Справа № 443/683/17
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 443/683/17 пров. № А/857/11116/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі відділу з питань перерахунків пенсій № 14 Управління застосування пенсійного законодавства на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року, прийняте суддею Сливка С.І., за правилами письмового провадження, у справі № 443/683/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15.06.2017 року звернувся в суд з позовом, у якому з врахуванням уточнених вимог 06.11.2017 року просить визнати протиправною бездіяльність Миколаївського об`єднаного УПФУ у Львівській області щодо не проведення з 01.09.2016 року по 30.09.2017 року індексації пенсії відповідно до ст.ст. 3, 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; стягнути з Миколаївського об`єднаного УПФУ у Львівській області недоплачену пенсію за період з 01.09.2016 року по 30.09.2017 року у сумі 1037,19 грн. внаслідок не проведення індексації пенсії відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення.

Позовні вимоги мотивує тим, що з 10.12.2009 року отримує пенсію за віком. Статтею 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року передбачено право пенсіонерів на індексацію і перерахунок пенсій. Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII, підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється із першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому обліковано індекс споживчих цін. Відтак, підвищення пенсії позивача у зв`язку з індексацією мало бути здійснено територіальним органом УПФ, на обліку якого він перебував, у грудні 2016 року на 51,13 грн., у березні 2017 року на 47,39 грн., у червні 2017 року на 48,54 грн.

Починаючи з вересня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі нараховувало та виплачувало йому пенсію на рівні 1689,96 грн., що підтверджується довідкою управління №5680/02-18 від 30.11.2016 року. З 1 січня 2015 року управління припинило обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком та не здійснювало індексацію пенсії. Відтак, позивачеві без будь-яких законних підстав з 1 січня 2015 року припинено індексування пенсії.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 18.10.2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 15.01.2018 року справу передано на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року справу передано на розгляд до Жидачівського районного суду Львівської області.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року справу прийнято до провадження та замінено відповідача Миколаївське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Львівській області на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Миколаївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не проведення з 01.09.2016 року по 30.09.2017 рік індексації пенсії позивачу відповідно до ст.ст.3, 4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення (пенсії) з 01.09.2016 року по 30.09.2017 рік включно.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, пенсійний орган подав апеляційну скаргу, з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що проведення індексації наростаючим підсумком та виплата фактично нарахованої суми проводиться виключно у межах бюджетних асигнувань на вказані цілі, встановлених Кабінетом Міністрів України. Розмір соціальних виплат залежить від соціально-економічних можливостей держави.

Відповідач при проведенні індексації пенсії позивача діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України і виплата індексації обчислена і виплачується відповідно до матеріалів пенсійної справи та чинного пенсійного законодавства України.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити без змін рішення суду, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 пенсіонер за віком та інвалід другої групи, проживав у місті Луганську і до 31.07.2014 року перебував па обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Луганська

З липня 2014 року позивач проживав у смт. Гніздичів Жидачівського району Львівської області, що стверджується довідкою управління соціального захисту населення Жидачівської районної державної адміністрації Львівської області від 06.10.2016 № 155.

З 01 серпня 2014 року позивач перебував на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області, що стверджується листом управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі від 29.09.2016 № 70/С-4.

Постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 22.05.2015 року у справі № 443/255/15-а визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області щодо невиконання перерахунку пенсії позивача з 01 березня 2014 року відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; визнано протиправними дії управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі Львівської області, щодо нарахування і виплати суми індексації на протязі 2010- 2014 років з порушенням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення."; зобов`язано управління Пенсійного Фонду України в Жидачівському районі Львівської області провести позивачу перерахунки: пенсії з 01 березня 2014 року із застосуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію, підвищеної на коефіцієнт, який відповідає 20 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у 2013 році, порівняно з 2012 роком; розміру індексації за період з 01.05.2010 р. по 31.12.2014 р. відповідно до положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; зобов`язано управління Пенсійного Фонду України в Жидачівському районі Львівської області виплатити різницю між сумою індексації, яка мала бути сплачена відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (з урахуванням того, що місяцем початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є грудень 2009 року) і фактично виплаченою сумою індексації, за період з 01 травня 2010 року по 31 грудня 2014 року.

