Справа № 560/5041/20
Суддя: Тарновецький І.І.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/5041/20
РІШЕННЯ

іменем України

22 грудня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Тарновецького І.І. розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить суд:

- визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі моїх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням періодів роботи на посаді викладача по класу фортепіано в Кулябській дитячій музичній школі, з 01 серпня 1979 року по 05 листопада 1990 року, та в Новоушицькій дитячій музичній школі з 12 листопада 1990 року теперішній час, до спеціального педагогічного стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років.

- стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн., та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зверталася до відповідача із заявою щодо виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій, проте відповідач листом від 04.08.2020 №3704-3189 повідомив про відмову у виплаті грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу та у зв`язку з тим, що до спеціального стажу роботи не зараховано періоди: з 01.08.1979 по 05.11.1990 в Кулябській дитячій музичній школі та з 12.11.1990 по 31.12.1991 в Новоушицькій дитячій музичній школі через відсутність документів, зокрема статутів шкіл, які б підтверджували, що ці школи були дитячими середніми музичними школами або школами-семирічками; з 01.01.1992 по даний час в Новоушицькій дитячій музичній школі через відсутність документів, зокрема статуту школи, підтверджуючого, що ця школа є закладом освіти. Позивач вважає, що така позиція ГУ ПФУ у Хмельницькій області суперечить нормам діючого законодавства України та порушує його права в сфері соціального та пенсійного забезпечення, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 07.09.2020 суд відкрив провадження у даній справі та призначив її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

25.09.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Вказує, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 6 серпня 1979 року ОСОБА_1 працювала на посаді викладача по класу фортепіано: з 01.08.1979 по 05.11.1990 в Кулябській дитячій музичній школі; з 12.11.1990 по даний час в Новоушицькій дитячій музичній школі. До спеціального стажу не зараховано періоди: з 01.08.1979 по 05.11.1990 в Кулябській дитячій музичній школі та з 12.11.1990 по 31.12.1991 в Новоушицькій дитячій музичній школі через відсутність документів, зокрема, статутів шкіл, які б підтверджували, що ці школи були дитячими середніми музичними школами або школами-семирічками. Довідки, які надані позивачкою, не є підтвердженням того, що ОСОБА_1 працювала у дитячій середній музичній школі або школі - семирічці; з 01.01.1992 по даний час в Новоушицькій дитячій музичній школі через відсутність документів, зокрема, статуту школи, підтверджуючого, що ця школа є середнім закладом освіти. Позивачка не скористалася правом, передбаченим абз. 1 п. 1.7. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, та не подала додаткових документів, зокрема не надала статути школи, підтверджуючі, що ці школи є закладами освіти, в строк, передбачений Законом. Документи, які були б підставою для врахування періодів до спеціального стажу роботи та виплати грошової допомоги, передбаченої пунктом 7-1 розділу XV Закону, позивачкою при зверненні 18.06.2019 за призначенням пенсії не надано, що підтверджується розпискою-повідомленням, яка міститься в матеріалах пенсійної справи. Підстав для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення немає. Пенсія призначена і виплачується згідно вимог чинного законодавства. З огляду на викладене, вважає, що підстави для задоволення даного адміністративного позову відсутні.

У відзиві також заявлено клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

Враховуючи те, що дана справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши докази, які знаходяться в матеріалах справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що ОСОБА_1 з 20.06.2019 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон № 1058-ІV).

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 працювала на посаді викладача по класу фортепіано: з 01.08.1979 по 05.11.1990 в Кулябській дитячій музичній школі; з 12.11.1990 по даний час в Новоушицькій дитячій музичній школі.

Загальний стаж роботи позивача становить 43 роки 7 місяців 8 днів.

Позивач звернувся до відповідача із заявою щодо виплати грошової допомоги у розмірі десяти пенсій станом на день її призначення.

Листом від 04.08.2020 №3704-3189 відповідач повідомив позивача про відмову у виплаті такої грошової допомоги, оскільки підстав для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення немає.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд враховує наступне.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років та після цієї дати.

Згідно ст. 4 Закону України "Про позашкільну освіту", позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

На підставі п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно ст. 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. Посада викладача цим переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати.

Відповідно п.2 вказаного Порядку до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно п.5 цього Порядку грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV, та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п.6 вказаного Порядку для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.

Згідно п.7 вказаного Порядку виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Суд встановив, що станом на день звернення до відповідача за призначенням пенсії позивач досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, працювала на посадах, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і має страховий стаж більше 30 років, а тому має право на виплату грошової допомоги, яка не оподатковується в розмірі 10 місячних пенсії станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 "Прикінцевих положень" Закону №1058-IV.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17.

Виходячи з наведеного, викладач музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладача по класу фортепіано повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні п. "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Разом з тим, суд вважає безпідставним твердження відповідача, що період роботи на посаді викладача з 01.08.1979 по 05.11.1990 в Кулябській дитячій музичній школі; з 12.11.1990 по 31.12.1991 в Новоушицькій дитячій музичній школі; з 01.01.1992 по даний час в Новоушицькій дитячій музичній школі не може бути зарахований до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугою років через відсутність статутних та інші документів, чинних на період роботи позивача в зазначених дитячих музичних школах, які б підтверджували, що ці школи були дитячою середньою музичною школою-семирічкою, та зазначає наступне.

Згідно з положенням статті 62 Законом України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Згідно з пунктами 17-18 цього Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. В такому ж порядку показаннями свідків підтверджується час роботи громадян із числа національних меншин, примусово виселених з місць постійного проживання в 30 - 40 роки, а також час роботи в колгоспі до 1965 року у випадках, коли неможливо одержати документи про наявний стаж роботи, незалежно від причин відсутності необхідних документів.

За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Так, позивач для підтвердження стажу надала копію трудової книжки серії НОМЕР_2 , яка повністю підтверджує факт трудової діяльності. Жодних доказів, які б спростували цей факт відповідач не надав.

Згідно з ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки відповідачем не надано до суду доказів правомірності прийняття свого рішення, суд дійшов висновку, що відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у виплаті грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Хмельницькій області неправомірно не зарахувало періоди роботи: на посаді викладача по класу фортепіано в Кулябській дитячій музичній школі з 01 серпня 1979 року по 05 листопада 1990 року, та в Новоушицькій дитячій музичній школі з 12 листопада 1990 року теперішній час, а тому позивач має всі передбачені законом підстави для отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", внаслідок чого позовні вимоги ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 27.08.2020.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Стосовно розподілу судових витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч. 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що між фізичною особою ОСОБА_1 та адвокатом Наталюком Назаром Миколайовичем 10 серпня 2020 року укладений договір про надання правової допомоги за №128.

Відповідно до розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу адвокатом позивачу надано наступний спектр послуг: надання консультації - 350,00 грн., пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва клієнта в судовому засіданні - 700,00 грн., складання позовної заяви - 1950,00 грн., всього надано правової допомоги за Договором про надання правової допомоги за №128 вартістю 3000,00 грн..

Згідно з квитанцією про оплату гонорару клієнтом ОСОБА_1 адвокату Наталюку Назару Миколайовичу за розрахунком суми гонорару, що додається за надану правничу допомогу суми гонорару за надану правничу допомогу згідно договору про надання правової допомоги № 128 від 10.08.2020 позивачем сплачено 3000,00 грн.

Таким чином, судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. документально підтверджені належно оформленими документами, наявними в матеріалах справи.

Аналогічна позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 23.05.2018 №820/2262/18 (К/9901/1650/18).

Водночас, відповідачем не доведено неспівмірності понесених позивачем витрат на оплату правничої допомоги адвоката. При цьому, позивачем надано належні докази, які підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 , грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі моїх десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з врахуванням періодів роботи на посаді викладача по класу фортепіано в Кулябській дитячій музичній школі, з 01 серпня 1979 року по 05 листопада 1990 року, та в Новоушицькій дитячій музичній школі з 12 листопада 1990 року теперішній час, до спеціального педагогічного стажу, який дає право на отримання пенсії за вислугу років.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя /підпис/ І.І. Тарновецький

"Згідно з оригіналом"
Суддя І.І. Тарновецький