Справа № 440/6710/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/6710/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
18 листопада 2020 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України (надалі також - відповідач), відповідно до якої просить:
- визнати протиправним та скасувати протокол комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.06.2020 № 91 у частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності;
- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги по інвалідності, передбаченої статтею 16 Закону У країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» виходячи з щомісячного розміру грошового забезпечення 1956,00 грн.
Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги вказав, що на виконання рішення суду, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлено Протокол від 19.06.2020 № 91, йому призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 42 місячного грошового забезпечення в розмірі 332 грн, та перераховано вказану суму на його картковий рахунок. Проте, не погоджуючись із розміром виплаченої одноразової допомоги, звернувся до Міністерства оборони України із письмовою заявою про надання розрахунку суми його грошового забезпечення, обчисленого станом на дату встановлення другої групи інвалідності (22.09.2008). Разом з тим, просив переглянути прийняте рішення про розмір виплаченого грошового забезпечення та привести його у відповідність до 42 місячного грошового забезпечення за посадою аналогічною станом на день встановлення другої групи інвалідності (22.09.2008) та здійснити її виплату.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23 листопада 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року клопотання представника Міністерства оборони України про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
18 грудня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (що також був отриманий на електронну пошту суду, однак не був скріплений електронним цифровим підписом), відповідно до якого представник відповідача проти позову заперечував, наголошуючи на правомірності протоколу від 19.06.2020 № 91 в частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності та дотриманні положень, визначених Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб».
Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно з п. 2 ч.1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, що набрало законної сили 27.04.2020, у справі №440/3798/19 позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом від 02 лютого 2018 року №12 в частині пункту 2, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок настання 2 групи інвалідності. Зобов`язано Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду 2 групи з 22.09.2008, інвалідність якого настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням військової служби, відповідно до статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України з питань соціального захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і деяких інших осіб" від 03 листопада 2006 року №328-V та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499.
На виконання вказаного рішення суду комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протоколом від 19.06.2020 № 91, крім іншого, призначено ОСОБА_1 , якого 17.05.1978 звільнено з військової служби та 22.09.2008 під час повторного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, у розмірі 42-місячного грошового забезпечення на день звільнення, відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року №499 (в редакції на день встановлення інвалідності) у сумі 332,85 грн /а.с. 10/.
Не погоджуючись з таким протоколом у частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності у сумі 332,85 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі Закон № 2011-XII, в редакції, що діяла на період спірних правовідносин).
Частиною 2 ст. 16 вказаного Закону визначено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю під час виконання ним обов`язків військової служби, а також інвалідності, що настала в період проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі до п`ятирічного грошового забезпечення за останньою посадою в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Як встановлено Полтавським окружним адміністративним судом під час провадження у справі №440/3798/19 належним способом захисту порушеного права, у спірному випадку, є визнання протиправним рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги та зобов`язання призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до приписів Закону № 2011-XII та Порядку №499.
Відтак, переглядаючи спір щодо розміру виплаченої одноразової грошової допомоги, суд вказує, що підлягають застосуванню саме норми Закону №2011-XII, а також Порядку № 499.
У свою чергу, абзацом 5 підпункту 4 пункту 2 вищевказаного Порядку, передбачено, що при обчисленні одноразової грошової допомоги грошове забезпечення визначається, зокрема, для звільнених з військової служби - на день звільнення виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Абзацом 7 підпункту 2 пункту 2 Порядку №499 (редакції станом на дату встановлення ІІ групи інвалідності позивача) визначено, що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) у разі настання інвалідності в період проходження військової служби та особам, звільненим з військової служби, у разі настання інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби чи після закінчення зазначеного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період її проходження, зокрема, у разі настання інвалідності внаслідок виконання обов`язків військової служби - у розмірі: 42-місячного грошового забезпечення - інвалідам II групи.
При цьому, на думку позивача, Міністерство оборони України повинно було нарахувати та виплатити йому одноразову грошову допомогу виходячи із розміру його грошового забезпечення за останньою (аналогічною) посадою та врахувати: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), одноразові додаткові види грошового забезпечення станом на 22.09.2008.
Проте, суд вважає такі доводи позивача безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.
Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 передбачено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Натомість, відповідно до п. 2 наведеного Порядку особам, які до набрання чинності цим Порядком, мають право на отримання одноразової грошової допомоги, зокрема, допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяв на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Отже, на час подання позивачем заяви про виплату одноразової грошової допомоги було визначено, що моментом виникнення права є дата встановлення інвалідності, а тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент первинного встановлення позивачу ІІ групи інвалідності, а саме Закон № 2011-ХІІ у редакції, чинній з 01 січня 2007 року до 01 січня 2014 року та Порядок № 499.
Конституційний Суд України у рішенні від 09 лютого 1999 у справі № 1-рп/99 зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, в силу приписів ст. 58 Конституції України, ч. 8 ст. 16-3 Закону №2011-XII, внесена Законом № 5040-VI, набрала чинності 01 січня 2014 року, а тому на спірні правовідносини не розповсюджується.
Вказана позиція висловлена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.09.2019 у справі №320/247/15-а, а також від 17.01.2020 у справі № 816/541/16-а та застосована судом при розгляді вказаної справи.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Виходячи з викладеного, протокол комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.06.2020 № 91 у частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності є правомірним, відтак визнанню протиправним та скасуванню не підлягає.
Виходячи з того, що суд дійшов висновку про не задоволення вимоги про визнання протиправним та скасування протокол комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 19.06.2020 № 91 у частині визначення ОСОБА_1 розміру одноразової грошової допомоги по інвалідності, то і вимога зобов`язати Міністерство оборони України здійснити ОСОБА_1 перерахунок одноразової грошової допомоги по інвалідності, передбаченої статтею 16 Закону У країни «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 № 499 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб» виходячи з щомісячного розміру грошового забезпечення 1956,00 грн, - не підлягає задоволенню, оскільки є похідною від вищевказаної вимоги про визнання протиправним та скасування протоколу комісії Міністерства оборони України від 19.06.2020 № 91.
Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги до задоволення не підлягають.
Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський пр-т, 6,м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський