Справа № 420/7367/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/7367/19

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П. Час і місце ухвалення: 22.07.2020р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Черкасовій Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РАЙЗИНГ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «РАЙЗИНГ» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 жовтня 2019 року №, № та №.

Позов обґрунтовувало тим, що в акті від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РАЙЗИНГ», на підставі якого Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено спірні податкові повідомлення-рішення, відповідач дійшов безпідставного висновку про безтоварність господарських відносин ТОВ «РАЙЗИНГ» з його контрагентами-постачальниками, які не опосередковуються реальним виконанням операцій. Викладені в акті перевірки висновки щодо третіх осіб є відображенням дій працівників податкових органів та самі по собі не породжують правових наслідків для платника податків. В свою чергу позивачем, під час проведення планового заходу контролю, надано контролюючому органу достатньо документів в підтвердження господарських операцій, а висновки перевіряючих щодо протилежного базуються виключно на припущеннях. За твердженнями позивача, Головне управління ДПС в Одеській області, на виконання вимог Порядку проведення органами Державної податкової служби зустрічних звірок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1232, зобов`язане було надіслати до податкових органів за адресою місцезнаходження контрагентів ТОВ «РАЙЗИНГ» запити на проведення зустрічних звірок щодо підтвердження взаємовідносин з позивачем, а не використовувати для висновків сумнівну податкову інформацію. При цьому, чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди покупця товару (робіт, послуг), який є платником податків, не покладено обов`язку при формуванні податкового кредиту та зобов`язань з ПДВ здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками у ланцюгу постачання вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податків до бюджету і в подальшому нести негативні наслідки за можливі дії порушника або через відсутність документального підтвердження сплати податку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 23.10.2019р. №, № та №.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення від 22.07.2020р. з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «РАЙЗИНГ».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано правової оцінки посиланням відповідача, що у 2017-2018р.р. ТОВ «РАЙЗИНГ» здійснювало діяльність з надання послуг охорони та супроводження вантажів - світлих нафтопродуктів, які перевозяться залізницею по території України та які потребують достатньої кількості трудових ресурсів фахівців із спеціальною освітою та кваліфікацією. Однак, згідно Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів (форма Д4) та Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) встановлено, що в постачальників ТОВ «РАЙЗИНГ» відсутні власні або залучені трудові ресурси необхідної спеціальної кваліфікації. При цьому, керівники підприємств-контрагентів позивача виконували функції складання та підписання звітності, документів (у тому числі первинних), реєстрації податкових накладних, ведення обліку тощо, без нарахування та виплати заробітної плати. Крім того, аналізом ЄРПН встановлено, що послуги залучення стороннього трудового ресурсу ними не придбавалися.

Також, апелянт посилається на те, що згідно інформаційних баз податкового органу постачальниками позивача ТОВ «АСЕНСІС», ТОВ «ЦИКОН ТРЕЙД», ТОВ «ДАРК ТРЕЙДЕР», ТОВ «БІЗ-СІСТЕМ», ТОВ «КИЇВСПЕЦ ПОСТАЧАННЯ», ТОВ «ХАРМАН НАЙЛ», ТОВ «ЛАЙТІНГ ТРЕЙД», ТОВ «МІРАЛАЙНС», ТОВ «ЖОЗЕФІНА», ТОВ «ПРОМ ТОРГ ЦЕНТР», ТОВ «КАР-ТЕЛ», ТОВ «ЛЕДЖЕР ТОРГ», ТОВ «ДЖОЙНЕР», ТОВ «СПЕЦБУД-ТОРГ», ТОВ «ЕЧІВМЕНТ ПЛЮС», ТОВ «КОРД КАПІТАЛ», ТОВ «АЛЬТКОН ІНВЕСТ», ТОВ «ФАМБО УКРАЇНА», ТОВ «ТОРНАДОПРО», ТОВ «ТЕМПЛПРО» рахунки в банківських установах не відкривалися (існує тільки рахунок електронного адміністрування ПДВ). З такими постачальниками позивачем укладено Договори про переуступку кредиторської заборгованості на інших юридичних осіб. Відсутність відкритих банківських рахунків, за твердженнями апелянта, свідчить про неможливість здійснення зазначеними постачальниками господарської діяльності у визначенні п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, а їх створено з метою маніпулювання показниками СЕА ПДВ; складання та реєстрацію в ЄРПН податкових накладних без фактичних поставок послуг та без здійснення розрахунків грошовими коштами.

Посилається апелянт і на те, що зібрана Головним управлінням ДПС в Одеській області податкова інформація засвідчує нереальність одержання (купівлі) постачальниками позивача ідентифікованих послуг, поставка яких була оформлена на ТОВ «РАЙЗИНГ». Згідно даних Єдиного реєстру судових рішень у відкритому доступі встановлено наявність кримінальних проваджень, в яких фігурують постачальники позивача. Отже, за відсутності факту придбання товарів (робіт, послуг) від постачальників відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту для цілей оподаткування податком на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

ТОВ «РАЙЗИНГ» подало письмовий відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області, в якому просить скаргу податкового органу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що в порушення вимог ст.296 КАС України в апеляційній скарзі податкового органу відсутні обґрунтування в чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів і встановлення обставин справи та (або) застосування норм права. Висновки-припущення Головного управління ДПС в Одеській області наведенні в акті перевірки від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621 та в апеляційній скарзі суперечать усталеній судовій практиці Верховного Суду, згідно якої відсутність у контрагентів суб`єкта господарювання матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ними господарських операцій та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди таким суб`єктом господарювання. Позивач не може нести відповідальності за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, оскільки юридична відповідальність носить індивідуальний характер. Надані ТОВ «РАЙЗИНГ» до перевірки первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є оскарження ТОВ «РАЙЗИНГ» правомірності податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 23 жовтня 2019 року:

- № (форми «Р»), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 5 128 233,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 1 282 058,00 грн.;

- № (форми «П»), яким товариству зменшено суму від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток на 5 301 745,00 грн.;

- № (форми «Р»), яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 31 032,00 грн. та застосовано штрафні санкції в сумі 7 758,00 грн.

Спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем на підставі акту від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РАЙЗИНГ» (код за ) з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2017р. по 31.12.2018р., у висновках якого зафіксовано порушення позивачем:

1) п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI (із змінами та доповненнями), п.3 розділу III П(С)БО 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013р. №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.02.2013р. за №336/22868 (зі змінами та доповненнями), п.5.6 П(С)БО 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000р. №39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011р. №25), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000р. за №161/4382 (зі змінами та доповненнями), п.6 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000р. №27/4248 (зі змінами та доповненнями), п.5 П(С)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000р. №20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000р. №85/4306 (зі змінами та доповненнями), Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999р. №291, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21.12.1999р. за №893/4186 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування податком на прибуток станом на 31.12.2018р. на 5301745 грн. та заниження податку на прибуток у сумі 31032 грн. (у тому числі: 2017 рік 29726,00 грн., 2018 рік 1306,00 грн.);

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, ст.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. №996-XIV (зі змінами та доповненнями), п.2.1, п.2.4, п.2.7 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704 (зі змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на 5 128 233,00 грн.

Зокрема, в акті перевірки від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621 зазначено, що перевіркою відображених у рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 01.01.2017р. по 31.12.2018р. в сумі 37173360 грн. встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій з надання послуг з охороною та супроводження вантажів, надання послуг із стаціонарної охорони, списання кредиторської заборгованості. У перевірений період товариством документально оформлено взаємовідносини з постачальниками ТОВ «КРОК-М» (код за ), ТОВ «ГРАНО ЄВРО ГРУП» (код за ), ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО» (код за ), ПП «СОЛИДАРНОСТЬ» (код за ), ПП «МАКСІМА-ПРОМ» (код за ), ТОВ «ЛІБОР ПРИВАТ» (код за ), ТОВ «ПРОДЖО» (код за ), ТОВ «ЧЕСТ КОМПАНІ» (код за ), TOB «CMAPT IBEHC» (код за ), TOB «КАМЕЛ-ТОРГ» (код за ), TOB «ПРОДО МАРКЕТ» (код за ), TOB «НОВОСТАЙЛ» (код за ), TOB «САЛМОН» (код за ), TOB «ГАЙВАРО» (код за ), TOB «ЛАНЕТ ЛТД» (код за ), ПП «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК» (код за ), ПП «КМК ІНВЕСТ» (код за ), ТОВ «АЛЬЯНС КОМПЛЕКТ» (код за ), ПП «ІНКОМ-ТОРГ» (код за ), ТОВ «УКР ВЕБ ПАРТНЕРС» (код за ), ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» (код за ), ПП «РЕТАЛ ТРЕЙД» (код за ), ПП «ІНКОМ- РЕТАЛ» (код за ), TOB «ІТН КОМПАНІ» (код за ), ТОВ «МАТЕРІАЛ ПРО» (код за ), TOB «НОМІ ГРУП» (код за ), ТОВ «КОНКОРДА» (код за ), ПП «ВЕНТА-СОФТ» (код за ), ТОВ «ПРОДО-ЗБУД» (код за ), ТОВ «КИЇВТОРГ РЕСУРС» (код за ), ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» (код за ), ТОВ «НИКПРОДТОРГ» (код за ), ТОВ «СТАТУС ПРО ГРУП» (код за ), TOB «АСЕНСІС» (код за ), ТОВ «БЕНДС» (код за ), ТОВ «ОРІОН ЛІГА» (код за ), ТОВ «ТОТАЛ ДОМІНЕЙШН» (код за ), ТОВ «ЦИКОН ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «ДАРК ТРЕЙДЕР» (код за ), ТОВ «БІЗ-СІСТЕМ» (код за ), ТОВ «АЙДОКС ІНВЕСТ» (код за ), ТОВ «СТРОЙ-РЕМ-ТОРГ» (код за ), ТОВ «ПРЕДІТОРІ» (код за ), ТОВ «КИЇВСПЕЦ ПОСТАЧАННЯ» (код за ), TOB «ХАРМАН НАЙЛ» (код за ), ТОВ «БК «БІЛДІНГ КЕПІТАЛ» (код за ), ТОВ «ЛЕВАР ГРУП» (код за ), ТОВ «ВЕСТФОЛ» (код за ),ТОВ «ЛОМОНД» (код за ), ТОВ «МАЙЛЕН» (код за ), TOB «КСК-СЕРВІС» (код за ), ТОВ «ПРОМОЛ-Л» (код за ), ТОВ «ОЛЬТРАНС» (код за ), ТОВ «ГРАНД МАЙН» (код за ), ТОВ «ДЕЛМАН» (код за ), ТОВ «КАППА-ФАНД» (код за ), ТОВ «ЛАЙТІНГ ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «ІНГІБІР» (код за ), TOB «МІРА-ЛАЙНС» (код за ), ТОВ «ЖОЗЕФІНА» (код за ), ТОВ «ЛЕЙСТЕР» (код за ), ТОВ «АМУРЛАЙТ» (код за ), ТОВ «ГЛЕНТАЙМ» (код за ), ТОВ «ПРОМ ТОРГ ЦЕНТР» (код за ), ТОВ «КАРТАГЄН» (код за ), ТОВ «ЕЛЮМІНАЦЯ» (код за ), ТОВ «ДЕБІТ ПРОДАКТ» (код за ), TOB «НОВОТЕХ ТРЕЙД» (код за ),ТОВ «ТАЙПТРЕЙД» (код за ), ТОВ «ПАВОН ФІНАНС» (код за ), ТОВ «КАР-ТЕЛ» (код за ), ТОВ «ДАКАТРЕЙД» (код за ), ТОВ «ВІКТТРЕЙД» (код за ), ТОВ «НАВОПРОМ» (код за ), ТОВ «ФЕРОТОН» (код за ), ТОВ «ЮНІБУД МОНТАЖ» (код за ), ТОВ «БАНГТРЕЙД» (код за ), TOB «ТВК ДАНА» (код за ), ТОВ «ЛЕДЖЕР ТОРГ» (код за ), ТОВ «ДЖОЙНЕР» (код за ), ТОВ «СПЕЦБУД-ТОРГ» (код за ), ТОВ «РІЧ АЙЛЕНД» (код за ), ТОВ «ТВК ФОРЕСТ» (код за ), ТОВ ЕЧІВМЕНТ ПЛЮС» (код за ), ТОВ «КОРД КАПІТАЛ» (код за ), TOB «АІШІ КОРП» (код за ), ТОВ РОАДС-БІЛД КОМПАНІ» (код за ), ПП «БАЛТАЙМС» (код за ), ПП «КОНТРО ЛАЙТ» (код за ), ТОВ «ГЛОБАЛКЕР ТРЕЙД» (код за ), ТОВ «АЛЬТКОН ІНВЕСТ» (код за ), ТОВ «ФАМБО УКРАЇНА» (код за ), ТОВ «ТОРНАДОПРО» (код за ), ТОВ «ТЕМПЛПРО» (код за ), ТОВ «МЕГАМАРС» (код за ), ТОВ «АМБЕЛ» (код за ), ТОВ «БЛЕНТ» (код за ), ТОВ «ІНТЕРПЕРФОМАНС» (код за ) щодо придбання послуг охорони та супроводження вантажів світлих нафтопродуктів, які перевозяться залізницею по території України, вартість яких за вирахуванням ПДВ склала 25 641 146,00 грн. Здійснення відповідної діяльності потребує достатньої кількості трудових ресурсів фахівців із спеціальною освітою та кваліфікацією. Однак, згідно Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів (форма Д4) та Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ) встановлено, що в постачальників ТОВ «РАЙЗИНГ» відсутні власні або залучені трудові ресурси необхідної спеціальної кваліфікації. Керівники підприємств-контрагентів ТОВ «РАЙЗИНГ» виконували функції складання та підписання звітності, документів (у тому числі первинних), реєстрації податкових накладних, ведення обліку тощо, без нарахування та виплати заробітної плати. Кріт того, аналізом ЄРПН встановлено, що послуги залучення стороннього трудового ресурсу ними не придбавалися.

