Справа № 380/6911/20
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року справа №380/6911/20

зал судових засідань №8

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Тронка О.В.,

за участю представників сторін:

позивача Яремко В.П.,

відповідача Ворошилової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства Червоноградський завод залізобетонних виробів до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Львівська 36, ) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, вул.Стрийська, 35, м.Львів, ), в якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ДПС у Львівській області щодо зарахування в інтегрованій картці платника ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» () з платежу «орендна плата з юридичних осіб» ( 108010600) суми 47361,63 грн., що нарахована платником до зменшення податкового зобов`язання за 2018 рік по уточнюючій податковій декларації з плати за землю № від 30.08.2019 року, в рахунок погашення податкового боргу по Податковому розрахунку земельного податку № 907400755 від 17.02.2014 року, а також дії щодо нарахування пені у розмірі 29365,82 грн. на суму цього податкового боргу;

- зобов`язати ГУ ДПС у Львівській області вчинити дії по коригуванню облікових показників в інтегрованій картці платника ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» () з платежу «орендна плата з юридичних осіб» (код класифікації доходів бюджету 18010600) шляхом здійснення облікових операцій по виключенню з обліку податкового боргу в розмірі 76727,93 грн., а саме; 47361,63 грн. по Податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 15.02.2018 року та 29365,82 грн. безпідставно нарахованої пені на податковий борг минулих років по Податковому розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач стверджує, що у зв`язку з діями відповідача, які полягають у зарахуванні платежів в погашення податкового боргу поза межами 1095 днів з дати його виникнення та нарахування пені на суму такої сплати, в інтегрованій картці платника (далі ІКП) відносно позивача відображена недостовірна інформація щодо стану розрахунків та наявності податкового боргу ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» за платежем «орендна плата з юридичних осіб». Позивач зазначає, що протиправні дії податкового органу щодо спрямування уточнених сум податкових зобов`язань за 2018 рік на погашення податкового боргу минулих років призвели до протиправного нарахування пені за період серпень - січень 2019 років на зменшення податкового боргу минулих років, причому поза межами 1095 днів з дати його виникнення. Таким чином, розмір податкового боргу з орендної плати за землю є завищеним та завищено борг по несплаченій пені, оскільки така неправомірно нарахована. Вважаючи у зв`язку з цим свої права порушеними, позивач звернувся до суду за судовим захистом.

Ухвалою від 01.09.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 06.10.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивачем подана звітна податкова декларація з плати за землю за 2018 рік № від 15.02.2018 року, якою визначено річну суму орендної плати за землю на 2018 рік в розмірі 401709,18 грн., щомісячно до нарахування за період з січня по грудень по 33475,77 грн. В подальшому позивач подав до контролюючого органу уточнюючу податкову декларацію з плати за землю за 2018 рік №, якою уточнено річно суму орендної плати за землю в розмірі 354347,61 грн., щомісячно до нарахування за період з січня по грудень по 29528,97 грн., зокрема щомісячно до зменшення нарахована сума 3946,8 грн. Таким чином, на підставі ст.. 87 Податкового кодексу України зазначені кошти були зараховані в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, відповіді на відзив. Просила суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просила суд в задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач - ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» зареєстроване як юридична особа . Місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Львівська 36.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» () взято на обік платника податків 21.03.1991.

Позивачем до контролюючого органу подана звітна податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік (№ від 15.02.2018 року), якою визначено річну суму орендної плати за землю на 2018 рік в розмірі 401709,18 грн., щомісячно до нарахування за період з січня по грудень по 33475,77 грн.

В подальшому позивачем до контролюючого органу подана уточнююча податкова декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) на 2018 рік № від 30.08.2018, якою визначено уточнену річну суму орендної плати за землю на 2018 рік в розмірі 354347,61 грн., щомісячно до нарахування за період з січня по грудень по 29528,97 грн. Вказаною декларацією позивачем нараховане до зменшення податкове зобов`язання з орендної плати за землю за період 2018 рік на суму 47361,63 грн., зокрема щомісячно до зменшення нарахована сума 3946,8 грн.

Згідно даних інтегрованої картки платника станом на 17.03.2020 року за позивачем рахується податковий борг з орендної плати за землю з юридичних осіб (18010600) по податковому розрахунку земельного податку № від 15.02.2018 року у сумі 401709,18 гривень та пеня у сумі 29366,30 гривень.

