Справа № 440/2886/20
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 р.Справа № 440/2886/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Губарєвої В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Ойл-2000" на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2020, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, повний текст складено 17.08.20 по справі № 440/2886/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Ойл-2000"

до Головного управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ

09.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" (надалі - ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач), в якому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.01.2020 №.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про необґрунтованість висновків акту фактичної перевірки про відсутність у позивача ліцензії на оптову торгівлю пальним, яка отримана ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" 02.07.2019, неправомірність наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 16.12.2019 №1101 (не містив інформації щодо періоду діяльності підприємства, який мав перевірятися), проведення перевірки не з питання достовірності даних у документах, які були підставою для отримання ліцензії на право виробництва пального, та їх відповідності фактичним умовам ведення господарської діяльності з виробництва пального, та контролю за обігом пального, а - господарської діяльності підприємства, що суперечить змісту наказу від 16.12.2019 №1101. Вказані обставини вважає достатніми для скасування спірного податкового повідомлення-рішення від 28.01.2020 №.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 по справі № 440/2886/20 відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" (вул. Дружби, буд. 12, Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 по справі № 440/2886/20, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що суд першої інстанції при прийнятті рішення залишив поза увагою доводи позивача про те, що в наказі на перевірку не зазначено періоду діяльності, який підлягає перевірці, проведено перевірку з інших питань ніж зазначено в наказі, що у сукупності свідчить про неправомірність такої перевірки, та як наслідок, протиправність спірного податкового повідомлення-рішення. Посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21 лютого 2020 року по справі №826/17123/18, стверджує, що при оскарженні податкового повідомлення-рішення позивач має право посилатися на допущені контролюючим органом процедурні порушення при призначенні та проведенні такої перевірки, зокрема у разі якщо допуск відбувся, як на одну з підстав для скасування податкового повідомлення-рішення. Вказані обставини, на переконання позивача, є достатніми для скасування спірного податкового-рішення.

Відповідач правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, (а.с.29-34).

Зареєстрованим видами діяльності позивача є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у.; 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 35.21 Виробництво газу; 20.11 Виробництво промислових газів; 52.10 Складське господарство.

На підставі підпункту 191.1.14 пункту 191.1 статті 191, підпунктів 20.1.4, 20.1.9 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.3 пункту 75 статті 75, підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України, 16.12.2019 в.о. начальника ГУ ДПС у Полтавській області Рябковою А.М. прийнято наказ №1101 "Про проведення фактичної перевірки", яким наказано провести з 17.12.2019 фактичну перевірку тривалістю 10 діб місця виробництва пального ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" за адресою: Полтавська область, м.Гадяч, вул.Енгельса, 39, з питання достовірності даних у документах, які були підставою для отримання ліцензії на право виробництва пального, та їх відповідності фактичним умовам ведення господарської діяльності з виробництва пального, та контролю за обігом пального (а.с.93).

16.12.2019 головним державним ревізорам-інспекторам відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, обслуговування акцизних складів та податкових постів, адміністрування акцизного податку та контролю за обігом марок акцизного податку - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 видано відповідно направлення № 3838 та № 3837 на перевірку ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" (а.с.94, 95).

У період з 17.12.2019 по 26.12.2019 посадовими особами ГУ ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000", за результатами якої складено "Акт (Довідка) про результати фактичної перевірки" від 26.12.2019 №67/16-31-31-01/42337720 (а.с.96-101).

Перевіркою встановлено порушення ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" - здійснення 01.07.2019 оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним.

Представник ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" відмовився під підписання акту про результати фактичної перевірки, що підтверджується актом відмови від підписання (ознайомлення) акта про результати фактичної перевірки від 26.12.2019 №1590/16-31-01-02-46 (а.с.102).

Відповідач, відповідно до вимог пункту 86.5 статті 86 Податкового кодексу України, листом від 27.12.2019 №16819/10/16-31-32-01-23 направив на адресу позивача примірник акту про результати фактичної перевірки та примірник акту відмови від підписання акта про результати фактичної перевірки (а.с.103), які отримані ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" 03.01.2020 (а.с.104).

28.01.2020 ГУ ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким до позивача застосовано штрафну санкцію за платежем: "адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 500000,00 грн (а.с.106-107).