Також, в акті перевірки від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621 Головне управління ДПС в Одеській області посилається на дані Єдиного реєстру судових рішень щодо наявності кримінальних проваджень, в яких фігурують постачальники ТОВ «РАЙЗИНГ» (витяги з ухвал Приморського районного суду м.Одеси від 05.07.2017р. по справі №522/6667/17, від 13.05.2017р. по справі №522/2419/17; ухвал Печерського районного суду м.Києва від 15.05.2019р. по справі №757/24063/19-к, від 28.02.2018р. по справі №757/47778/18-к, від 06.09.2018р. по справі №757/43859/18-к, від 02.11.2017р. по справі №757/65217/17-к, від 07.09.2018р. по справі №757/40536/18-к, від 27.06.2019р. по справі №757/32114/19-к, від 29.05.2019р. по справі №757/25729/19-к, від 29.01.2019р. по справі №757/4006/19-к, від 26.04.2019р. по справі №757/20160/19-к, від 04.02.2019р. по справі №757/4846/19-к, від 22.11.2017р. по справі №757/70065/17-к, від 19.09.2018р. по справі №757/45317/18-к, від 25.10.2018р. по справі №757/45531/17-к, від 21.11.2018р. по справі №757/57647/18-к, від 27.09.2018р. по справі №757/47200/18-к, від 10.06.2019р. по справі №757/29920/19-к; ухвал Херсонського міського суду Херсонської області від 01.03.2019р. по справі №766/2981/19, від 10.06.2019р. по справі №766/9256/19, від 24.09.2018р. по справі №766/18374/18; ухвали Солом`янського районного суду м.Києва від 16.05.2018р. по справі №760/7418/18; ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 26.07.2018р. по справі №752/1104/18, ухвали Дарницького районного суду м.Києва від 15.05.2018р. по справі №753/8599/18). З урахуванням вищезазначеного, податковим органом в акті перевірки зроблено висновок, що укладені між ТОВ «РАЙЗИНГ» та постачальниками договори не опосередковуються реальним виконанням операцій, яка становить їх предмет. Фактично постачальниками здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з надання послуг на користь ТОВ «РАЙЗИНГ» і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст.9 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.п.2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88. Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути і рух певного активу. При перенесенні ТОВ «РАЙЗИНГ» інформації з неправомірно складених первинних документів щодо придбання послуг від зазначених постачальників, та в подальшому формування собівартості наданих послуг в адресу замовників, до облікових регістрів бухгалтерського обліку порушено вимоги чинного законодавства України.

У зв`язку з цим, податковий орган дійшов висновку, що у перевірений період ТОВ «РАЙЗИНГ» штучно сформовано витрати в розмірі 5 474 146,00 грн. та суми податкового кредиту в розмірі 4 925 539,00 грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов ТОВ «РАЙЗИНГ» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 23.10.2019р. №, № та №, дійшов висновку, що Головним управлінням ДПС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено порушень позивачем, зафіксованих у висновках акту перевірки від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621. Згідно висновків суду першої інстанції, позивачем цілком правомірно, у відповідності до ст.198 Податкового кодексу України, віднесено суми ПДВ, сплачені в ціні придбаних послуг за договорами, укладеними із його контрагентами, до складу податкового кредиту та порушень законодавства, що регулює вказані питання, судом не встановлено.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Так, відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді зменшення активів або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками); фінансова звітність - звітність, що містить інформацію про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.

Згідно п.4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, об`єкт витрат - продукція, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Пунктом 6 наведеного Положення визначено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.198.1, п.198.2 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.198.3 ст.198 Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 статті 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст.ст. 134, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару (робіт, послуг), до податкового кредиту, а сум витрат до складу валових, виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: 1) фактичності придбання такого товару (роботи, послуги), тобто, реальності відповідної господарської операції; 2) наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; 3) подальшого використання придбаного товару (роботи, послуги) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України, саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у перевірений період основним видом економічної діяльності ТОВ «РАЙЗИНГ» була діяльність приватних охоронних служб (код 80.10).

Здійснюючи свою господарську діяльність, ТОВ «РАЙЗИНГ», як Замовником, уклало із підприємствами-виконавцями договори надання послуг з супроводження вантажів, які перевозяться залізничним транспортом по території України, а саме:

- №3009/16-2 від 30.09.2016р. з ТОВ «КРОК-М» ();

- №49 від 01.09.2017р. з ТОВ «ГРАНО ЄВРО ГРУП» ();

- №31/5 від 31.05.2017р. з ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО» ();

- №27/02-3 від 27.02.2017р. з ПП «СОЛИДАРНОСТЬ» ();

- №12/01-17 від 30.06.2017р. з ПП «МАКСІМА-ПРОМ» ();

- №33 від 31.07.2017р. з ТОВ «ЛІБОР ПРИВАТ» ();

- №33 від 31.07.2017р. з ТОВ «ПРОДЖО» ();

- №52/1 від 29.09.2017р. з ТОВ «ЧЕСТ КОМПАНІ» ();

- №30/08-1 від 30.08.2017р. з ТОВ «CMAPT IBEHC» ();

- №40/1 від 30.11.2017р. з TOB «КАМЕЛ-ТОРГ» ();

