Справа № 360/4621/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4621/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.07.2020 ВП № 59820653,

ВСТАНОВИВ:

26.11.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі позивач, УПФУ в м. Лисичанську) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі відповідач), в якому позивач просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 31.07.2020 ВП № 59820653, винесену державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антоновою В.Є.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що постановою відповідача від 31.07.2020 ВП № 59820653 накладено на УПФУ в м. Лисичанську штраф у розмірі 5100,00 грн.

Позивач вважає спірну постанову протиправною з таких підстав. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 у справі № 360/395/19 зобов`язано УПФУ в м. Лисичанську відновити щомісячне нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2016 року. 16.08.2019 відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Управлінням повідомлялося про фактичне добровільне виконання рішення суду щодо поновлення щомісячного нарахування пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2016, відповідно до розпорядження від 21.05.2019 місячний розмір пенсії у сумі 1919,65 грн було нараховано та виплачено на основну відомість червня 2019 року. Пенсія за період з березня 2016 року по травень 2019 року у сумі 59594,48 грн була нарахована, але не виплачена на виконання судового рішення у справі № 360/395/19. Облікову доплату внесено до реєстру судових рішень під № С1385777 від 24.06.2020 для подальшого виконання.

Не враховуючи отриману інформацію про виконання рішення суду, державним виконавцем 31.07.2020 винесено постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин боржником рішення суду. В обґрунтування постанови про накладення штрафу державним виконавцем зазначено, що управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області рішення суду не виконано в повному обсязі.

Позивач вважає, що часткове невиконання рішення суду позивачем з незалежних від нього причин є поважною причиною в розумінні статей 63 та 75 Закону № 1404.

Виплата донарахованої суми пенсії за період з 01.03.2016 по 31.05.2019 у розмірі 59594,48 грн внесена до реєстру судових рішень під № С1385777 від 24.06.2020 для подальшого виконання.

Фінансування пенсійних виплат відбувається згідно чинного законодавства відповідно до потреби в коштах на виплату пенсій, яка визначається на підставі всіх виплатних документів, формованих підпорядкованими управліннями Пенсійного фонду України в Луганській області та в межах коштів, що надходять з Пенсійного фонду України включно за цільовим призначенням.

Тому позивач вважає, що накладення штрафу є протиправним, оскільки суперечить нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Ухвалою суду від 30.11.2020 позовну заяву було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 14.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

18.12.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 38-39), в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог з таких підстав. 15.08.2019 на виконання до відділу надійшов виконавчий лист Луганського окружного адміністративного суду від 20.06.2019 № 360/395/19 про зобов`язання УПФУ в м. Лисичанську поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.032016 року, а також виплатити заборгованість з пенсії за віком, що виникла за період її несплати, починаючи з 01.03.2016.

16.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59820653.

Листом від 19.09.2019 № 8553/03-33 УПФУ в м. Лисичанську повідомило, що місячний розмір пенсії у сумі 1919,65 грн виплачено у червні 2019 року. Поточна доплата у сумі 59594,48 грн за період 01.03.2016 по 31.05.2019 нарахована на додаткову відомість липня 2019 року. УПФУ в м. Лисичанську не є розпорядником коштів. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Щодо фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим листом інформації та копій підтверджуючих документів не було надано.

Державним виконавцем направлено вимоги боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання рішення суду.

Листом від 29.07.2020 № 1211-03-8/1318 УПФУ в м. Лисичанську повідомило, що місячний розмір пенсії у сумі 1919,65 грн виплачено у червні 2019 року. Облікована доплата за період 01.03.2016 по 31.05.2019 складає 59594,48 грн та внесена до реєстру судових рішень під № СІ385777 від 24.06.2020 для подальшого виконання.

Зазначеним листом боржника також не повідомлено про повне та фактичне виконання рішення.

31.07.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 5100 грн, де також було зазначено про обов`язок боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів.

Відповідач вважає, що при накладенні штрафу на боржника державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, тому просить у задоволенні позову відмовити.

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач просив розглядати справу без його участі.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (частина дев`ята статті 205 КАС України).

З огляду на положення статті 205 КАС України справу розглянуто за відсутності сторін у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі № 360/395/19 адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (, місце знаходження: 93113, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Сосюри, буд. 347) про визнання бездіяльності та рішення протиправними та дискримінаційними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області поновити виплату ОСОБА_1 пенсії з 01 березня 2016 року, а також виплатити заборгованість з пенсії за віком, що виникла за період її несплати, починаючи з 01 березня 2016 року.

