Справа № 280/5065/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 грудня 2020 року Справа № 280/5065/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Благовіщенської сільської ради Кам`ннсько-Дніпровського району Запорізької області (71330, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с.Благовіщенка, пров. Центральний, буд. 10, 2) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул.Північне Шоссе, 25, ) про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Благовіщенської сільської ради Кам`ннсько-Дніпровського району Запорізької області (далі позивач) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову №ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П/ІП-ФС від 07.05.2020 про накладення штрафу.

Ухвалою суду від 30.07.2020 вжито заходи забезпечення позову по справі №280/5065/20, зупинено дію постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області №ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П/ІП-ФС від 07.05.2020 року про накладення на Благовіщенську сільську раду Кам`ннсько-Дніпровського району Запорізької області штрафу на суму 18892,00 грн.до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/5065/20 та зупинено стягнення з Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області в межах виконавчих проваджень № 60730896 та № 62240698 з виконання постанови Головного управління Держпраці у Запорізькій області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П/ІП-ФС від 07.05.2020 року про накладення на Благовіщенську сільську раду Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області штрафу в розмірі 18892,00 грн.до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 280/5065/20.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що згідно з наказом від 05.12.2019 N 2185 проводився позаплановий захід зі здійснення державного контролю у формі інспекційного відвідування Благовіщенську сільську раду Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області. За результатами інспекційного відвідування відповідачем складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 13.12.2019 N ЗП4205/580/АВ, в якому зазначено що Позивачем порушено ч.4 ст.97 КЗпП УКраїни, ст 182-1 КЗпП та ст 19 ЗУ № 504 а саме: нарахування заробітної плати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проводилося за кваліфікаційною категорією «Спеціаліст», хоча 17.09.2018 року було проівдено атестацію працівників та зазначеним особам присвоєно квиліфікацію «спеціаліст 2 категорії»; ОСОБА_1 було відмовлено в наданні додаткової відпустки як одинокій матері.

Разом із вищевказаним Актом був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 4205/580/АВ від 13.12.2019, строк виконання якого 1 місяць.

20.01.2020 року ОСОБА_3 винесено направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) за № 70, із завданням перевірити: стан виконання Припису про усунення виявлених порушень № ЗП 4205/580/АВ/ від 13.12.2019. За вищевказаним направленням, була проведена перевірка, та складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ від 31.01.2020, в якому зазначається що Припис № ЗП 4205/580/АВ/ від 13.12.2019 не виконано. У супроводі з вищевказаним Актом був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020, строк виконання якого 1 місяць.

На початку березня 2020 року відповідачем було винесено нове (третє) направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю), із завданням перевірити: стан виконання Припису про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020 (що був складений в результаті другого візиту Держпраці). За вищевказаним направленням, була проведена перевірка, та складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020, в якому зазначається що Припис № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020 не виконано. Таким чином, разом з Актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020, був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П від 13.03.2020, строк виконання якого 1 місяць.

07.05.2020 року відповідачем за результатами трьох візитів до Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, прийнято Постанову № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П/ІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою накладено штраф на Благовіщенську сільську раду Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, у розмірі 18892,00 грн., із зазначенням що вказана постанова винесена на основі Акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог Припису про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П від 13.03.2020.

Позивач вважає, що оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 03.08.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 02.09.2020.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 17.08.2020 (вх. N 08/01 3-07/500) у якому зазначає, що підставою для провдення інспекційного відвідування стало звернення ОСОБА_2 . Та ОСОБА_1 , тому на підставі наказу №2185 від 05.12.2019 року було оформлено направлення на проведення заходу державного нагляду від 05.12.2019 року №1265, предметом кого визначено оплата праці-додаткові відпустки. За результатом заначеної перевірки складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 13.12.2019 N ЗП4205/580/АВ, в якому зазначено що Позивачем порушено ч.4 ст.97 КЗпП УКраїни, ст 182-1 КЗпП та ст. 19 ЗУ № 504.Разом із вищевказаним Актом був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 4205/580/АВ від 13.12.2019, строк виконання якого 1 місяць. 20.01.2020 року на підставі направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) за № 70, була проведена перевірка, та складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ від 31.01.2020, В якому зазначається що Припис № ЗП 4205/580/АВ/ від 13.12.2019 не виконано, разом з Актом був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020, строк виконання якого 1 місяць. На підставі третього направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю), із завданням перевірити стан виконання Припису про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020року, була проведена перевірка, та складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020, В якому зазначається що Припис № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020 не виконано. Таким чином, разом з Актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020 (третім за хронолігєю), був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П від 13.03.2020, строк виконання якого 1 місяць. При цьому Відповідач посилається на законність своїх дій но виконання всієї процедури перевірки згідно з нормами закону та просить суд в позові відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02.09.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 21.10.2020.

Ухвалою суду від 21.10.2020 відкладено підготовче засідання на 23.11.2020.

20.11.2020 представником позивача подано до суду заперечення на відзив, в яких зазначено про необгрунтованість позиції відповідача, у звязку з чим просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 23.11.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 21.12.2020р.

Представником відповідача 30.11.2020 подано до суду заперечення на відповідь на відзив та вказано, що оскаржувана постанова є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання зявився, на фіксації судового процесу не наполягав, просив розглядати справу за правилами письмового провадження.

Враховуючи вимоги ч. 9 ст. 205 та ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства Україн (далі - КАС України), судом ухвалено завершити розгляд справи у порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачами докази, суд приходить до наступних висновків.

На підставі звернення працівників ОСОБА_1 Та ОСОБА_2 . Щодо порушень законодавство про працю від 19.11.2019 року, Головним управлінням Держпраці у Запорізькій області відповідно до пп.1 п.5 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженного Постановою КМУ від 21.08.2019 року №823, відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці від 1947 N 81 "Про інспекцію праці у промисловості та торгівлі", ратифікованої Законом України від 08.09.2004 N 1985-IV, Конвенції Міжнародної організації праці від 1969 року N 129 "Про інспекцію праці в сільськогосподарському господарстві", ратифікованої Законом України від 08.09.2004 N 1985-IV, Закону України від 05.04.2007 № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Положення про Головне управління Держпраці у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 №84, прийнятий наказ від 05.12.2019 N 2185 про проведення заходу державного нагляду у формі інспекційного відвідування Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області ()юридична адреса: 71330, Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський район. с.Благовіщенка, пров.Центральний, буд.10). Захід державного контролю у формі інспекційного відвідування провести у термін по 13.12.2019.

За результатами інспекційного відвідування відповідачем складено акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 13.12.2019 N ЗП4205/580/АВ , в якому зазначено що Позивачем порушено ч.4 ст.97 КЗпП УКраїни, ст 182-1 КЗпП та ст 19 ЗУ № 504 а саме: нарахування заробітної плати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проводилося за кваліфікаційною категорією «Спеціаліст», хоча 17.09.2018 року було проівдено атестацію працівників та зазначеним особам присвоєно квиліфікацію «спеціаліст 2 категорії»; ОСОБА_1 було відмовлено в наданні додаткової відпустки як одинокій матері.

Разом із вищевказаним Актом був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 4205/580/АВ від 13.12.2019, строк виконання якого 1 місяць.

20.01.2020 року ОСОБА_3 винесено нове (друге) Направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) за № 70, із завданням перевірити: стан виконання Припису про усунення виявлених порушень № ЗП 4205/580/АВ/ від 13.12.2019 (що був складений в результаті грудневого візиту Держпраці).

За вищевказаним направленням, була проведена перевірка, та складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ від 31.01.2020, в якому зазначається що Припис № ЗП 4205/580/АВ/ від 13.12.2019 не виконано.

У супроводі з вищевказаним Актом був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020, строк виконання якого 1 місяць.

03 березня 2020 року відповідачем виносено третє Направлення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 424, із завданням перевірити: стан виконання Припису про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020 (що був складений в результаті другого візиту Держпраці).

На підставі вищезазначеного направленням була проведена перевірка та складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020, в якому зазначається що Припис № ЗП 429/581/АВ/П від 31.01.2020 не виконано.

Разом з Актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020 був складений Припис про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П від 13.03.2020, строк виконання якого 1 місяць.

07.05.2020 року Відповідачем прийнято Постанову № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П/ІП-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами , якою накладається штраф на Благовіщенську сільську раду Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, у розмірі 18892,00 грн., із зазначенням що вказана постанова винесена на основі Акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ від 13.03.2020, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог Припису про усунення виявлених порушень № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П від 13.03.2020.

Не погодившись із винесеною постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Головного управління Держпраці у Запорізькій області позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 N 96 (далі - Положення N 96) державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Положення N84 Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль, зокрема, за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи.

Відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держпраці у Запорізькій області, затвердженого наказом Держпраці від 03.08.2018 N 84 (далі - Положення N 84) Управління є територіальним органом Держпраці, що їй підпорядковується.

Згідно п. п. 1 п. 3 Положення N 84 завданням Управління є, зокрема, реалізація державної політики у сфері охорони праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до п. п. 5 п. 4 Положення N 84 Управління на виконання покладених на нього завдань здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами та фізичними особами, які використовують найману працю.

Згідно з ч. 1 ст. 265 КЗпП України посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством.

Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі, зокрема, фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, стосовно якого скоєно порушення, а до юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю та є платниками єдиного податку першої - третьої груп, застосовується попередження (абз. 2 ч. 2 ст. 256 КЗпП України).

Частиною 3 статті 265 КЗпП України визначено, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 4 ст. 265 КЗпП України).

Згідно з пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок N 509) штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, керівниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами третім - сьомим цього пункту), керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (з підстав, визначених абзацами четвертим - шостим цього пункту) (далі - уповноважені посадові особи).

Штрафи накладаються на підставі:

рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису;

акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю, у ході якого виявлено факти використання праці неоформлених працівників;

акта про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування;

акта перевірки ДПС, її територіального органу, у ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок N 823), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених, зокрема, Законом України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку N 823, заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

За змістом пункту 5 Порядку N 823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є, зокрема, звернення фізичної особи, стосовно якої порушено законодавство про працю.

Згідно з пунктами 8-9 Порядку N 823, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення. На вимогу об`єкта відвідування або уповноваженої ним посадової особи інспектор праці надає копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та вносить запис про проведення інспекційного відвідування до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності) перед наданням акта для підпису.

Матеріалами справи підтверджується, що підставою для прийняття наказу Головного управління Держпраці у Запорізькій області від 05.12.2019 N2185 Про проведення заходу зі здійснення державного нагляду(контролю) у формі інспекційного відвідування Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області ()слугувало звернення фізичної особи ОСОБА_1 . Та ОСОБА_2 щодо порушень законодавство про працю від 19.11.2019 року, які надані Відповідачем по справі містяться в матеріалах справи.

Відповідно до преамбули Закону України "Про основні засади додержавного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Згідно з ч. 5 вказаної вище статті Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Тлумачення цієї норми вказує на те, що органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення в першу чергу повинні враховувати особливості правового регулювання, визначені законами у відповідній сфері та міжнародними договорами, одночасно звертаючи увагу на правила перелічені в ч. 5 ст. 2 Закону № 877-V та, якщо певні правовідносини не врегульовані законами у відповідній сфері та міжнародними договорами звертатись до інших норм Закону № 877-V.

Закону, який би регулював правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері дотримання законодавства про працю та зайнятість населення на цей час немає, а тому спеціальним законодавчим актом, який регулює ці правовідносини є Закон № 877-V незважаючи на те, що він регулює правовідносини зі здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності для багатьох органів контролю.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 09.07.2020 справа N 818/585/17.

Статтею 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланового заходу є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Крім того, у абзаці 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V зазначено, що у такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі-підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки.

Як вбачається з вказаних вище норм, вони містять вказівку на те, що у випадку коли перевірка проводиться за зверненням особи, проведення такої перевірки повинно бути погоджене центральним органом виконавчої влади.

Суд зауважує, що відповідачем не надано суду доказів погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки, з огляду на підставу проведення такої перевірки, що відповідно до приписів ст. 6 Закону № 877-V є передумовою здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31.01.2019 року по справі N 809/799/17 та в ухвалі від 08.09.2020 року по справі N 280/5983/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах верховного Суду.

Суд зазначає, що за відсутністю відповідного погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю є самостійною підставою для визнання перевірки (інспекційного відвідування) незаконною, а прийняте за її результатами рішення протиправним.

Верховний Суд в постановах від 12.06.2018, від 20.09.2018 у справах N N 821/597/17, 810/1438/17 відповідно висловив правову позицію, що акт отриманий в результаті перевірки, виходячи із положень допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, якщо він одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Рішення прийняте за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

Суд також зазначає, що порушення визначеного законом порядку здійснення певних процедур підриває основи правової держави та не може бути допустимим для існування в рамкам правового суспільства, оскільки руйнує правовий порядок в державі і створює умови для різного роду зловживань з боку суб`єктів владних повноважень і ставить їх у більш вигідне становище порівняно з фізичними чи юридичними особами.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що в межах спірних правовідносин, відповідач здійснив захід позапланового контролю без дотримання імперативних вимог закону.

Таким чином, відповідачем здійснено захід державного нагляду (контролю), який не може породжувати для суб`єкта господарювання жодних правових наслідків.

Підставою для складення спірних постанови про накладення штрафу є встановлені під час проведення заходу державного нагляду (контролю) порушення вимог трудового законодавства.

Проте, встановлення таких порушень відбулося у спосіб та в порядку, не передбаченому чинним законодавством України, а тому без наявних на це повноважень органу державного нагляду (контролю) - відповідача.

При розгляді даної справи суд вважає за необхідне врахувати висновок колегії Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зроблений у постанові по справі N 826/17123/18 від 21.02.2020.

У вказаній постанові від 21.02.2020 Верховний Суд зробив висновок про наступне: з урахуванням наведеного судова палата в цій справі відступає від висновків про застосування норми права у подібних правовідносинах у частині того, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного здійснення податкового контролю щодо себе; а також що допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної документальної виїзної або фактичної перевірки, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа N 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа N 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа N 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа N 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа N 815/4392/15) тощо. Водночас, судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду формулює правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Вказана правова позиція сформульована щодо загального порядку надання судом оцінки підставам позову та обставинам, встановленим під час розгляду справи, щодо наслідків порушень процедури проведення перевірок та порушень, що виявлені в ході таких перевірок, підхід до яких є тотожним при оскарженні винесених за результатами перевірок актів індивідуальної дії, в тому числі у спірних правовідносинах між сторонами у даній справі.

Тому, вказаний порядок оцінки доказів по справі та обсягу дослідження їх судом має бути застосований у справі, що розглядається.

З огляду на те, що положеннями ст. 259 КЗпП України питання проведення інспекційних відвідувань не регулюється, а також беручи до уваги, що відповідачем не спростовано відсутності погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення перевірки, суд вважає, що проведення перевірки було здійснено з порушенням вимог законодавства, а тому не може мати негативних наслідків для позивача.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду України від 27.01.2015 у справі N 21-425а14 та в постанові Верховного Суду від 19.10.2018 у справі N 805/3137/17-а, за висновками якої невиконання вимог закону щодо процедури проведення перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Слід зазначити, що лише дотримання умов та порядку прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок (зокрема, інспекційного відвідування щодо виявлення неоформлених трудових відносин) може бути підставою для визнання правомірними дій контролюючого органу щодо їх проведення. У свою чергу порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої. Тобто, у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії (постанова) підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Наведений висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 27.01.2015 у справі N 21-425а14, який підтримав також і Верховний Суд у постановах від 05.02.2019 у справі N 821/1157/16, від 05.02.2019 у справі N 2а-10138/12/2670, від 04.02.2019 у справі N 807/242/14, від 28.01.2020 по справі N 818/998/17, яка також враховується судом при винесенні даного рішення відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.09.2014 у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначено, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар. Легітимною метою вважається національна та громадська безпека, запобігання злочинам або заворушенням, забезпечення економічного добробуту, захист здоров`я і моралі, прав і свобод інших осіб, захист репутації, запобігання розголошення конфіденційної інформації, підтримка авторитету та безсторонності суду, контроль за користуванням майном відповідно до суспільних інтересів, забезпечення сплати податків, чи інших зборів або штрафів.

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" зазначено, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду.

Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що під час прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами Відповідач діяв необґрунтовано та без урахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області,

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Благовіщенської сільської ради Кам`ннсько-Дніпровського району Запорізької області (71330, Запорізька область, Кам`янсько-Дніпровський район, с.Благовіщенка, пров. Центральний, буд. 10, 2) до Головного управління Держпраці у Запорізькій області (69032, м. Запоріжжя, вул.Північне Шоссе, 25, ) про визнання протиправною та скасування постанови, - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Запорізькій області № ЗП 429/581/АВ-ЗП8058/581/АВ/П/ІП-ФС від 07 травня 2020 року, якою накладно штраф відносно Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, у розмірі 18892, 00 грн.

Стягнути на користь Благовіщенської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області ()юридична адреса: 71330, Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський район. с.Благовіщенка, пров.Центральний, буд.10) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Запорізькій області (вул. Північне шосе, буд. 25, м. Запоріжжя, 69032, ) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22.12.2020.

Суддя А.В. Сіпака