Справа № 362/7402/19
Суддя: Кравченко Л. М.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа362/7402/19
Провадження 2-а/362/40/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участю: секретаря судового засідання Н.М.Яренко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора 2 бат. 4 роти Управління патрульної поліції у м. Києві сержанта поліції Лупаїна Руслана Васильовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

16.12.2019 р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить суд скасувати постанову серії ЕАк №1841388 від 09.12.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесену відповідачем, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що постановою від 09.12.2019 р. його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст.122 КУпАП за те, що 09.12.2019 року близько 08 год.59 хв. в м. Київ по вул. Гетьмана, 5, гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем марки SKODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.п. 17.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306 (далі-ПДР) України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування поданого позову позивач посилався на те, що інспектор Лупаїн Р.В. незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу, не надав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст.268 КУпАП у повному обсязі.

Крім того, інспектор Лупаїн Р.В. проігнорував вимоги ч.2 ст.33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності, вимоги позову підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, надіслав відзив на позов про скасування постанови, в якому заперечив проти задоволення позову мотивуючи це тим, що оскаржувана Постанова винесена у межах повноваження відповідача в порядку та у спосіб визначений КУпАП із дотриманням встановленої процедури та з урахуванням всіх обставин у справі.

Суд, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 09.12.2019 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 3 ст.122 КУпАП за те, що 09.12.2019 року близько 08 год.59 хв. в м. Київ по вул. Гетьмана, 5, гр. ОСОБА_1 , керував автомобілем марки SKODA FABIA номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.п. 17.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 № 1306 (далі-ПДР) України, за що передбачена відповідальність ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Як передбачено ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 КУпАП (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Позивачем не заперечується факт вчинення ним порушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, а лише зазначає про відсутність підтвердження належними та допустимими доказами.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення швидкості більш ніж на 50 км/год, рух по смузі для громадського транспорту, виїзд на смугу для маршрутних транспортних засобів, непропуск автомобілів з увімкненими спецсигналами, зупинка (стоянка) на смузі для громадського транспорту

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 ЗУ "Про дорожній рух" учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Частиною 3 статті 122 КУпАП передбачено накладення штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановлено законом. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, за змістом пункту 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року N 1395, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за N 1408/27853, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачена зокрема, ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП (Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 року №5-рп/2015).

Беручи до уваги всі докази в сукупності, суд вважає доведеним той факт, що позивач порушив Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, що вказує на законність постанови у справі про адміністративне правопорушення та є підставою для відмови у задоволені позову.

Позивач не надав до суду належних та допустимих доказів, щодо підтвердження неправомірних дій поліцейським щодо складання відносно нього постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки розглядаючи справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Керуючись ст. 19 Конституції України, Законом України «Про національну поліцію», ПДР України, статтями 7, 9, 122, 245-247, 251, 280, 287, 289 КУпАП, статтями 2, 6, 19, 77, 78, 99, 159, 242-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого Апеляційного адміністративного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Л.М.Кравченко