Справа № 580/4127/20
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/4127/20 Суддя (судді) першої інстанції: В.П. Тимошенко
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просила визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування їй індексації грошового забезпечення за період з 04.12.2015 по 27.04.2016 у розмірі 0,00 грн., стягнути з відповідача на її користь суму індексації грошового забезпечення за період служби з 04.12.2015 по 27.04.2016 у розмірі 11280,42 грн., стягнути з відповідача на її користь суму компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації у розмірі 4987,51 грн., стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку з 28.04.2016 до 22.09.2020 у розмірі 279459,006 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху нею було надано належні докази її звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивачем не додано доказів сплати судового збору за подання позовної заяви, вимоги якої не стосуються прав, передбачених ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а тому вона не є звільненою від сплати судового збору за подання даного позову.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч.2 ст.312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5 - 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження). З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Беручи до уваги, що позивачем в апеляційному порядку оскаржується ухвала про повернення позовної заяви, яка зазначена в п.3 ч.1 ст.294 КАС України, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантину на всій території України, керуючись приписами ст.ст.311-312 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, дійшов висновку, що позивачем не надано доказів сплати судового збору за вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації та середнього заробітку за час затримки розрахунку з 28.04.2016 до 15.09.2020, отже, недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 23.09.2020, не усунуто, а тому позовна заява підлягає поверненню.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 позовну заяву залишено без руху, оскільки позивач не додала до своєї позовної заяви документ про сплату судового збору однак зазначила, що вона звільнена від його сплати на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», надавши копію посвідчення від 14.08.2017, згідно з яким має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Суд зазначив, що перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», серед яких не встановлено права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернулася у цій справі, що відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду викладеним у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19.

Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків зазначених у мотивувальній частині даної ухвали шляхом надання доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову у сумі 2844,46 грн.

03.10.2020 засобами поштового зв`язку позивач направила до суду першої інстанції заяву на виконання вимог ухвали суду (зареєстрована 06.10.2020 за вх.№26588/20), в якій зазначила, що звужене тлумачення п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» не може вважатись обґрунтованим з підстав, що заявлені позовні вимоги не пов`язані з порушенням прав позивача, як учасника бойових дій, що встановлено постановою Верховного Суду від 11.10.2018 у справі №805/3957/17-а і відповідні висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 №640/14679/19 та від 06.03.2020 у справі №806/3267/17.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року позовну заяву повернуто позивачу, оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору, а отже не усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою судді від 23.09.2020.

Колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання позовної заяви в силу положень КАС України є процесуальним обов`язком особи, що звертається до суду.

Згідно з ч.3 ст.161 КАС України особа, яка звертається до адміністративного суду з позовною заявою, додає до неї документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У контексті вищенаведених законодавчих норм Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16 грудня 1992 року у справі "Хаджіанастасіу проти Греції", пункти 32-37).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя ("KREUZ v. POLAND" № 28249/95).

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Пільги щодо сплати судового збору визначені у ст.5 Закону України «Про судовий збір», пунктом 13 ч.1 якої встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

З метою підтвердження обставини щодо звільнення від сплати судового збору, позивачем подано до суду копію посвідчення серії НОМЕР_2 , відповідно до якого позивач має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Аналіз п.13 ч.1 ст.5 ЗаконуУкраїни «Про сплату судовий збір» в сукупності з ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Вказаний перелік не містить таку пільгу як право на звернення до суду цих осіб зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернулася у цій справі.

Враховуючи, що позивач оскаржує дії відповідача щодо нарахування їй індексації грошового забезпечення за період з 04.12.2015 по 27.04.2016 у розмірі 0,00 грн., стягнення з відповідача суми індексації грошового забезпечення за період служби з 04.12.2015 по 27.04.2016 у розмірі 11280,42 грн., суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації у розмірі 4987,51 грн. середнього заробіток за час затримки розрахунку з 28.04.2016 до 22.09.2020 у розмірі 279459,006 грн., суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ці дії не зачіпають порядку, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосуються соціального і правового захисту позивача, як учасника бойових дій.

Оскільки вимоги позивача не пов`язані з порушенням права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій. Тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі №9901/311/19, від 12 лютого 2020 року у справа № 545/1149/17 та підтверджений в постановах Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №П/811/201/16 та від 19.10.2020 у справі №240/934/20, які мають бути враховані судом до спірних правовідносин.

В той же час, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем не було надано доказ сплати судового збору та не наведено визначених законодавством підстав для звільнення її від сплати судового збору.

Станом на момент усунення недоліків позовної заяви (03.10.2020) позивач достеменно була обізнана про зміст ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, однак у встановлений судом десятиденний строк та до 16.10.2020 не усунула недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі від 23.09.2020, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для її повернення відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України .

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелента на висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 27.06.2018 у справі №572/2088/17, від 06.03.2020 у справі №806/3267/17 та від 20.05.2020 у справі №640/14679/19, оскільки за загальним правилом, застосуванню підлягає саме остання правова позиція Верховного Суду, викладена в його постановах, яка наведена вище.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у про повернення позовної заяви залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 21 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма