Справа № 580/5148/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року справа № 580/5148/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

16.11.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною відмови відповідача щодо призначення позивачу пенсії за віком;

зобов`язання відповідача зарахувати позивачу стаж роботи з 04.11.1981 до 18.08.1996 в загальний трудовий стаж та призначити їй пенсію за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із 25.08.2020.

Додатково просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати зі сплати судового збору за звернення до суду з позовом у розмірі 840,80грн.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що відповідач безпідставно не зарахував їй страховий стаж та відмовив у призначені вказаної пенсії.

Ухвалою суду від 30.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд правилами спрощеного письмового провадження відповідно до ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Також встановлено відповідачу строк, тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів.

16.12.2020 відповідач надіслав до суду відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. В обґрунтування зазначив, що жінки мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 59 років 6 місяців за наявності страхового стажу з 01.01.2020 до 31.12.2020 не менше 27 років, а загальний страховий стаж позивача становить 22 роки 9 місяців та 19 днів. Вказав, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 11.08.1980 до 21.10.1981, оскільки відсутня посада відповідальної особи, яка зробила запис про звільнення з роботи до трудової книжки позивача, а також не враховано період з 04.11.1981 до 18.08.1996, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості щодо реорганізації підприємства Черкаського РБУ « 2 тресту «Черкасрембуд» в ремонтно-будівельну дільницю №2 РБД-ВАЛ та запис на звільнення. Тому вимоги позивача врахувати при обчисленні страхового стажу період роботи з 04.11.1981 до 18.08.1996 є безпідставними. Просив врахувати дискреційність повноваження щодо обчислення страхового стажу та призначення пенсії.

21.12.2020 позивач надала до суду відповідь на відзив(вх.№35435/20), в якій просила позовні вимоги задовольнити повністю.

Всі подані сторонами документи долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Даними паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до записів її трудової книжки НОМЕР_3 трудову діяльність позивач розпочала з 21.11.1979 (зарахована ученицею присовщиці в цех №14). Останній запис у трудовій книжці від 11.02.2014 (прийнята на посаду завідувача центральним складом КЗ «Черкаська обласна філармонія ЧОВ» за 8 тарифним розрядом).

03.08.2020 позивач заявою звернулася до відповідача про призначення їй пенсії за віком.

Листом від 18.08.2020 №2300-0302-8/40801 відповідач повідомив. При розгляді її заяви про призначення пенсії за віком та доданих до неї документів встановлено, що страховий стаж становить 22 роки 9 місяців та 19 днів. До страхового стажу не зараховано період роботи з 11.08.1980 до 21.10.1981, оскільки відсутня посада відповідальної особи, яка зробила запис про звільнення з роботи до трудової книжки позивача, а також період з 04.11.1981 до 18.08.1996, оскільки в трудовій книжці відсутні відомості щодо реорганізації підприємства Черкаського РБУ « 2 тресту «Черкасрембуд» в ремонтно-будівельну дільницю №2 РБД-ВАЛ та запис на звільнення. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком, відповідач прийняв рішення протокол від 12.08.2020 №28 про відмову в призначенні пенсії.

Тому позивач звернулася в суд з позовом.

Суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Частиною першою ст. 9 Закону України № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 24 Закону України №1058-IV закріплено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До дати набрання чинності Законом України №1058-IV, а саме до 01.01.2004 стаж вимірювався часом роботи - трудовий стаж. Так відповідно до норм Закону СРСР «Про пенсійне забезпечення громадян в СРСР», який набрав чинності 15.05.1990, норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», що набрав чинності 01.01.1992 та в редакції Закону від 11.02.1998, що діяла станом на 18.08.1999 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників на той час регулювався Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників (далі Основні положення), які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310.

Отже, законодавством, яке діяло в минулому та нинішнім законодавством України, що регулює призначення пенсії передбачено, що до стажу роботи має бути зараховано роботу, виконувану на підставі трудового договору на підприємствах. В установах, організаціях і кооперативах, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.26 Закону України №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Згідно з абз.3 ч.1 ст.26 Закону України №1058-IV до досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку - 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, з досягненням особою 59 років 6 місяців та за наявності станом на 01.01.2020 страхового стажу не менше 27 років вона має право на отримання пенсії за віком.

Статтею 44 Закону України №1058-VI визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Порядок надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок).

Пунктом 2.1 Порядку визначений перелік документів, які подаються для призначення пенсії за віком, серед яких за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Згідно з п.2.10 Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року, тобто для вірного обчислення страхового стажу особи, є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Відповідно до п.4.2 Порядку при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Отже, відповідач наділений правом перевіряти надані особою документи для призначення пенсії та вірного її обчислення.

Згідно з п.4.3 Порядку не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

На підставі ч.1 ст.62 Закону України №1788 основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Підтвердженням страхового стажу можуть бути довідки.

Згідно з записами трудової книжки позивач 04.11.1981 прийнята помічником майстра до Черкаського РБУ №2 тресту «Черкасрембуд» (наказ від 04.11.1981 №157-к), 24.02.1983 переведена маляром дільниці 3р (наказ від 15.02.1983 №20-к), 06.08.1986 присвоєний четвертий розряд маляра (наказ від 06.08.1986 №118). 01.01.1987 Черкаське РБУ №2 тресту «Черкасрембуд» перейменоване у «Черкасский хозрасчетньй ремонтно-строительньй участок 2» (далі ХРСУ) (наказ від 24.01.1986 №19от). 01.09.1987 позивачу присвоєний третій розряд маляра (наказ від 05.08.1987 №104). 20.06.1996 ХРСУ перейменовано у Закрите акціонерне товариство «Ремонтно-Будівельна дільниця « 2» (наказ від 20.06.1996 №1от). 19.08.1996 переведена в ДП «РБД-ВАЛ» (наказ від 19.08.1996 №8от).

Вказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, завірені підписом та печаткою роботодавця. Отже, вказані записи трудової книжки у періоді з 04.11.1981 до 19.08.1996 є розбірливими для сприйняття, а доводи відповідача не підтверджені жодним належним та допустимим доказом.

Крім того, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.93 №301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

У постанові Верховного Суду (далі ВС) від 21.02.2018 у справі №687/975/17, викладена правова позиція, в якій вказано, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

ВС у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд також врахував висновки ВС, викладені у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а, в якій наголошено: «Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист».

Отже, не обґрунтовано покладати на позивача дотримання порядку заповнення його трудової книжки.

Вказані вище записи трудової книжки підтверджують наявність у позивача стажу за вказаний період для врахування його при обчисленні і призначенні пенсії за віком. Доказів недостовірності таких записів щодо даних періодів роботи відповідач суду не надав.

Крім того копією рішення Соснівського райсуду м.Черкаси від 07.05.2001, яке набрало законної сили 18.05.2001, підтверджується, що позивач працювала на РБД-2 помічником майстра з 04.11.1981 до 09.08.1999. Вказаним судом присуджено стягнути з ремонтно-будівельної дільниці №2 на користь позивача заборгованість з заробітної плати.

Вказаними вище документами підтверджується, що позивач, працюючи у період з 04.11.1981 до 18.08.1996 на посаді помічника майстра, виконувала вказану їй роботу, отримувала за неї заробітну плату. Відтак має право на зарахування вказаного трудового стажу до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком. Не врахувавши цей період роботи позивача, відповідач допустив порушення вказаних вище норм закону.

На дату звернення позивача до відповідача позивач мала достатньо страхового стажу для призначення їй пенсії за віком. Отже, доводи позивача про необґрунтованість неврахування відповідачем вказаного періоду роботи, доведені. Відмовляючи у призначенні пенсії протоколом від 12.08.2020 №28, відповідач допустив протиправне порушення права позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на підставі заяви позивача від 03.08.2020 з дати набуття права на пенсію 25.08.2020 (позивачу виповнилося 59 років 6 місяців), як просить позивач у позові, не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки у заявлених спірних правовідносинах відповідач не наділений правом обрати будь-який вид правомірного рішення. За наявності в особи достатнього страхового стажу та віку відповідач зобов`язаний прийняти рішення - акт владно-розпорядчого характеру про призначення визначеного виду пенсії.

Для повного та ефективного відновлення порушеного права та належного способу їх відновлення наявні підстави для виходу за межі заявлених позовних вимог відповідно до ст.2, ст.9 КАС України зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення їй пенсії за віком, зарахувавши до її період її роботи з 04.11.1981 до 18.08.1996 в загальний трудовий стаж, та у встановленому законом порядку призначити їй пенсію за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із 25.08.2020.

Тому відповідна позовна вимога підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Дотримуючись вказаних вимог суд дійшов висновку, що понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підтвердженого квитанцією від 16.11.2020 №5_12 в сумі 840,80грн., підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, зважаючи на результат вирішеного спору, в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 90, 132-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, оформлену протоколом від 12.08.2020 №28, щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) повторно розглянути заяву від 03.08.2020 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення їй пенсії, зарахувавши стаж роботи з 04.11.1981 до 18.08.1996 в загальний трудовий стаж, та призначити їй у встановленому законом порядку пенсію за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із 25.08.2020.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 22.12.2020.