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Полтавській області від 28.01.2020 № залишено без змін, а скаргу - без задоволення (а.с.20-28)

Позивач не погодився із зазначеним податковим повідомленням-рішенням та оскаржив його до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки реалізація позивачем, як суб`єктом господарювання, пального 01.07.2019 здійснювалась за відсутності відповідної ліцензії, приймаючи податкове повідомлення-рішення від 28.01.2020 № про застосування штрафу за платежем "адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у розмірі 500000,00 грн відповідач, діяв у межах, у спосіб та на підставі норм чинного законодавства.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (надалі ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

За приписами вказаної норми права фактична перевірка проводиться, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального", які покладені на відповідача.

Відповідно до п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Позивач вказує, що наказ про проведення фактичної перевірки від 16.12.2019 №1101 не містить одного з обов`язкових реквізитів, передбаченого вказаною нормою права, зокрема періоду, який підлягав перевірці під час здійснення фактичної перевірки.

Колегія суддів зауважує, що не зазначення періоду, який підлягав перевірці, є недоліком такого наказу, однак враховуючи предмет перевірки (питання достовірності даних у документах, які були підставою для отримання ліцензії на право виробництва пального, їх відповідності фактичним умовам ведення господарської діяльності з виробництва пального, та контроль за обігом пального), не є суттєвим, що зумовлював би неправомірність винесеного спірного податкового повідомлення-рішення, з огляду і на те, що наказ на проведення фактичної перевірки позивачем не оскаржувався.

Як вбачається з матеріалів справи, основним видом діяльності ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" - оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що наказ ГУ ДПС у Полтавській області від 16.12.2019 №1101 "Про проведення фактичної перевірки" ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" відповідає вимогам, що передбачені до їх змісту п.п. 81.1 ст. 81 ПК України, а саме останній містить: дату видачі; найменування контролюючого органу; найменування та реквізити суб`єкта; адреса об`єкта; мета перевірки - питання достовірності даних у документах, які були підставою для отримання ліцензії на право виробництва пального, їх відповідності фактичним умовам ведення господарської діяльності з виробництва пального, та контроль за обігом пального; підстави для проведення перевірки (пп.19-1.1.14 п.19-1 ст.19, пп.20.1.4, 20.1.9 п.20.1 ст.20, пп.75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України); дату початку перевірки (17.12.2019), тривалість перевірки (10 діб), об`єкт (місце виробництва пального ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000").

Щодо незазначення періоду діяльності, який підлягає перевірці, колегія суддів зазначає, що порушення процедури прийняття рішення суб`єктом владних повноважень саме по собі може бути підставою для визнання його протиправним та скасування лише у разі, коли таке порушення безпосередньо могло вплинути на зміст прийнятого рішення.

Певні дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися процедури його ухвалення. У такому разі можливі дві ситуації: внаслідок процедурного порушення такий акт суперечитиме закону (тоді акт є нікчемним), або допущене порушення не вплинуло на зміст акта (тоді наслідків для його дійсності не повинно наставати взагалі).

Отже, саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом.

Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття.

Так, дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків (ultra vires action - invalid act). Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним.

Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23.04.2020 у справа №813/1790/18, від 22.05.2020 по справі № 825/2328/16, від 13.10.2020 по справі № 815/2503/16 тощо.

З урахуванням того, що перевірка проведена в межах 1095-денного строку, визначеного ст. 102 ПК України, колегія суддів вважає несуттєвим недолік наказу відповідача від 16.12.2019 №1101 в частині відсутності періоду, який підлягав перевірці під час здійснення фактичної перевірки, через що вказаний недолік не може вважатися достатнім для скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач вийшов за межі предмету перевірки та провів перевірку господарської діяльності позивача, колегія суддів вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 20.1.2, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право: для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

З огляду на вказані права контролюючих органів, колегія суддів дійшла висновку, що при здійсненні податковим органом функцій контролю за обігом пального, він має право аналізувати будь-які первинні документи позивача щодо обігу пального, в тому числі щодо господарської діяльності позивача, пов`язаної саме з виготовленням, придбанням, зберіганням, реалізацією пального.

Також, колегія суддів вважає за необхідне надати по суті оцінку порушенню, що слугувало підставою для прийняття ГУ ДПС у Полтавській області податкового повідомлення-рішення від 28.01.2020 №.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (надалі - Закон №481/95-ВР) визначено основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Відповідно до статті 1 Закону №481/95-ВР оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» від 23 листопада 2018 року № 2628-VІІІ (далі по тексту - Закон № 2628-VІІІ) внесені зміни до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: частини першу і четверту статті 15 викладено у такій редакції: «Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії».

Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 2628-VІІІ останній набирає чинності з 1 січня 2019 року, крім, зокрема, підпункту 6 (щодо змін до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"), підпункту 17 (щодо змін до Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності") пункту 2 розділу II цього Закону, що набирають чинності з 1 липня 2019 року.

Одночасно Законом № 2628-VІІІ доповнено частину другу статті 17 Закону №481, за якою до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

За змістом статті 15 Закону № 481 суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на початок виконання робіт підвищеної небезпеки та початок експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР визначено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Аналіз наведених норм Закону №481/95-ВР свідчить про те, що оптова торгівля пальним може здійснюватися суб`єктом господарювання лише за наявності у нього ліцензії на оптову торгівлю. Проте, у разі здійснення оптової торгівлі пальним без наявності ліценції до суб`єкта господарювання застосовується штраф.

Колегією суддів встановлено, що заяву на одержання ліцензії на право оптової торгівлі пальним ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" разом з іншими документами подано 27.06.2019, цією ж датою зареєстроана ДВС України (а.с.17).

Віповідно до копії ліцензії на право оптової торгівлі пальним № 078848 Серії АЖ на право роздрібної торгівлі пальним, за наявності місць оптової торгівлі - за адресою місця торгівлі АДРЕСА_1 (а.с.19) дата реєстрації ліцензії - 02.07.2019, термін дії з 02.07.2019 до 02.07.2024.

Слід відмітити, що з урахуванням дати подачі документів (27.06.2019) та дати реєстрації ліцензії (02.07.2019) документи розглянуті ДФС України протягом трьох робочих днів, тобто без невиправданих зволікань, терміново і в строк, встановлений законом (не пізніше 20 календарних днів з дати отримання заяви).

Однак, в ході фактичної перевірки, як встановлено судом першої інстанції та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" 01.07.2019 без наявності ліцензії здійснювались операції з реалізації підакцизного пального:

- бензину неетильованого АИ-92-К5(Євро), код УКТ ЗЕД в кількості 162000 літрів, вартістю (з ПДВ) 375030,00 грн;

- палива моторного альтернативного А-95 Е-50 Преміум Плюс, код УКТ ЗЕД в кількості 15300 літрів, вартістю (з ПДВ) 289170,00 грн.

Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних первинних документів, а саме: податковими накладними від 01.07.2019 №701001 (а.с.78) та №701002 (а.с.79-80); договором комісії №0100719 від 01.07.2019 (а.с.81-84), договором комісії №0100719/1 від 01.07.2019 (а.с.85-88); актами прийому-передачі від 01.07.2019 (а.с.89-90); рахунок фактурами від 01.07.2019 (а.с.91-92); ТТН від 01.07.2019 (а.с.121-122, 132-133).

Таким чином, ТОВ "СТАНДАРТ ОЙЛ-2000" 01.07.2019 здійснював оптову торгівлю підакцизним пальним, при цьому, ліцензію на право оптової торгівлі пальним підприємство отримало 02.07.2019.

У матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до суду з позовом про визнання протиправними дій/бездіяльності ДФС України щодо видачі ліцензії з терміном дії з 02.07.2019, а не з 01.07.2019 та задоволення таких вимог судом.

Колегія суддів враховує, що позивачем не заперечувався факт відсутності станом на 01.07.2019 ліцензії на право оптової торгівлі пальним та факт здійснення 01.07.2019 оптової торгівлі пальним.

Твердження позивача у позовній заяві про те, що станом на момент проведення перевірки він мав ліцензію не впливає на факт реалізації ним 01.07.2019 пального без наявності чинної у той день ліцензії на право оптової торгівлі пальним.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Водночас докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані в ході судового розгляду справи.

Враховуючи, що реалізація позивачем, як суб`єктом господарювання, пального 01.07.2019 здійснювалась за відсутності відповідної ліцензії, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи податкове повідомлення-рішення від 28.01.2020 № про застосування штрафу у розмірі 500000,00 грн відповідач, діяв у межах, у спосіб та на підставі норм чинного законодавства з дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми процесуального права.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт Ойл-2000" -залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2020 року по справі № 440/2886/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 21.12.2020 року