Справа № 420/13994/20
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
21 грудня 2020 року м. Одеса
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі, меншому ніж передбачено частиною 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської Міської ради нарахувати та виплатити недоплачену суму - 6 800 гривень щорічної грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій відповідно до частини 5 статті 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.
Так, судом з`ясовано, та вбачається з відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, рішенням Верховного Суду від 29 вересня 2020 року по справі №440/2722/20 відповідний позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.
У рішенні зазначено, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких предметом спору є оскарження дій (бездіяльності) органу, уповноваженого здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення за місцем проживання особи та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат) щодо нарахування і виплати разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році у розмірі, передбаченому статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права:
(а) особа має статус особи з інвалідністю війни, має право на пільги, передбачені ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
(б) відповідачем є орган, уповноважений здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня (Управління соціального захисту населення та/або Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат);
(в) предметом спору є розмір разової грошової допомоги до 5 травня у 2020 році.
Ухвалою Великої палати Верховного суду від 02.11.2020р. у справі №440/2722/20 (Пз/9901/14/20) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області на рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року у зразковій справі № 440/2722/20 (Пз/9901/14/20) за позовом ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області та Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Таким чином, з наведеного вбачається, що рішення Верховного Суду у зразковій справі №440/2722/20 наразі законної сили не набрало.
Зокрема, судом встановлено, що предметом позову по даній справі є визнання протиправними дій щодо нарахування та виплати щорічної одноразової грошової допомоги до 05 травня у розмірі, встановленому статтею 12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту за 2020 рік, як учаснику бойових дій у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком та зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що згідно з рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України, окреме положення пункту 26 розділу VI Прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а тому позивач має право на перерахунок щорічної одноразової допомоги у розмірі 5 мінімальних пенсій.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України, суд має право зупинити провадження у справі до розгляду типової справи і оприлюднення повідомлення Верховного Суду про відкриття провадження у зразковій справі - до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі.
Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Водночас, при повній або частковій відсутності норм, які регулюють певні суспільні відносини, можливо застосувати аналогію закону, тобто, вирішення справи або окремого юридичного питання на основі правової норми, розрахованої на схожі випадки.
Слід зазначити, що застосування аналогії забороняється, якщо вона прямо заборонена законом, чи якщо закон пов`язує настання юридичних наслідків з наявністю конкретних норм.
При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов: аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм; суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання; повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками; пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому; винесене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті; обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.
Отже, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у разі, якщо спірні правовідносини не врегульовано законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).
Керуючись п.10 ч.1 ст.4, ч.6 ст.7, ч.9 ст.205, п.9 ч.2 ст.236, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

Зупинити провадження у справі №420/13994/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, до набрання чинності рішенням Верховного суду у зразковій справі №440/2722/20