Судом встановлено, що починаючи з 22 травня 2008 року нарахування індексації мало здійснюватись відповідно до Закону, а не положень постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року. Оскільки пенсія призначена позивачеві з 10.12.2009, індексація його пенсії має проводитись за нормами Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно з розрахунком індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком, у жовтні 2016 року, січні і квітні 2017 року перевищив поріг індексації, встановлений у ч. 1 ст. 4 Закону № 1282-XII у розмірі 103 відсотки. Починаючи з вересня 2015 року Управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі нараховує та виплачує позивачеві пенсію на рівні 1 689,96 грн., що підтверджується довідкою управління від 30.11.2016 № 5680/02-18 про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії. З 1 січня 2015 року управління Пенсійного фонду України в Жидачівському районі припинив обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком та не здійснює індексацію пенсії позивача. У жовтні 2014 року управлінням Пенсійного фонду України в Жидачівському районі за заявою позивача здійснений перерахунок його пенсії, в якому були застосовані: коефіцієнт заробітної плати 1,38954 та коефіцієнт страхового стажу - 0,56250, що підтверджує згаданий вище лист від 29.09.2016 № 70/С-4.

З 01.09.2015 по 30.11.2016 розмір пенсійних виплат позивача становить 1 689,96 грн., що підтверджується довідкою Головного Управління Пенсійного фонду України від 30.11.2016р. №5680/02-18/а.с.20/. Розмір пенсійних виплат позивача станом на дату пред`явлення даного позову становить 1 689,96 грн.

Не погодившись з діями відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації, позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон №1282-ХІІ) та Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок №1078).

Судом встановлено і не заперечується сторонами, що позивачу за період з 01.09.2016 року по 30.09.2017 рік не виплачувалась індексація грошового забезпечення.

Згідно ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 2, 9 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 3, 4 Закону №1282-XII (в редакції, що діяла до 01.01.2016 року) передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, який установлюється у розмірі 101 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 911-VІІІ від 24.12.2015 року внесено зміни до ч. 1ст. 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та поріг індексації підвищено зі 101 % до 103 %.

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення" №1078 від 17.07.2003 року індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

При цьому, прожитковий мінімум для непрацездатних осіб змінювався і відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік"з 1 січня 2015 року становив 949 грн.; з 1 вересня 2015 року - 1074 грн. В 2016 році відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік"з 01.01.2016 року прожитковий мінімум для непрацездатних осіб становив 1074 грн., з 01.05.2016 року -1130 грн., з 01.12.2016 року -1247 грн.

Згідно з п. 6 Порядку № 1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету; 3) об`єднання громадян підвищують розміри оплати праці за рахунок власних коштів; 4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття; 5) індексація стипендій особам, які навчаються, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються; 6) індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів; 7) індексація сум відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також сум, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, проводиться за рахунок джерел, з яких вони сплачуються.

У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Тобто, сума індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі «Кечко проти України» (рішення від 08 листопада 2005 року), органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку і з таким погоджується колегія суддів, що позивачу за період з 01.09.2016 по 30.09.2017 роки не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, що свідчить про протиправну бездіяльність відповідача.

Зміст компетенції органу виконавчої влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією. В одних випадках це зміст прав та обов`язків (право діяти чи утримуватися від певних дій). В інших випадках органу виконавчої влади надається свобода діяти на свій розсуд, тобто оцінюючи ситуацію, вибирати один із кількох варіантів дій (або утримуватися від дій) чи один з варіантів можливих рішень.

В даному випадку, індексація не нарахована та не виплачена позивачеві.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку повноваження щодо обрахунку індексації, покладається на відповідача, який є суб`єктом владних повноважень у сфері нарахування та виплат пенсій.

Апеляційний суд зазначає, що позивачем фактично оскаржується бездіяльність відповідача, а тому такого слід зобов`язати вчинити певні дії, і лише після цього позивач вправі оскаржувати дії щодо певних нарахувань проведеного відповідачем.

Таким чином, обираючи ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.09.2016 по 30.09.2017 роки включно.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

Оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, то воно не може бути скасоване чи змінене з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

керуючись ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в особі відділу з питань перерахунків пенсій № 14 Управління застосування пенсійного законодавства - залишити без задоволення, а рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 25 серпня 2020 року у справі № 443/683/17, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула