Справа № 160/6566/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року Справа № 160/6566/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради про стягнення суми платежів, що підлягає капіталізації,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області з позовом до Комунального підприємства «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради, в якому просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивачем здійснюються страхові виплати особам, які є потерпілими внаслідок трудового каліцтва на виробнициві на підприємстві відповідача. У зв`язку з прийняттям рішення про ліквідацію підприємства виникла необхідність капіталізації страхових платежів для подальшої їх виплати потерпілим особам шляхом їх стягнення з відповідача. Позивач зазначає, що на веб-порталі адміністративних послуг Міністерства юстиції України 11.12.2019 року оприлюднено відомості стосовно припинення в результаті ліквідації Комунального підприємства «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради із зазначенням інформації про призначення ліквідатора з припинення вказаної юридичної особи ОСОБА_1 . З урахуванням встановленого у вказаному оголошенні граничного строку для заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи відповідача (11.02.2020 року), Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області 29.01.2020 року за адресами відповідача та голови ліквідаційної комісії юридичної особи направлено заяву про визнання кредиторських вимог на загальну суму 414335,05 грн., що складаються з платежів, що випливають з обов`язків КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради перед застрахованими особами за заподіяння шкоди їх життю та здоров`ю внаслідок нещасного випадку на виробництві.
Також позивач стверджує, що відповідь ліквідатора про визнання кредиторських вимог позивача чи включення їх до реєстру вимог кредиторів КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради на адресу позивача протягом строку, визначеного законодавством України, не надходила.
Крім того, згідно довідки Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області кредиторські вимоги у розмірі 414335,05 грн. на розрахунковий рахунок робочого органу Фонду також не перераховувались.
З урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якими на орган Фонду покладені владні управлінські функції на основі законодавства щодо акумулювання страхових внесків та здійснення контролю за використанням коштів Фонду, веденням і достовірності обліку та звітності щодо їх надходження, останній діє по відношенню до відповідача, як суб`єкт владних повноважень, а тому просить суд стягнути з КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області суму платежів, що підлягає капіталізації в розмірі 414335,05 грн.
Ухвалою суду від 06.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування.
Відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався, будь-яких пояснень з приводу заявлених позовних вимог на адресу суду не надав.
При цьому, суд звертає увагу на те, що представником відповідача була подана заява про ознайомлення з матеріалами справи 21.08.2020 року (а.с.80). Разом з тим, останній не скористався зазначеним правом, оскільки, відсутня відмітка про ознайомлення.
Крім того, відповідно до приписів КАС України, відповідач повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, про що свідчить відповідна роздруківка з веб-сайту Дніпропетровського окружного адміністративного суд (а.с.83).
02.12.2020 року представником відповідача повторно подана заява про ознайомлення з матеріалами справи, на якій міститься відповідна відмтіка про ознайомлення (а.с.84).
Таким чином, відповідач був обізнаний про наявність та зміст позовної заяви щодо нього, а також повідомлений судом про відкриття провадження у справі та призначення її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
Відповідач перебуває на обліку в Управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області як платник страхових внесків.
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області проводить страхові виплати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які отримали виробничі травми під час роботи в КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради, та які відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 1105-XIV від 23.09.1999 року продовжують отримувати страхові виплати, а саме:
- здійснення страхових виплат ОСОБА_3 підтверджується актом форми Н-1 від 04.06.2002 року № 1 про нещасний випадок на виробництві, випискою з акта огляду МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги № 021127 від 20.08.2002 року та постановою Дніпровського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області від 15.03.2019 року про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати у розмірі 764,39 грн.
Позивачем здійснено розрахунок потреби платежів, що підлягає капіталізації по зазначеним потерпілим особам, який складає 414335,05 грн.
Так, відповідно до таблиці смертності та середньої очікуваності тривалості життя чоловіків та жінок в Україні у 2018 році позивач провів капіталізацію платежів для продовження страхових виплат означеним потерпілим особам наступним чином:
- ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка станом на момент здійснення капіталізації, досягнула віку 67 років.
Згідно офіційно опублікованих даних Державною службою статистики України у серпні - місяці 2018 року у статистичному бюлетні означеної таблиці тривалість життя жінки при досягненні нею віку 67 років, становить 15,33 років.
Таким чином, виходячи з встановленої на підставі ст. 42 Закону № 1105 суми щомісячної страхової виплати у розмірі 922,98 грн., капіталізації підлягають платежі з щомісячних страхових виплат за 183,96 місяців та 169791,40 грн. (922,98 грн. х 183,96 міс.) = 169791,40 грн.;
- ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , який станом на момент здійснення капіталізації досягнув віку 44 років.
Згідно офіційно опублікованих даних означеної таблиці, тривалість життя чоловіка при досягненні ним віку 44 років, становить 26,66 років.
Таким чином, виходячи з встановленої на підставі ст. 42 Закону № 1105 суми щомісячної страхової виплати у розмірі 764,39 грн., капіталізації підлягають платежі з щомісячних страхових виплат за 319,92 місяців та 244543,65 грн. (764,39 грн. х 319,92 міс.) = 244543,65 грн.
Отже, загальна сума коштів, що підлягає капіталізації по зазначеним потерпілим особам складає 414335,05 грн.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань строк для заявлення кредиторами вимог до КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради встановлено до 11 лютого 2020 року.
29.01.2020 року Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області направлено на адресу КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради заяву про визнання кредиторських вимог № 08-07/725, в якій просить визнати кредиторську вимогу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Дніпропетровській області до КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради у розмірі 414335,05 грн. та включення її до першої черги реєстру вимог кредиторів даного підприємства.
Відповідь ліквідатора відповідача за наслідками розгляду даної заяви на адресу позивача не надходила.
З огляду на несплату відповідачем грошової вимоги по капіталізації, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради капіталізованих платежів у сумі 414335,05 грн.
Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року № 1105-XIV визначені правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.
Згідно ст. 3 Закону № 1105-XIV основними принципами державного соціального страхування є, зокрема:
- обов`язковість страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом;
- державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх прав;
- обов`язковість фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом;
- відповідальність роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 1105-XIV роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.
Приписами ст. 4 Закону № 1105-XIV визначено, що Фонд є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом і також є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.
Разом з тим, п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону № 1105-XIV передбачено, що джерелами формування коштів Фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, які в силу пункту 1 частини 2 вказаної статті використовуються на виплату матеріального забезпечення, страхових виплат та надання соціальних послуг, фінансування заходів з профілактики страхових випадків, передбачених цим Законом.
Постановою Кабінету Міністрів України № 986 від 04.12.2019 затверджено Порядок капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників.
Так, відповідно до цього Порядку здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.
Пункт 2 вказаного порядку містить визначення терміну «капіталізація платежів», який означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством (пункт 3).
Відповідно до пункту 4 Порядку, капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином: 1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності; 2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 3) витрати на забезпечення потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організацію та оплату навчання водінню автомобіля, а також на виплату компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами; 4) витрати на санаторно-курортне лікування - із розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки: для осіб з інвалідністю I групи - щороку, для інших осіб з інвалідністю - не рідше одного разу на три роки.
За приписами пункту 8 Порядку, у кредиторських вимогах Фонду соціального страхування України до страхувальника, щодо якого розпочато ліквідацію, зазначається сума грошових зобов`язань, обчислена з урахуванням кожного платежу, що підлягає капіталізації.
Суми капіталізованих платежів відповідно до зазначених кредиторських вимог у випадках ліквідації страхувальника перераховуються робочому органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України, у якому страхувальник перебуває на обліку.
Отже, наведеними нормами законодавства передбачено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію для продовження страхових виплат особам, потерпілим на підприємстві, протягом їхнього життя.
Капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів, коли страхувальник припинить свою діяльність та не буде сплачувати страхові внески, при цьому, визначено обов`язок страхувальника проводити капіталізацію страхових виплат у всіх випадках ліквідації (і у разі визнання останнього банкрутом, і за власним рішенням).
Також ст.105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявленім кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.
Приписами ст. 111 Цивільного кодексу України передбачено, що ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 112 Цивільного кодексу України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості: у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом, у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.
Згідно ч. 3 ст. 110 Цивільного кодексу України визначено, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.
Частиною 2 ст. 1205 Цивільного кодексу України у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.
Судом встановлено, що на дату розгляду даної справи, сума заявлених капіталізованих платежів відповідачем не сплачена.
Крім того, судом встановлено, що позивачем для визначення періоду, на який розраховувалася капіталізація платежів щодо вищевказаних потерпілих осіб, яким безстроково встановлений відсоток втрати працездатності та призначені страхові виплати, використано дані таблиці смертності та середньої очікуваної тривалості життя на 2018 рік, надані Державною службою статистики України, а сам обрахунок стосовно кожної потерпілої особи здійснений Фондом у відповідності до вимог чинного законодавства України.
З огляду на те, що капіталізовані платежі відповідачем не сплачені і ним не надано будь-яких заперечень стосовно цього, останні підлягають стягненню з КП «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради в судовому порядку.
Таким чином, з урахуванням приписів Закону № 1105, якими покладено на відповідача, як страхувальника, обов`язок зі плати капіталізованих платежів, що виникли із зобов`язань відшкодувати шкоду, заподіяну життю і здоров`ю громадян, у випадку його ліквідації, а також враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо наявності у відповідача заборгованості зі сплати капіталізованих платежів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України вони з відповідача не стягуються.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 242-243, 245-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Дніпротепломережа» Дніпропетровської міської ради про стягнення суми платежів, що підлягає капіталізації задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23.12.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька