Справа № 400/2075/20
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 р. Справа № 400/2075/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034
про:визнання наказу від 07.05.2020 р. № 8354-СГ протиправним; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким позивачці відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер :18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь);

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер :18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь) за її клопотанням від 14.04.2020 про безоплатну приватизацію земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

З метою реалізації своїх прав на землю позивачка звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із клопотанням від 14.04.2020 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер :18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь).

До клопотання мною було додано: графічні матеріали та копії сторінок паспорта громадянина України і картки платника податків.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», позивачці відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Підставою для відмови відповідач визначив те, що Новобузька міська рада, в межах якої розташована бажана земельна ділянка, входить до Новобузької об`єднаної територіальної громади і відповідно до абзацу 3 розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 р. № 60-р, передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Позивач не погоджується із вказаним наказом та вважає його протиправним, у зв`язку з тим, що відповідачем не виявлено невідповідностей місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, тобто підстав для мотивованої відмови у наданні дозволу на розроблення земельної ділянки.

Ухвалою від 03.06.2020 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного провадження.

23.06.2020 року відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування свого відзиву відповідач зазначає наступне:

За результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 щодо надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер :18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області Головним управлінням наказом від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», позивачці відмовлено у зв`язку з відсутністю погодження Новобузької об`єднаної територіальної громади у відповідності до вимог абзацу 3 розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад». Зазначеною нормою передбачено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01.02.2018 року забезпечити, в тому числі здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями с/г призначення державної власності під час передачі у користування або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Тобто відповідач вважає, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р не суперечить положенням Земельного кодексу України, а доповнює їх в частині передачі земель.

Таким чином, відповідач вважає, що оспорюваний наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відповідає вимогам статті 118 Земельного кодексу України та розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області із клопотанням про безоплатну приватизацію земельної ділянки від 14.04.2020 (у матеріалах справи) у якому просила надати дозвіл на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер :18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь). Клопотання і матеріали, додані до нього, позивачка надіслала на адресу відповідача рекомендованим поштовим відправленням АТ «Укрпошта» № 787. Згідно інформації офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» дане поштове відправлення було вручено 15.04.2020 року.

За результатами розгляду зазначеного клопотання відповідачем видано наказ від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» (копія у матеріалах справи).

Згідно з цим наказом підставою для відмови є те, що Новобузька міська рада, в межах якої розташована бажана земельна ділянка, входить до Новобузької об`єднаної територіальної громади. Відповідно до абзацу 3 розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р, передача земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Аналізуючи підставу відмови суд зазначає, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 року № 60-р «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» встановлено наступне Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01.02.2018 року забезпечити:

- формування земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в межах, визначених перспективним планом формування територій громад, шляхом проведення інвентаризації земель сільськогосподарського призначення державної власності з подальшою передачею зазначених земельних ділянок у комунальну власність відповідних об`єднаних територіальних громад згідно із статтею 117 Земельного кодексу України;

- передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, включених до переліку земельних ділянок державної власності, права на які виставлені на земельні торги, в комунальну власність об`єднаних територіальних громад після оприлюднення результатів земельних торгів та укладення договорів оренди таких земельних ділянок;

- здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Із аналізу норм вказаного розпорядження суд приходить до висновку, що воно не підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

По-перше, у абзаці 3 вказаного розпорядження йдеться про доручення Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру забезпечити здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення, а не про встановлення норми, яка регулює питання передачі земельних діяльно громадянам, як це викладено у оспорюваному наказі.

По-друге, відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України. Акти Кабінету Міністрів України з організаційно-розпорядчих та інших поточних питань видаються у формі розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п. 18 ст. 4 КАС України нормативно-правовий акт це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Згідно з Наказом Міністерства юстиції України «Про вдосконалення порядку державної реєстрації нормативно-правових актів у Міністерстві юстиції України та скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів» від 12.04.2005 року № 34/5 нормативно-правовий акт офіційний документ, прийнятий уповноваженим на це суб`єктом нормотворення у визначеній законом формі та порядку, який встановлює норми права для неозначеного кола осіб і розрахований на неодноразове застосування. Нормативно правові акти підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

За такого суд приходить до висновку, що розпорядження від 31.01.2018 року № 60-р не є нормативним або нормативно-правовим актом, а відтак не може встановлювати, змінювати, припиняти норм права, тому не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Отже, підстави для відмови у наданні позивачці дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га, які викладені у наказі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» вбачається необґрунтованими.

Згідно зі ст. 118 Земельного кодексу України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що оспорюваний наказ відповідача не містить передбачених Земельним кодексом України підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, тому підлягає скасуванню.

На підставі ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно з п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333 Головне управління Держгеокадастру в області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане, тобто територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин.

Із аналізу вищевикладених норм та обставин суд приходить до висновків, що:

- відповідач є органом державної влади до компетенції якого належить надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на яку претендує позивач;

- позивачем дотримано вимоги Земельного кодексу України під час звернення до відповідача із вищевказаним клопотанням;

- відповідачем порушено вимоги Земельного кодексу України стосовно забезпечення права позивача на безоплатну приватизацію земельної ділянки шляхом видання наказу від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» у порядку не передбаченому чинним законодавством України, зокрема, з підстав не передбачених чинним законодавством України.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 19 , 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) задовольнити.

2. Визнати протиправним наказ Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 07.05.2020 року № 8354-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким позивачці відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер :18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь).

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) надати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності площею 32 га, кадастровий номер :18:000:0067, що розташована в межах території Новобузької сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Загальна Користь) за її клопотанням від 14.04.2020 про безоплатну приватизацію земельної ділянки.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр. Миру, 34, м. Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22.12.2020 року.

Суддя О.В. Малих