27.01.2020 ОСОБА_1 було підготовлено та направлено лист з направленням на медичний огляд для обов`язкового проходження у зв`язку з довготривалим перебуванням на лікарняних та неможливості приступити до виконання службових обов`язків. Дане направлення відповідачем було надіслано позивачу, який з 28.08.2019 перебував на лікарняних. 19.02.2020 начальнику Головного управління Національної поліції в Рівненській області полковнику поліції ОСОБА_2 позивачем було подано рапорт про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Даний рапорт зареєстровано у відділі документального забезпечення ГУ Національної поліції в Рівненській області за вх. № 963, 20.02.2020. Листом від 28.02.2020 № 1278/116/05/12-2020 про розгляд запиту відносно ОСОБА_1 , Головне управління Національної поліції в Рівненській області повідомило представника позивача, що в січні місяці 2020 року було надано направлення на проходження медичного огляду для обов`язкового проходження у зв`язку з довготривалим перебуванням ОСОБА_1 на лікарняних та неможливості приступити до виконання своїх службових обов`язків. На момент повідомлення УКЗ ГУНП в Рівненській області не мало довідки про проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії МВС про придатність його до служби в поліції. Після отримання такої довідки, буде вирішено питання про надання ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною до досягнення п`ятирічного віку. Наказу про надання позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку прийнято не було. Також, відповідач зазначає, що наказом ГУНП в Рівненській області від 27.03.2020 № 45 о/с відповідно до ч.1 ст.77 Закону України Про Національну поліцію позивача звільнено зі служби в поліції, з 27.03.2020 за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Враховуючи викладене, у ГУНП в Рівненській області були відсутні підстави для надання ОСОБА_1 соціальної відпустки, визначеної законом. Додаткового відповідач зазначив, що ОСОБА_1 на даний час не перебуває у трудових відносинах з ГУНП в Рівненській області, а тому позовні вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання видати наказ про надання ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду, з 20.02.2020 по 21.02.2020 є безпідставними та задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене, просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою від 10.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №460/1593/20.

Ухвалою суду від 11.06.2020 провадження в справі зупинено, а ухвалою суду від 19.11.2020 провадження в справі поновлено та призначено до розгляду 08.12.2020.

В засідання 08.12.2020 учасники справи не прибули, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні 08.12.2020 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши думку учасників справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 28.08.2015 працював в органах внутрішніх справ, має звання лейтенант поліції, з 07.11.2015 обіймав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції Головного управління поліції у Рівненській області (далі - ГУНП в Рівненській області).

19.02.2020 начальнику ГУНП в Рівненській області полковнику поліції ОСОБА_2 оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_1 було подано рапорт про надання відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею п`ятирічного віку (а.с.15).

Не отримавши наказу за результатами розгляду вказаного рапорту, представник позивача звернулася до відповідача із адвокатським запитом про надання інформації щодо результатів розгляду рапорту ОСОБА_3 від 19.02.2020 (а.с.17).

Не отримавши відповідне рішення за результатами розгляду рапорту, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України Про Національну поліцію від 02.07.2018 №580-VІІІ (далі - Закон №580-VІІІ).

Згідно з статтею 3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 1, 2 та 6 частини першої статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 92 Закону №580-VIII, поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Частиною 6 та 7 статті 179 Кодексу законів про працю України передбачено, що у разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов`язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку. Відпустки для догляду за дитиною, передбачені частинами третьою, четвертою та шостою цієї статті, можуть бути використані повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною.

Статтею 18 Закону України Про відпустки від 15.11.1996 №504/96-ВР передбачено, що після закінчення відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами за бажанням жінки їй надається відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Підприємство за рахунок власних коштів може надавати жінкам частково оплачувану відпустку та відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною більшої тривалості. Ця відпустка може бути використана повністю або частинами також батьком дитини, бабою, дідом чи іншими родичами, які фактично доглядають за дитиною, або особою, яка усиновила чи взяла під опіку дитину, одним із прийомних батьків чи батьків-вихователів.

Пунктом 3 частини першої статті 25 Закону України Про відпустки від 15.11.1996 №504/96-ВР визначено, що відпустка без збереження заробітної плати за бажанням працівника надається в обов`язковому порядку матері або іншим особам, зазначеним у частині третій статті 18 та частині першій статті 19 цього Закону, в разі якщо дитина потребує домашнього догляду, - тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку, а в разі якщо дитина хвора на цукровий діабет I типу (інсулінозалежний) або якщо дитина, якій не встановлено інвалідність, хвора на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, - не більш як до досягнення дитиною шістнадцятирічного віку, а якщо дитині встановлено категорію "дитина з інвалідністю підгрупи А" або дитина, якій не встановлено інвалідність, отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги - до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку.

Згідно частиною першою статті 181 Кодексу законів про працю України, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічною віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

З аналізу наведених норм встановлено, що відпустка без збереження заробітної плати для догляду за дитиною яка потребує домашнього догляду надається, зокрема, і батькові дитини на підставі рапорту (заяви) та довідки з місця роботи (навчання, служби) матері дитини про те, що вона вийшла на роботу до закінчення терміну цієї відпустки і виплату допомоги по догляду за дитиною їй припинено (із зазначенням дати), а також на підставі довідки, що дитина потребує домашнього догляду.

Як встановлено судом, позивач на виконання вищевказаних норм подав рапорт до ГУНП в Рівненській області про надання відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду.

Разом з тим, згідно з частинами 1, 3 статті 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Розділом ІІ Порядку підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 №1235, зареєстрованим Міністерством юстиції України 20.12.2016 за №1668/29798 (далі Порядок №1235), підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, надання відпусток відповідно до законодавства.

Пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №1235 визначено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Відповідно до пункту 4 розділу ІІІ Порядку №1235, у разі необхідності для підготовки наказів можуть витребовуватися документи з певних питань проходження служби в поліції, передбачені чинним законодавством України.

З матеріалів справи встановлено, що листом від 28.02.2020 №1278/116/05/12-2020 проінформовано, що ОСОБА_1 в січні місяці 2020 року надано направлення на проходження медичного огляду для обов`язкового проходження у зв`язку з довготривалим перебуванням ним на лікарняних та неможливості приступити до виконання своїх службових обов`язків. Також проінформовано, що до управління кадрового забезпечення ГУНП в Рівненській області довідки про проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії МВС про придатність його до служби в поліції не надходило, і станом на 27.02.2020 ГУНП в Рівненській області не володіє інформацією про придатність ОСОБА_1 до подальшого проходження служби на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області, а відтак лише після отримання даної довідки, буде вирішено питання про надання ОСОБА_1 відпустки по догляду за дитиною до досягнення п`ятирічного віку.

Таким чином, відповідачем при розгляді рапорту ОСОБА_1 від 19.02.2020 прийнято рішення витребувати додаткові документи з певних питань проходження позивачем служби в поліції, однак доказів надання відповідачу витребовуваних документі позивачем не надано та судом такої обставини не встановлено.

Отже, твердження ОСОБА_1 про бездіяльність ГУНП в Рівненській області щодо не розгляду його рапорту від 19.02.2020 про надання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду та не доведення до його відому результатів розгляду поданого рапорту, є необґрунтованими.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частинами 2 та 3 статті 77 Закону №580-VIII передбачено, що днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

27.03.2020 начальник ГУНП в Рівненській області видав наказ №45 о/с, яким, зокрема, відповідно до частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з 27.03.2020 зі служби в поліції.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №460/3121/20 позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Рівненській області №243 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності" від 20.03.2020. Визнано протиправним та скасовано наказ ГУНП в Рівненській області "По особовому складу" №45 о/с від 27.03.2020 в частині звільнення оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_1 , зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Здолбунівського відділення поліції Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області з 27.03.2020. Стягнуто з ГУНП в Рівненській області на користь, ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27.03.2020 по 29.07.2020 в розмірі 12640,56 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.11.2020 у справі №460/3121/20 апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Рівненській області задоволено, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 у справі №460/3121/20 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Таким чином, позивач звільнений зі служби в поліції, а тому у суду відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача видати наказ про надання для ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 20.02.2020 до 20.02.2021.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією га законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оцінивши докази наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що адміністративний позов до задоволення не підлягає.

Підстави для стягнення на користь позивача судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, - відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) в позові до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (, вулиця Хвильового, 2, місто Рівне, 33028) про визнання протиправною бездіяльності щодо не розгляду рапорту ОСОБА_1 від 19 лютого 2020 року про надання йому відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду та не доведення до його відому результатів розгляду поданого рапорту; зобов`язання Головного управління Національної поліції в Рівненській області видати наказ про надання для ОСОБА_1 відпустки без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 20 лютого 2020 року до 20 лютого 2021 року, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2020 року.

Суддя Н.В. Друзенко