Справа № 160/1583/20
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2020-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
23 листопада 2020 року м. Дніпросправа № 160/1583/20
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Чабаненко С.В. перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі №160/1583/20 за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 Коценко Максима Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною,-
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Держави України в особі керівника підрозділу Криворізької місцевої прокуратури №2 Коценко Максима Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною повернуто позивачу.
Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою суду першої інстанції звернувся до суду з апеляційною скаргою, згідно з якою просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
При перевірці апеляційної скарги на відповідність приписам КАС України встановлено, що вказана апеляційна скарга подана без додержання вимог, встановлених ст.296 КАС України.
Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам ст. 296 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.
Враховуючи, що апеляційна скарга, яка подана ОСОБА_1 27 травня 2020 року повернута ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року, а тому до поданої повторно 09 листопада 2020 року апеляційної скарги пред`являються вимоги ст.296 КАС України, як до нової апеляційної скарги.
Відповідно до приписів ст. 295 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи копію ухвали суду першої інстанції отримано позивачем 18 травня 2020 року. При цьому, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 09 листопада 2020 року, тобто за спливом майже семимісячного терміну після отримання копії судового рішення.
В обґрунтування підстав для поновлення строку звернення з апеляційною скаргою скаржник зазначає, що його не було повідомлено належним чином про апеляційний перегляд зазначеного судового рішення, а тому на підставі приписів ст. 293 КАС України повторно звернувся з апеляційною скаргою.
В свою чергу з матеріалів справи вбачається, що судом неодноразово надсилались судом апеляційної інстанції та не були отримані скаржником.
При цьому суд, враховуючи вищезазначені обставини та норми чинного процесуального законодавства зазначає, що апеляційну скаргу на ухвалу суду від 27 березня 2020 року подано з пропуском встановленого ч. 1 ст. 295 КАС України строку.
Також суд враховує, що заявник апеляційної скарги отримав ухвалу суду від 22 вересня 2020 року про повернення апеляційної скарги 26 жовтня 2020 року та не оскаржив її.
Таким чином, при подані апеляційної скарги ОСОБА_1 , було порушено строк на її подання та підстави для поновлення строку, наведені скаржником суд не може визнати поважними.
Крім того, відповідно до п.1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Відповідно ч. 1-2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з підпункту 5 пункту 3 частини 3 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання апеляційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, апелянту за подання апеляційної скарги на ухвалу суду необхідно сплатити судовий збір в сумі 2102,00 грн. за реквізитами:
Отримувач коштів УК у Шевчен.р.м.Дніпра/Шев.р/22030101
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37989274
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Код банку отримувача (МФО) 899998
Код класифікації доходів бюджету 22030101
Призначення платежу: *;101;__________(код платника); судовий збір, за апеляційною скаргою ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Третій апеляційний адміністративний суд.
Разом з тим, заявник в апеляційній скарзі просить його звільнити від сплати судового збору.
За змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може звільнити її від сплати судового збору.
При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Проте, суд не знаходить підстав для задоволення даного клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній з 15.12.2017 року) суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
При цьому, заявник відповідного клопотання повинен навести доводи і подати докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Як вбачається з доданих до апеляційної скарги документів, скаржник як на доказ підтвердження скрутного майнового стану, який перешкоджає йому сплатити судовий збір у розмірі визначеному законом вказує на довідку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради №6610 від 01.10.2020 року відповідно до якої позивач отримує щомісячну компенсаційну виплату непрацюючій непрацездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І гр. ОСОБА_2 , яка станом на вересень 2020 року становить 34,75 грн.
Скаржник зазначає, що іншого доходу не отримує про що, на його думку, беззаперечно свідчить довідка №6610 від 01.10.2020 року.
Водночас, суд зазначає, що страховий внесок консолідований страховий внесок, збір з якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Платниками внеску за осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами є підприємства, установи організації роботодавці, фізичні особи, що використовують працю найманих працівників.
Таким чином, надана позивачем довідка №6610 від 01.10.2020 року містить лише інформацію стосовно сум доходу з отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій непрацездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю І гр. ОСОБА_2 .
Надана скаржником довідка не може свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб зокрема для сплати судового збору (вклади, нерухоме та рухоме майно з якого отримується дохід, компенсації, сукупний дохід родини, тощо). Заявником не надано й документів на підтвердження того, що він має статус малозабезпеченої особи, дохід якої є нижчим від прожиткового мінімуму, що могло б беззаперечно свідчити про скрутне матеріальне становище заявника.
Отже, скаржником не надано доказів на підтвердження того, що сплата судового збору у розмірі 2102 грн. може позбавити його фінансової можливості на отримання життєво необхідних потреб.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.
Враховуючи наведене та відсутність доказів, що засвідчують майновий стан позивача, який позбавляє можливості сплатити судовий збір, клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Таким чином, згідно з ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, тобто суддя, встановивши, невідповідність поданої скарги вимогам, встановленим статтею 296 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху.
З огляду на вищевикладене, суд дає можливість заявнику апеляційної скарги у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали надати апеляційну скаргу оформлену у відповідності до статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема надати суду:
- заяву про поновлення строку звернення з апеляційною скаргою із зазначенням поважних причин пропуску;
- документ, який підтверджує факт сплати судового збору;
Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України суддя, -
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі №160/1583/20 залишити без руху та надати десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення вищезазначених недоліків.
Ухвала набирає чинності з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Чабаненко