- №30-1/09 від 30.09.2017р. з TOB «ПРОДО МАРКЕТ» ();

- №3017-1 від 30.09.2017р. з TOB «НОВОСТАЙЛ» ();

- №112 від 31.10.2017р. з TOB «САЛМОН» ();

- №16/10 від 30.10.2017р. з TOB «ГАЙВАРО» ();

- №42 від 30.10.2017р. з TOB «ЛАНЕТ ЛТД» ();

- №21/1 від 30.12.2017р. з ПП «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК» ();

- №18Н-1 від 30.11.2017р. з ПП «КМК ІНВЕСТ» ();

- №8/3 від 25.10.2018р. з ТОВ «АЛЬЯНС КОМПЛЕКТ» ();

- №11-30/18 від 30.11.2017р. з ПП «ІНКОМ-ТОРГ» ();

- №28 від 30.03.2018р. з ТОВ «УКР ВЕБ ПАРТНЕРС» ();

- №23 від 30.01.2018р. з ТОВ «ПРОМ ГРАВІС» ();

- №19 від 01.04.2018р. з ПП «РЕТАЛ ТРЕЙД» ();

- №ІР-01/10-29 від 29.10.2018р. з ПП «ІНКОМ- РЕТАЛ» ();

- №04/1 від 01.04.2018р. з TOB «ІТН КОМПАНІ» ();

- №2018/4-3 від 30.04.2018р. з ТОВ «МАТЕРІАЛ ПРО» ();

- №30/04-1 від 30.04.2018р. з TOB «НОМІ ГРУП» ();

- №32 від 30.04.2018р. з ТОВ «КОНКОРДА» ();

- №115 від 30.11.2018р. з ПП «ВЕНТА-СОФТ» ();

- №ДО-1 від 30.10.2018р. з ТОВ «ПРОДО-ЗБУД» ();

- №28-11-ДО від 29.11.2018р. з ТОВ «КИЇВТОРГ РЕСУРС» ();

- №17 від 31.07.2017р. з ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС» ();

- №18 від 30.04.2018р. з ТОВ «НИКПРОДТОРГ» ();

- №21 від 31.07.2018р. з ТОВ «СТАТУС ПРО ГРУП» ();

- №01/6-18 від 01.06.2018р. з TOB «АСЕНСІС» ();

- №27/02 від 27.02.2018р. з ТОВ «БЕНДС» ();

- №73 від 29.10.2018р. з ТОВ «ОРІОН ЛІГА» ();

- №7/18 від 30.07.2018р. з ТОВ «ТОТАЛ ДОМІНЕЙШН» ();

- №168 від 26.07.2018р. з ТОВ «ЦИКОН ТРЕЙД» ();

- №40 від 08.07.2017р. з ТОВ «ДАРК ТРЕЙДЕР» ();

- №11/7 від 23.07.2018р. з ТОВ «БІЗ-СІСТЕМ» ();

- №02/18-6 від 01.06.2018р. з ТОВ «АЙДОКС ІНВЕСТ» ();

- №14/5 від 28.05.2018р. з ТОВ «СТРОЙ-РЕМ-ТОРГ» ();

- №3/1 від 28.02.2018р. з ТОВ «ПРЕДІТОРІ» ();

- №5/28 від 28.05.2018р. з ТОВ «КИЇВСПЕЦ ПОСТАЧАННЯ» ();

- №5 від 31.05.2018р. з TOB «ХАРМАН НАЙЛ» ();

- №142 від 27.08.2018р. з ТОВ «БК «БІЛДІНГ КЕПІТАЛ» ();

- №7 від 26.02.2018р. з ТОВ «ЛЕВАР ГРУП» ();

- №73-1/30 від 30.11.2018р. з ТОВ «ВЕСТФОЛ» ();

- №Л-29-1 від 29.10.2018р. з ТОВ «ЛОМОНД» ();

- №2018-11/1 від 30.11.2018р. з ТОВ «МАЙЛЕН» ();

- №3 від 31.07.2018р. з TOB «КСК-СЕРВІС» ();

- №26/1 від 31.10.2018р. з ТОВ «ПРОМОЛ-Л» ();

- №14-1 від 27.07.2018р. з ТОВ «ОЛЬТРАНС» ();

- №28/2/18 від 28.02.2018р. з ТОВ «ГРАНД МАЙН» ();

- №31/5 від 31.05.2018р. з ТОВ «ДЕЛМАН» ();

- №30/Н-1 від 30.11.2018р. з ТОВ «КАППА-ФАНД» ();

- №9/1-18 від 29.05.2018р. з ТОВ «ЛАЙТІНГ ТРЕЙД» ();

- №30/18/1-1 від 30.11.2018р. з ТОВ «ІНГІБІР» ();

- №17/5 від 31.05.2018р. з TOB «МІРАЛАЙНС» ();

- №10/2 від 01.10.2018р. з ТОВ «ЖОЗЕФІНА» ();

- №30 від 29.06.2018р. з ТОВ «ЛЕЙСТЕР» ();

- №30/10 від 30.10.2018р. з ТОВ «АМУРЛАЙТ» ();

- №49 від 25.09.2018р. з ТОВ «ПРОМ ТОРГ ЦЕНТР» ();

- №64 від 30.10.2018р. з ТОВ «ГЛЕНТАЙМ» ();

- №К-19 від 29.10.2018р. з ТОВ «КАРТАГЄН» ();

- №5-2/30 від 30.10.2018р. з ТОВ «ЕЛЮМІНАЦІЯ» ();

- №11-30/18 від 30.11.2017р. з ТОВ «ДЕВІТ ПРОДАКТ» ();

- №28/18 від 28.10.2018р. з TOB «НОВОТЕХ ТРЕЙД» ();

- №28/9/2 від 28.09.2018р. з ТОВ «ТАЙПТРЕЙД» ();

- №18/1/1 від 25.10.2018р. з ТОВ «ПАВОН ФІНАНС» ();

- №6 від 29.08.2018р. з ТОВ «КАР-ТЕЛ» ();

- №20-1 від 30.10.2018р. з ТОВ «ДАКАТРЕЙД» ();

- №3010/1 від 30.10.2018р. з ТОВ «ВІКТТРЕЙД» ();

- №7/29/10 від 29.10.2018р. з ТОВ «НАВОПРОМ» ();

- №Д-1/2 від 31.10.2018р. з ТОВ «ФЕРОТОН» ();

- №01/30 від 30.10.2018р. з ТОВ «ЮНІБУД МОНТАЖ» ();

- №11/1 від 31.10.2018р. з ТОВ «БАНГТРЕЙД» ();

- №1/2 від 29.10.2018р. з TOB «ТВК ДАНА» ();

- №26/18-2 від 26.09.2018р. з ТОВ «ЛЕДЖЕР ТОРГ» ();

- №172 від 30.08.2018р. з ТОВ «ДЖОЙНЕР» ();

- №08-П від 31.08.2018р. з ТОВ «СПЕЦБУД-ТОРГ» ();

- №31/1 від 31.10.2018р. з ТОВ «РІЧ АЙЛЕНД» ();

- №24/1-30 від 30.10.2018р. з ТОВ «ТВК ФОРЕСТ» ();

- №8/18 від 31.08.2018р. з ТОВ «ЕЧІВМЕНТ ПЛЮС» ();

- №164 від 30.11.2018р. з TOB «АІШІ КОРП» ();

- №31/08 від 31.08.2018р. з ТОВ «КОРД КАПІТАЛ» ();

- №ОКТ-1/30 від 30.10.2018р. з ТОВ «РОАДС-БІЛД КОМПАНІ» ();

- №141 від 25.10.2018р. з ПП «БАЛТАЙМС» ();

- №29/10-18 від 29.10.2018р. з ПП «КОНТРО ЛАЙТ» ();

- №70 від 31.10.2018р. з ТОВ «ГЛОБАЛКЕР ТРЕЙД» ();

- №1/18 від 30.10.2018р. з ТОВ «АЛЬТКОН ІНВЕСТ» ();

- №27 від 26.10.2018р. з ТОВ «ФАМБО УКРАЇНА» ();

- №1811/1-2 від 29.11.2018р. з ТОВ «ТОРНАДОПРО» ();

- №165 від 29.10.2018р. з ТОВ «ТЕМПЛПРО» ();

- №16/1 від 30.11.2018р. з ТОВ «МЕГАМАРС» ();

- №4-О від 30.11.2018р. з ТОВ «АМБЕЛ» ();

- №А-103 від 29.11.2018р. з ТОВ «БЛЕНТ» ();

- №18-72/11 від 29.11.2018р. з ТОВ «ІНТЕРПЕРФОМАНС» ().

Предметом вказаних договорів є надання послуг виконавцями по охороні та супроводженню світлих нафтопродуктів ТОВ «РАЙЗИНГ», які перевозяться залізничним транспортом по території Україні від прикордонних станцій і станцій наливу, його переадресування до станції призначення і підприємств, які здійснюють його відвантаження.

На підтвердження виконання договорів позивачем до перевірки та до суду надані заявки на супроводження вантажу із зазначенням пунктів відправлення та призначення, акти приймання виконаних робіт, податкові накладні, рахунки-фактури, банківські виписки, оборотно-сальдову відомість по рахунку №631 «Постачальник» за 2017-2018 роки.

В актах наданих послуг зазначено, що виконані роботи по супроводу вантажів світлих нафтопродуктів, що перевозяться залізничним транспортом на території України в певній кількості по кожному акту. У додатках до вказаних актів виконаних послуг зазначені: номер вагону, в якому перевозилось пальне, вид пального, станція відправлення та станція призначення, дата та вага вантажу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи копії первинних документів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначені документи не мають дефекту форми, змісту або походження, котрі в силу ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості.

А відтак, вказані документи підтверджують здійснення позивачем господарських операцій з контрагентами-постачальниками послуг.

Надані позивачем первинні документи містять опис господарських операцій, усі необхідні реквізити, підписані уповноваженими особами, підписи завірені печатками відповідних підприємств, тобто повністю відповідають вимогам п.201.1 та 201.7 ст.201 Податкового кодексу України та, відповідно, підтверджують фактичне виконання фінансово-господарських операцій, а тому в розумінні ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», є первинними документами, що спростовує висновок відповідача щодо відсутності реальності надання послуг.

Варто зазначити, що зауважень щодо правильності оформлення первинних документів, оформлених за наслідками господарських операцій ТОВ «РАЙЗИНГ» з його постачальниками (виконавцями робіт за укладеними договорами) акт перевірки від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621 не містить та апелянт не зазначає.

Матеріалами справи, також, підтверджено, що вказаних контрагентів ТОВ «РАЙЗИНГ» залучило для виконання взятих на себе зобов`язань, як Виконавця, за укладеними договорами із замовниками ТОВ «УТН-ГРУП», ПАТ «Страхова Група «ТАС», ТОВ «ОІЛ ЮГ», ТОВ «МІДАС ОІЛ ЛТД», ТОВ «МАРТІН ТРЕЙД», ТОВ «ЛЮКС КРАЇНА», ТОВ «КОМПАС КІРОВОГРАД», ТОВ «КАТРАЛ ОІЛ», ТОВ «Імпорт Транс Сервіс», ТОВ «ВОГ ТРЕЙДИНГ», ТОВ «Альянс Ойл Україна» та ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг» щодо надання послуг на охорону та супроводження вантажу, умовами яких, серед іншого, передбачено, що виконавець (ТОВ «РАЙЗИНГ») у випадку необхідності, для виконання своїх договорів, залучає сторонні організації за рахунок власних коштів, при цьому несе повну самостійну відповідальність за їх дії перед замовником.

Підставою для висновку про недоведеність ТОВ «РАЙЗИНГ» реальності отримання послуг щодо охорони та супроводження вантажів світлих нафтопродуктів, які перевозяться залізницею по території України, від ТОВ «КРОК-М», ТОВ «ГРАНО ЄВРО ГРУП», ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ПП «МАКСІМА-ПРОМ», ТОВ «ЛІБОР ПРИВАТ», ТОВ «ПРОДЖО», ТОВ «ЧЕСТ КОМПАНІ», TOB «CMAPT IBEHC», TOB «КАМЕЛ-ТОРГ», TOB «ПРОДО МАРКЕТ», TOB «НОВОСТАЙЛ», TOB «САЛМОН», TOB «ГАЙВАРО», TOB «ЛАНЕТ ЛТД», ПП «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ПП «КМК ІНВЕСТ», ТОВ «АЛЬЯНС КОМПЛЕКТ», ПП «ІНКОМ-ТОРГ», ТОВ «УКР ВЕБ ПАРТНЕРС», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС», ПП «РЕТАЛ ТРЕЙД», ПП «ІНКОМ- РЕТАЛ», TOB «ІТН КОМПАНІ», ТОВ «МАТЕРІАЛ ПРО», TOB «НОМІ ГРУП», ТОВ «КОНКОРДА», ПП «ВЕНТА-СОФТ», ТОВ «ПРОДО-ЗБУД», ТОВ «КИЇВТОРГ РЕСУРС», ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС», ТОВ «НИКПРОДТОРГ», ТОВ «СТАТУС ПРО ГРУП», TOB «АСЕНСІС», ТОВ «БЕНДС», ТОВ «ОРІОН ЛІГА», ТОВ «ТОТАЛ ДОМІНЕЙШН», ТОВ «ЦИКОН ТРЕЙД», ТОВ «ДАРК ТРЕЙДЕР», ТОВ «БІЗ-СІСТЕМ», ТОВ «АЙДОКС ІНВЕСТ», ТОВ «СТРОЙ-РЕМ-ТОРГ», ТОВ «ПРЕДІТОРІ», ТОВ «КИЇВСПЕЦ ПОСТАЧАННЯ», TOB «ХАРМАН НАЙЛ», ТОВ «БК «БІЛДІНГ КЕПІТАЛ», ТОВ «ЛЕВАР ГРУП», ТОВ «ВЕСТФОЛ»,ТОВ «ЛОМОНД», ТОВ «МАЙЛЕН», TOB «КСК-СЕРВІС», ТОВ «ПРОМОЛ-Л», ТОВ «ОЛЬТРАНС», ТОВ «ГРАНД МАЙН», ТОВ «ДЕЛМАН», ТОВ «КАППА-ФАНД», ТОВ «ЛАЙТІНГ ТРЕЙД», ТОВ «ІНГІБІР», TOB «МІРА-ЛАЙНС», ТОВ «ЖОЗЕФІНА», ТОВ «ЛЕЙСТЕР», ТОВ «АМУРЛАЙТ», ТОВ «ГЛЕНТАЙМ», ТОВ «ПРОМ ТОРГ ЦЕНТР», ТОВ «КАРТАГЄН», ТОВ «ЕЛЮМІНАЦЯ», ТОВ «ДЕБІТ ПРОДАКТ», TOB «НОВОТЕХ ТРЕЙД»,ТОВ «ТАЙПТРЕЙД», ТОВ «ПАВОН ФІНАНС», ТОВ «КАР-ТЕЛ», ТОВ «ДАКАТРЕЙД», ТОВ «ВІКТТРЕЙД», ТОВ «НАВОПРОМ», ТОВ «ФЕРОТОН», ТОВ «ЮНІБУД МОНТАЖ», ТОВ «БАНГТРЕЙД», TOB «ТВК ДАНА», ТОВ «ЛЕДЖЕР ТОРГ», ТОВ «ДЖОЙНЕР», ТОВ «СПЕЦБУД-ТОРГ», ТОВ «РІЧ АЙЛЕНД», ТОВ «ТВК ФОРЕСТ», ТОВ ЕЧІВМЕНТ ПЛЮС», ТОВ «КОРД КАПІТАЛ», TOB «АІШІ КОРП», ТОВ РОАДС-БІЛД КОМПАНІ», ПП «БАЛТАЙМС», ПП «КОНТРО ЛАЙТ», ТОВ «ГЛОБАЛКЕР ТРЕЙД», ТОВ «АЛЬТКОН ІНВЕСТ», ТОВ «ФАМБО УКРАЇНА», ТОВ «ТОРНАДОПРО», ТОВ «ТЕМПЛПРО», ТОВ «МЕГАМАРС», ТОВ «АМБЕЛ», ТОВ «БЛЕНТ», ТОВ «ІНТЕРПЕРФОМАНС» як в акті перевірки від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621, так і в обґрунтування вимог апеляційної скарги податковий орган посилається на те, що у відповідності до ст.74 Податкового кодексу України контролюючим органом зібрано податкову інформацію, внаслідок чого встановлено, що у контрагентів позивача відсутні трудові ресурси у кількості, необхідній для здійснення взятих на себе зобов`язань перед ТОВ «РАЙЗИНГ». При цьому, відповідач посилається на дані Звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів та зборів (форма Д4) та Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ).

Надаючи правову оцінку таким посиланням апелянта колегія суддів зазначає, що сама по собі наявність або відсутність у контрагентів певної кількості персоналу, не може являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на декларування витрат в залежність від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником.

Варто зазначити, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо проведення Головним управлінням ДПС в Одеській області зустрічних звірок контрагентів ТОВ «РАЙЗИНГ» у порядку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010р. №1232.

Більше того, актом перевірки не ставиться під сумнів виконання ТОВ «РАЙЗИНГ» взятих на себе зобов`язань, як Виконавця, за договорами, укладеними з ТОВ «УТН-ГРУП», ПАТ «Страхова Група «ТАС», ТОВ «ОІЛ ЮГ», ТОВ «МІДАС ОІЛ ЛТД», ТОВ «МАРТІН ТРЕЙД», ТОВ «ЛЮКС КРАЇНА», ТОВ «КОМПАС КІРОВОГРАД», ТОВ «КАТРАЛ ОІЛ», ТОВ «Імпорт Транс Сервіс», ТОВ «ВОГ ТРЕЙДИНГ», ТОВ «Альянс Ойл Україна» та ТОВ «Альянс Ойл Трейдінг». При цьому, учасниками справи не заперечується, що позивач самостійно, власними силами не мав можливості виконати такі зобов`язання без залучення сторонніх організацій.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 19.03.2019р. по справі №815/3965/15, податкова інформація про порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку.

Як вже зазначалося колегією суддів, факт отримання позивачем послуг, оплати їх вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача.

Що ж до посилань апелянта на те, що згідно інформаційних баз податкового органу постачальниками ТОВ «АСЕНСІС», ТОВ «ЦИКОН ТРЕЙД», ТОВ «ДАРК ТРЕЙДЕР», ТОВ «БІЗ-СІСТЕМ», ТОВ «КИЇВСПЕЦ ПОСТАЧАННЯ», ТОВ «ХАРМАН НАЙЛ», ТОВ «ЛАЙТІНГ ТРЕЙД», ТОВ «МІРАЛАЙНС», ТОВ «ЖОЗЕФІНА», ТОВ «ПРОМ ТОРГ ЦЕНТР», ТОВ «КАР-ТЕЛ», ТОВ «ЛЕДЖЕР ТОРГ», ТОВ «ДЖОЙНЕР», ТОВ «СПЕЦБУД-ТОРГ», ТОВ «ЕЧІВМЕНТ ПЛЮС», ТОВ «КОРД КАПІТАЛ», ТОВ «АЛЬТКОН ІНВЕСТ», ТОВ «ФАМБО УКРАЇНА», ТОВ «ТОРНАДОПРО», ТОВ «ТЕМПЛПРО» рахунки в банківських установах не відкривалися, що свідчить про неможливість здійснення зазначеними постачальниками господарської діяльності, то колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про їх необґрунтованість, оскільки Податковий кодекс України не ставить у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (послуг), призначених для використання у його господарській діяльності.