20.06.2019 по справі видано виконавчий лист, який стягувачем звернуто до примусового виконання (арк. спр. 40 зв.-42).

Так, за заявою стягувача від 09.08.2019 (арк. спр. 40 зв.-41) державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області 16.08.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59820653 (арк. спр. 45).

Також державним виконавцем 16.08.2019 у ВП № 59714828 винесено постанову про стягнення виконавчого збору (арк. спр. 46).

Листом від 19.09.2019 № 8553/03-33 УПФУ в м. Лисичанську повідомило відповідача, що місячний розмір пенсії у сумі 1919,65 грн виплачено у червні 2019 року. Поточна доплата у сумі 59594,48 грн за період 01.03.2016 по 31.05.2019 нарахована на додаткову відомість липня 2019 року. УПФУ в м. Лисичанську не є розпорядником коштів. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року № 365 орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України (арк. спр. 46 зв.).

Разом з листом надано витяг з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії та довідку про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 (арк. спр. 47-56).

Державним виконавцем, керуючись статтею 18 Закону України Про виконавче провадження, 22.07.2020 за № 9456 направлено вимогу боржнику щодо стану виконання рішення суду з попередженням про наслідки невиконання (арк. спр. 57- 58).

Листом від 29.07.2020 № 1211-03-8/1318 УПФУ в м. Лисичанську повідомило, що місячний розмір пенсії у сумі 1919,65 грн виплачено у червні 2019 року. Облікована доплата за період 01.03.2016 по 31.05.2019 складає 59594,48 грн та внесена до реєстру судових рішень під № С1385777 від 24.06.2020 для подальшого виконання (арк. спр. 14, 57 зв.).

Матеріалами справи підтверджується, що сума заборгованості за судовим рішенням у справі № 360/395/19 25.05.2020 включена до реєстру судових рішень, реєстраційний номер С1385777, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (арк. спр. 65-66).

Постановою державного виконавця від 31.07.2020 ВП № 59820653 про накладення штрафу за невиконання боржником в повному обсязі судового рішення накладено на УПФУ в м. Лисичанську штраф у розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 61).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VIII. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 686/22631/17 та від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Як установлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання рішення суду боржником заборгованість з виплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 по 31.05.2019 у розмірі 59594,48 грн нараховано на виплатні відомості та включено до загальної потреби в коштах, що підтверджується протоколом за період з 01.02.2016 по 31.05.2019 та роздруківкою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії (арк. спр. 10-12). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду та пункту 6 Порядку ведення обліку рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1, сума заборгованості 25.05.2020 включена до реєстру судових рішень № С1385777, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (арк. спр. 65-66).

Однак, вжиті УПФУ в м. Лисичанську заходи не призвели до надходження коштів з Державного бюджету України на виплату ОСОБА_1 заборгованості в сумі 59594,48 грн.

Таким чином судом встановлено, що рішення суду в цій частині не виконано боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

Суд переконаний, що невиконання судового рішення в частини виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється Пенсійним фондом України (головним розпорядником бюджетних коштів), не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладення штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таку правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 71834551).

Зважаючи на все вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що виконання рішення суду від 04.03.2019 у справі № 360/395/19 залежить не тільки від дій боржника, а й від здійснення відповідного фінансування (надходження до нього коштів від Пенсійного фонду України) присуджених за судовим рішенням пенсійних виплат.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що доводи позивача про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови про накладення на боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн є обґрунтованими, тому постанова державного виконавця від 31.07.2020 ВП № 59820653 не відповідає критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, відповідно, є протиправною та підлягає скасуванню.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та належать до задоволення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 09.12.2020 № 683 (арк. спр. 32).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), структурним підрозділом якого є відповідач.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (місцезнаходження: 93113, Луганська область, місто Лисичанськ, вулиця Сосюри, будинок 347, код за ) до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 93404, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Єгорова, будинок 22, код за ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 31.07.2020 ВП № 59820653 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 31.07.2020 ВП № 59820653 про накладення на управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 61002, Харківська область, місто Харків, Київський район, вулиця Ярослава Мудрого, будинок 16, ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Свергун