Так, з інтегрованої картки платника (далі ІКП) позивача з платежу «орендна плата за землю» (код класифікації доходів бюджету 18010600) за 2018 - 2019 роки вбачається, що відповідач, суму 47361,63 гри. по уточнюючій декларації від 30.08.2018 року № спрямував на сплату (погашення) податкового боргу минулих років, який виник згідно Податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року. Крім цього, в результаті спрямування уточнених сум податкових зобов`язань за 2018 рік на погашення податкового боргу минулих років, контролюючий орган у ІКП позивача за період серпень 2018 - січень 2019 років нарахував пеню у сумі 29365,82 грн. на зменшення податкового боргу минулих років (податковий розрахунок земельного податку № від 17.02.2014 року)

Позивач стверджує, що у зв`язку з вищенаведеними діями відповідача, щодо зарахування уточнених сум в погашення податкового боргу минулих років поза межами 1095 днів з дати його виникнення та нарахування пені на суму такого погашення, у ІКП Позивача відображена недостовірна (викривлена, некоректна) інформація щодо стану розрахунків та наявності податкового боргу за вказаним платежем, а саме: розмір податкового боргу Позивача з орендної плати за землю є завищеним на суму 76727,45 грн., зокрема - на 47361,63 грн. завищений борг по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плаза за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № від 15.02.2018 року та на 29365,82 грн. завищено борг по несплаченій пені (оскільки така неправомірно нарахована).

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду для відновлення своїх порушених прав

Зміст спірних правовідносин полягає в різному трактуванні сторонами дотримання порядку вжиття заходів з метою погашення податкового боргу, зокрема застосування п.87.9 ст.87 ПК України щодо податкового боргу поза межами 1095 днів з дати його виникнення та застосування до такого податкового боргу п.п.129.1.1 п.п.129.1.3 ст.129 ПК України (нарахування пені на такий борг).

При вирішенні спору суд керувався таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1.1. ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), цей кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до пункту 36.1. статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПК України) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою

Згідно п. 46.1. ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Відповідно до ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).

Згідно з нормами п.п. 286.2 та 286.3 ст. 286 вказаного Кодексу, яка визначає порядок обчислення плати за землю, визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подасться довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Водночас згідно п. 50.1. ст.50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Таким чином, платнику податків у разі виявлення помилок у поданій ним податковій звітності надано право внести відповідні зміни шляхом подання уточнюючого розрахунку.

За положеннями пунктів 35.1. 35.2 статті 35 ПК України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 87.1 статті ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Пунктом 87.2 статті 87 ПК України передбачено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.87.9. ст. 87 ГІК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно п. 131.2. ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок погашення податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені. Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.

При цьому, серед визначеного приписами ст.87 та ст. 131 Податкового кодексу України вичерпного переліку джерел погашення податкового боргу платника податків, можливість врахування податкових (уточнюючих) декларацій, у якості платіжних документів в рахунок погашення податкового боргу відсутня.

Таким чином, подання позивачем уточнюючої декларації податкових зобов`язань з орендної плати за землю за 2018 рік (№ від 30.08.2018 року) лише підтверджує усунення самостійно виявлених помилок в сторону зменшення податкових зобов`язань за 2018 на суму 47361,63 грн., та не є доказом сплати податкових зобов`язань з орендної плати за 2018 рік чи за 2014 рік.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом Постанові від 21.05.2018 у справі №826/3997/16 (адміністративне провадження №16/9901/41161/18).

Щодо нарахування пені.

У відповідності до пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується: після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня,

Нарахування пені розпочинається; а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом; б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня. наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Згідно пп. 129.3.1. п. 129.3. ст. 129 ПК України нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Пунктом 129.4. ст. 129 ПК України передбачено, що пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

З аналізу наведених норм слідує, що нарахування пені здійснюється на суму податкового боргу за кожний календарний день прострочення у його сплаті із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його погашення.

Таким чином, пеня, як спосіб забезпечення податкового боргу (у редакції ПК України станом на час здійснення спірних правовідносин між сторонами) нараховується на суму податкового боргу, починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання (при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків) або від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні (при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами) та закінчується, зокрема, у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Отже, обов`язок сплати пені пов`язаний з обов`язком погашення податкового боргу. Якщо сам борг набуває статусу безнадійного, нарахування пені на безнадійний борг не здійснюється.

Згідно з пунктом 101.1 статті 101 ПК України, списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг.

Відповідно до підпункту 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України, під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом.

Строк давності встановлений статтею 102 ПК України. За змістом цієї статті строк давності становить 1095 днів, який, для цілей стягнення податкового боргу, обраховується з наступного дня після закінчення граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Отже, протягом цього строку несплачена сума грошового зобов`язання вважається податковим боргом, щодо якого податковий орган має право вживати заходи для його погашення. Однак, по завершенні цього строку податковий борг вважається безнадійним та підлягає списанню.

Контролюючі органи, згідно з пунктом 101.5 статті 101 ПК України, щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Таким чином, уразі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу такий борг визнається безнадійним і підлягає списанню разом з нарахованими на такий податковий борг пенею та штрафними санкціями. З цього часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-яких заходів щодо стягнення суми боргу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом Постанові від 06.02.2018 по справі № 807/2097/16 (К/9901/99/17). У вказаному рішенні суд зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, утому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Так, наказом Міністерства доходів і зборів України №577 від 10.10.2013 затверджений Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі Порядок № 577), у пункті 2.1 якого визначено, що безнадійним податковим боргом є, зокрема, податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України (підпункт 3 пункту 2.1 Порядку №577).