До того ж, зазначені доводи Головного управління ДПС в Одеській області спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, відповідні банківські реквізити містяться в договорах та рахунках на оплату. Також, в матеріалах справи містяться: договір про переуступку права вимоги №13/11 від 13.11.2018р., згідно якого первісний кредитор ТОВ «КИЇВСПЕЦ ПОСТАЧАННЯ» (41583962) передає новому кредитору ТОВ «БІОКОММЕРС» право вимоги по контракту №5/28 від 28.05.2018р.; договір про переуступку права вимоги №27/18-11 від 27.11.2018р., згідно якого первісний кредитор «АСЕНСІС» передає новому кредитору ТОВ «БІОКОММЕРС» право вимоги по контракту №01/06-18 від 01.06.2018р.; договір про переуступку права вимоги №17/12 від 17.12.2018р., згідно якого первісний кредитор ТОВ «МІРАЛАЙНС» передає новому кредитору ТОВ «БІОКОММЕРС» право вимоги по контракту №17/5 від 31.05.2018р.

Крім того, в акті перевірки та в апеляційній скарзі зазначено і про те, що згідно даних Єдиного реєстру судових рішень постачальники ТОВ «РАЙЗИНГ» фігурують в матеріалах кримінального провадження. В підтвердження своїх доводів Головне управління ДПС в Одеській області в акті перевірки наводить витяги з ухвал Приморського районного суду м.Одеси по справах №522/6667/17, №522/2419/17, ухвал Печерського районного суду м.Києва по справах №757/24063/19-к, №757/47778/18-к, №757/43859/18-к, №757/65217/17-к, №757/40536/18-к, №757/32114/19-к, №757/25729/19-к, №757/4006/19-к, №757/20160/19-к, №757/4846/19-к, №757/70065/17-к, №757/45317/18-к, №757/45531/17-к, №757/57647/18-к, №757/47200/18-к, №757/29920/19-к, ухвал Херсонського міського суду Херсонської області по справах №766/2981/19, №766/9256/19 та №766/18374/18, ухвали Солом`янського районного суду м.Києва по справі №760/7418/18, ухвали Голосіївського районного суду м.Києва по справі №752/1104/18 та ухвали Дарницького районного суду м.Києва по справі №753/8599/18.

Колегія суддів критично ставиться до таких посилань відповідача, оскільки сам факт порушення кримінальної справи та/або отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами. Під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій та інші матеріали зібрані в рамках кримінального провадження, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

За відсутності відповідного вироку суду, де визнані встановленими факти, зібрані під час розслідування кримінальних справ, будь-яка зібрана під час розслідування інформація не може бути належним доказом, оскільки вона може не знайти підтвердження за результатами судового розгляду відповідної кримінальної справи.

Висновки колегії суддів в цій частині відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 11.12.2018р. по справі №822/787/18 та від 17.07.2020р. по справі №826/11107/17.

Можливі порушення певним постачальником товару (послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (послуги) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків - покупець товарів (послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

В силу положень Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» позивач та контрагенти позивача є окремими суб`єктами права зі статусом юридичної особи, а відтак позивач та контрагенти позивача є окремими платниками податку на додану вартість та податку на прибуток. За таких обставин, межі юридичної відповідальності кожного платника податків, яка (слід розуміти - відповідальність) відповідно до ст. 61 Конституції України має індивідуальний характер, поширюються на діяння, що визнаються законом протиправними та були вчинені саме цим платником. Притягнення суб`єкта права до відповідальності за діяння, що було вчинено іншою особою, є неможливим, за винятком встановлених ст. 228 Цивільного кодексу України та ст.ст.207 і 208 Господарського кодексу України випадків свідомого укладення таким суб`єктом права нікчемного правочину з метою відображення певних первинних документів в податковому обліку без фактичного проведення господарських операцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018р. по справі №816/809/17, від 26.06.2018р. по справі №826/3006/14 та від 26.03.2020р. по справі №815/3054/15, які в силу приписів ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються судом при застосуванні таких норм права.

Відповідачем не подано до суду доказів щодо наявності обвинувального вироку суду, рішень суду про стягнення одержаного за нікчемними правочинами, наявності рішень суду про визнання недійсними правочинів позивача з контрагентами тощо.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що у справі, що розглядається, Головним управлінням ДПС в Одеській області, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не подано доказів того, що по спірних операціях у позивача була відсутня розумна ділова мета, або того, що позивач та його контрагенти діяли спільно з метою отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Враховуючи відсутність належних доказів на підтвердження обставин, на які посилається відповідач, вказуючи на відсутність у ТОВ «РАЙЗИНГ» права на формування показників податкового кредиту за операціями щодо придбання послуг у ТОВ «КРОК-М», ТОВ «ГРАНО ЄВРО ГРУП», ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО», ПП «СОЛИДАРНОСТЬ», ПП «МАКСІМА-ПРОМ», ТОВ «ЛІБОР ПРИВАТ», ТОВ «ПРОДЖО», ТОВ «ЧЕСТ КОМПАНІ», TOB «CMAPT IBEHC», TOB «КАМЕЛ-ТОРГ», TOB «ПРОДО МАРКЕТ», TOB «НОВОСТАЙЛ», TOB «САЛМОН», TOB «ГАЙВАРО», TOB «ЛАНЕТ ЛТД», ПП «ФАСТ ТРАНС ЛОГІСТИК», ПП «КМК ІНВЕСТ», ТОВ «АЛЬЯНС КОМПЛЕКТ», ПП «ІНКОМ-ТОРГ», ТОВ «УКР ВЕБ ПАРТНЕРС», ТОВ «ПРОМ ГРАВІС», ПП «РЕТАЛ ТРЕЙД», ПП «ІНКОМ- РЕТАЛ», TOB «ІТН КОМПАНІ», ТОВ «МАТЕРІАЛ ПРО», TOB «НОМІ ГРУП», ТОВ «КОНКОРДА», ПП «ВЕНТА-СОФТ», ТОВ «ПРОДО-ЗБУД», ТОВ «КИЇВТОРГ РЕСУРС», ПП «ПІВДЕНЬ СЕРВІС ПЛЮС», ТОВ «НИКПРОДТОРГ», ТОВ «СТАТУС ПРО ГРУП», TOB «АСЕНСІС», ТОВ «БЕНДС», ТОВ «ОРІОН ЛІГА», ТОВ «ТОТАЛ ДОМІНЕЙШН», ТОВ «ЦИКОН ТРЕЙД», ТОВ «ДАРК ТРЕЙДЕР», ТОВ «БІЗ-СІСТЕМ», ТОВ «АЙДОКС ІНВЕСТ», ТОВ «СТРОЙ-РЕМ-ТОРГ», ТОВ «ПРЕДІТОРІ», ТОВ «КИЇВСПЕЦ ПОСТАЧАННЯ», TOB «ХАРМАН НАЙЛ», ТОВ «БК «БІЛДІНГ КЕПІТАЛ», ТОВ «ЛЕВАР ГРУП», ТОВ «ВЕСТФОЛ»,ТОВ «ЛОМОНД», ТОВ «МАЙЛЕН», TOB «КСК-СЕРВІС», ТОВ «ПРОМОЛ-Л», ТОВ «ОЛЬТРАНС», ТОВ «ГРАНД МАЙН», ТОВ «ДЕЛМАН», ТОВ «КАППА-ФАНД», ТОВ «ЛАЙТІНГ ТРЕЙД», ТОВ «ІНГІБІР», TOB «МІРА-ЛАЙНС», ТОВ «ЖОЗЕФІНА», ТОВ «ЛЕЙСТЕР», ТОВ «АМУРЛАЙТ», ТОВ «ГЛЕНТАЙМ», ТОВ «ПРОМ ТОРГ ЦЕНТР», ТОВ «КАРТАГЄН», ТОВ «ЕЛЮМІНАЦЯ», ТОВ «ДЕБІТ ПРОДАКТ», TOB «НОВОТЕХ ТРЕЙД»,ТОВ «ТАЙПТРЕЙД», ТОВ «ПАВОН ФІНАНС», ТОВ «КАР-ТЕЛ», ТОВ «ДАКАТРЕЙД», ТОВ «ВІКТТРЕЙД», ТОВ «НАВОПРОМ», ТОВ «ФЕРОТОН», ТОВ «ЮНІБУД МОНТАЖ», ТОВ «БАНГТРЕЙД», TOB «ТВК ДАНА», ТОВ «ЛЕДЖЕР ТОРГ», ТОВ «ДЖОЙНЕР», ТОВ «СПЕЦБУД-ТОРГ», ТОВ «РІЧ АЙЛЕНД», ТОВ «ТВК ФОРЕСТ», ТОВ ЕЧІВМЕНТ ПЛЮС», ТОВ «КОРД КАПІТАЛ», TOB «АІШІ КОРП», ТОВ РОАДС-БІЛД КОМПАНІ», ПП «БАЛТАЙМС», ПП «КОНТРО ЛАЙТ», ТОВ «ГЛОБАЛКЕР ТРЕЙД», ТОВ «АЛЬТКОН ІНВЕСТ», ТОВ «ФАМБО УКРАЇНА», ТОВ «ТОРНАДОПРО», ТОВ «ТЕМПЛПРО», ТОВ «МЕГАМАРС», ТОВ «АМБЕЛ», ТОВ «БЛЕНТ», ТОВ «ІНТЕРПЕРФОМАНС», суб`єктивний та оціночний характер доводів, якими це підтверджується, наявність первинних документів та інших доказів на підтвердження товарності правочинів, укладених з вказаними контрагентами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про не доведення контролюючим органом своїх висновків про те, що позивачем фактично здійснено безпідставне документальне оформлення нереальних господарських операцій з поставки послуг.

Пунктом 5 Розділу ІІ Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.08.2015р. №727, передбачено, що факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

В порушення вимог вказаної норми Головне управління ДПС в Одеській області при здійсненні висновку, що у перевірений період ТОВ «РАЙЗИНГ» штучно сформовано витрати в розмірі 5 474 146,00 грн. та суми податкового кредиту в розмірі 4 925 539,00 грн., обмежилося лише посиланням на наявну податкову інформацію.

Податкова інформація носить виключно інформативний характер та сформована фактично без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

В акті перевірки від 10.09.2019р. №1/15-32-05-14/32428621, серед іншого, зазначено про те, що в порушення п.44.1 ст.44, п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, позивачем в червні 2017 року сформовано податковий кредит по взаємовідносинах з ТОВ «КРОК-М» в сумі 202 694,00 грн. без підтвердження його формування зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними, що призвело до завищення податкового кредиту в червні 2017 року на вказану суму.

Суд першої інстанції не прийняв до уваги такі посилання Головного управління ДПС в Одеській області, зазначивши, що в поданій ТОВ «РАЙЗИНГ» 19.07.2017р. до ДПІ у Київському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області податковій декларації з податку на додану вартість за звітний період червень 2017 року, позивачем помилково було вказано індивідуальний податковий номер постачальника послуг замість ІПН 44 (ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО») було вказано ІПН526 (ТОВ «КРОК-М»). Фактично у червні 2017 року ТОВ «РАЙЗИНГ» скористалось правом на податковий кредит за податковими накладними №№33, 61, 62, 65, 66, 67, 68 від 30.06.2017р. отриманими від постачальника ТОВ «ЕНЕРГОБУД КАРГО» на загальну суму ПДВ 202690,75 грн., які зареєстровані в ЄРПН, підтверджені первинними документами, наданими до перевірки та до суду, та відображені в бухгалтерському обліку позивача.

Після виявлення відповідної помилки позивач скористався своїм правом, передбаченим ст. 50 ПК України, та подав до податкового органу уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку помилка в ІПН контрагента не позбавляє ТОВ «РАЙЗИНГ» права на податковий кредит за умови наявності у позивача первинних документів, які підтверджують таке право, а також того, що позивачем усунуто дану помилку шляхом подання уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виправлених помилок.

Будь-яких доводів щодо помилковості таких висновків суду зміст апеляційної скарги не містить.

На підставі вищезазначеного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС в Одеській області від 23 жовтня 2019 року №, № і № та, у зв`язку з цим, про наявність підстав для їх скасування.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 22.07.2020р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 липня 2020 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А.І. Бітов

Суддя: І.Г. Ступакова