Відповідно до п.3.1 Порядку №577 визначення сум безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню органами доходів і зборів, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

Пунктом 3.2 Порядку №577 визначено, що днем виникнення безнадійного податкового боргу вважається: у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, - дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку №577, у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку № 577 слідує, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку №577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Податковий борг платника податків, щодо якого минув строк давності, встановлений статтею 102 Податкового кодексу України (1095 днів), повинен списуватись контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи, за станом на день виникнення безнадійного податкового боргу, або за даними довідки відповідного контролюючого органу про наявність безнадійного податкового боргу на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється органами державної податкової служби щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Строк сплати сум по податковому розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року сплив у 2017 році і з того часу такий борг вважається безнадійним.

А тому, відповідач протиправно скерував кошти по орендній платі за 2018 рік за наслідками уточнюючого розрахунку від 30.08.2019 року на погашення безнадійного податкового боргу та безпідставно нарахував пеню.

Суд вважає, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 04.09.2018 у справі №813/4430/16 (адміністративне провадження №К/9901/47255/18). У вказаному рішенні суд зазначає, що не приймаючи рішення про списання податкового боргу, з дати виникнення якого минуло 1095 днів, податковий орган діє в всупереч вимогам Порядку № 577, такі його дії/бездіяльність є протиправними.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач в інтегрованій картці ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» протиправно зарахував з платежу «орендна плата з юридичних осіб» ( 108010600) суму 47361,63 грн., що нарахована платником до зменшення податкового зобов`язання за 2018 рік по уточнюючій податковій декларації з плати за землю № від 30.08.2019 року, в рахунок погашення податкового боргу по Податковому розрахунку земельного податку № 907400755 від 17.02.2014 року, та протиправно нарахував пеню у розмірі 29365,82 грн. на суму цього податкового боргу.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ГУ ДПС у Львівській області вчинити дії по коригуванню облікових показників в інтегрованій картці платника ПрАТ «Червоноградський завод залізобетонних виробів» з платежу «орендна плата з юридичних осіб» шляхом здійснення облікових операцій по виключенню з обліку податкового боргу в розмірі 76727,93 грн., а саме; 47361,63 грн. по Податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 15.02.2018 року та 29365,82 грн. безпідставно нарахованої пені на податковий борг минулих років по Податковому розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року, суд зазначає наступне.

Внаслідок описаних вище протиправних дій відповідача, існують недостовірні відомості у інформаційних системах податкового органу щодо суми податкового боргу позивача за платежем «орендна плата з юридичних осіб», а саме: розмір податкового боргу позивача з орендної плати за землю є завищеним на суму 76727,45 гри., зокрема - на 47361,63 грн. завищений борг по податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік № від 15.02.2018 року та на 29365,82 грн. завищено борг по несплаченій пені (оскільки така неправомірно нарахована).

Механізм ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, регулюється Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422. зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016р. за №751/28881 (Далі - Порядок №422).

Відповідно до п.2 Розділу І цього Порядку інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Відповідно до гі.1 Розділу II Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та Кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Абзацом 5 пункту 5 розділу І Порядку №422 передбачено, що у разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС. підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Відтак, чинним законодавством контролюючому органу надана можливість коригування даних (облікових показників) інтегрованої картки платника податків у разі необхідності.

Суд звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що зобов`язання відповідача вчинити дії по коригуванню облікових показників в інтегрованій картці платника Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» () з платежу «орендна плата з юридичних осіб» (код класифікації доходів бюджету 18010600) шляхом здійснення облікових операцій по виключенню з обліку податкового боргу в розмірі 76 727,93 грн, а саме: 47361,63 грн по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 15.02.2018 року та 29365,82 грн., безпідставно нарахованої пені на податковий борг минулих років по податковому розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 4204,00 грн.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, підп.15 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області щодо зарахування в інтегрованій картці платника податків Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» за платежем «орендна плата з юридичних осіб» (код класифікації доходів бюджету 18010600) суми 47361,63 грн, що нарахована платником до зменшення податкового зобов`язання за 2018 рік по уточнюючій податковій декларації з плати за землю № від 30.08.2018, в рахунок погашення податкового боргу по податковому розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 та нарахування пені у розмірі 29 365,82 грн на суму цього податкового боргу.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (79003, вул.Стрийська, 35, м.Львів, ) вчинити дії по коригуванню облікових показників в інтегрованій картці платника Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Львівська 36, ) з платежу «орендна плата з юридичних осіб» (код класифікації доходів бюджету 18010600) шляхом здійснення облікових операцій по виключенню з обліку податкового боргу в розмірі 76 727,93 грн, а саме: 47361,63 грн по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік № від 15.02.2018 року та 29365,82 грн., безпідставно нарахованої пені на податковий борг минулих років по податковому розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (79003, вул.Стрийська, 35, м.Львів, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства «Червоноградський завод залізобетонних виробів» (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, вул.Львівська 36, ) судовий збір в сумі 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2020 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна