Справа № 640/24875/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Київ №640/24875/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Донбасс-Трейд-Оил»
до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбасс-Трейд-Оил» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області, в якому просило суд:

-визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області:

-від 17 вересня 2019 року № (форма «С»), яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» (, вул. Верхній Вал, буд. 4-В, Приміщення 16, м. Київ, 04071) суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250 000,00 грн;

-від 18 вересня 2019 року № (форма «С»), яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» (, вул. Верхній Вал, буд. 4-В, Приміщення 16, м. Київ, 04071) суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250 000,00 грн;

-від 18 вересня 2019 року № (форма «С»), яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» (, вул. Верхній Вал, буд. 4-В, Приміщення 16, м. Київ, 04071) суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250 000,00 грн;

-від 18 вересня 2019 року № (форма «С»), яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» (, вул. Верхній Вал, буд. 4-В, Приміщення 16, м. Київ, 04071) суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250 000,00 грн;

-від 19 вересня 2019 року № (форма «С»), яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» (, вул. Верхній Вал, буд. 4-В, Приміщення 16, м. Київ, 04071) суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250 000,00 грн;

-без дати № (форма «С»), яким застосовано до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» (, вул. Верхній Вал, буд. 4-В, Приміщення 16, м. Київ, 04071) суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 250 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що органи Державної фіскальної служби України не наділені повноваженнями на видачу ліцензій на роздрібний продаж нафтопродуктів і, відповідно, відсутні повноваження на контроль за дотриманням Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», до якого були внесені Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» зміни, зокрема запроваджено ліцензування видів господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, які (зміни) набули чинності з 01 липня 2019 року.

Отже у відповідача, як контролюючого органу, були відсутні повноваження на проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо наявності ліцензій на торгівлю пальним, а також щодо накладення штрафних санкцій за відсутності таких ліцензій.

Відповідач позов не визнав, зазначивши у відзиві, що Законом України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які набули чинності з 01 липня 2019 року. Вказаними змінами запроваджено ліцензування господарської діяльності з виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним. Згідно з вимогами частини тридцять третьої статті 15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання мають отримати ліцензію на право роздрібної торгівлі на кожне місце торгівлі пальним.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на п`ять років (частина двадцять дев`ята статті 15 Закону №481/95-ВР).

При цьому орган виконавчої влади уповноважений видавати ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним визначено постановою Кабінету Міністрів України №545 від 19 червня 2019 року «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», якою внесені зміни до пункту 6 переліку органів ліцензування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 2015 року №609, та яка опублікована 28 червня 2019 року у газеті «Урядовий кур`єр» №121 (територіальні органи ДФС уповноважено на видачу ліцензій на роздрібну торгівлю пальним).

Користуючись своїм процесуальним правом Головним управлінням ДФС у Донецькій області були проведені фактичні перевірки АЗС позивача, якими виявлено відсутність ліцензій на роздрібну торгівлю пальним.

За результатами розгляду матеріалів фактичної перевірки на підставі актів перевірки, відповідно до вимог абзацу 9 частини другої статті 17 Закону України №481/95-ВР, підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України податковим органом прийняті податкові повідомлення-рішення.

Окрім того, відповідач наголосив, що позивач у позовній заяві, стверджуючи про відсутність у відповідача повноважень на проведення перевірки та застосування штрафних санкцій, при цьому не спростовує самого факту здійснення на перевіряємих АЗС роздрібної торгівлі пальним без ліцензії.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доводи та заперечення сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.

Згідно із підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності, ліцензій, свідоцтв, у том числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Порядок проведення фактичних перевірок контролюючими органами передбачений статтею 80 Податкового кодексу України, згідно якої фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

У відповідності до вимог пункту 86.5. статті 86 Податкового кодексу України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Закон України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», в редакції Закону України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України.

Зміни, які були внесені в Закон №481/95-ВР Законом №2628-VIII, набули чинності з 01 липня 2019 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Згідно з частиною двадцятою статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема, у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250 000 грн.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Механізм застосування цих фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).

Пунктом 2 Порядку № 790 встановлено, що фінансові санкції застосовуються за порушення, передбачені статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Згідно пункту 5 Порядку № 790 підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Пунктом 6 Порядку № 790 передбачено, що рішення про застосування фінансових санкцій, передбачених пунктом 2 цього Порядку, приймаються керівником, а у разі його відсутності - заступником керівника органу, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами (ДФС та її територіальні органи, Мінекономрозвитку), чи керівником (його заступником) органів МВС, МОЗ, Держстату, Держспоживінспекції відповідно до їх компетенції, визначеної законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 545 затверджено Порядок ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Цей Порядок визначає процедуру створення та ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним (далі - Єдиний реєстр ліцензіатів та місць обігу пального).

Відповідно до пункту 4 цього Порядку підставою для включення суб`єкта господарювання до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення ДФС та її територіальних органів про видачу ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Системний аналіз наведених норм доводить, що роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Здійснення ж таких дій без ліцензії вважається правопорушенням, за яке передбачено застосування фінансових санкцій до такого суб`єкта господарювання.

Також наведені норми спростовують доводи позивача щодо відсутності у територіальних органів ДФС повноважень на видачу ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним та повноважень на здійснення перевірок щодо контролю за наявністю ліцензій і, відповідно, застосування штрафних санкцій за роздрібний продаж пального без ліцензії.

Крім того позивач стверджував, що оскільки не розроблені ліцензійні умови провадження господарської діяльності з виробництва пального, оптової, роздрібної торгівлі пальним у відповідності з положеннями Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» відповідальність за провадження такої діяльності без ліцензії не застосовується.

Утім таке твердження позивача спростовується положеннями цього ж Закону.

Так, відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 Закону України від 02 березня 2015 року №222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» дія цього Закону не поширюється на ліцензування таких видів господарської діяльності як виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, що здійснюється відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на підставі наказів від 08 серпня 2019 року №1449, №1456, від 09 серпня 2019 року №№ 1483, 1484, 1485, 1486 були проведені фактичні перевірки АЗС, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ», розташовані у Донецькій області за адресами: м. Маріуполь, вул. Маміна Сибіряка, 2; м. Мирноград, вул. Пугачова, 1В; Добропільський район с. Шевченко, вул. Лугова, 2; м. Мирноград, вул. Центральна, 77; м. Волноваха, вул. Центральна, 6; м. Покровськ, вул. Добропільська, буд. 1-А.

За результатами проведених перевірок відповідачем складено Акти: від 21 серпня 2019 року №0254/05/99/2656/40/37434556, від 19 серпня 2019 року №0242/05/99/82/37434556, від 21 серпня 2019 року №0253/05/99/2656/40/37434556, від 21 серпня 2019 року №0257/05/99/2656/40/37434556, від 21 серпня 2019 року №0255/05/99/2656/40/37434556, від 19 серпня 2019 року №0244/05/99/2656/40/37434556.

Згідно з даними фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих ТОВ «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ», господарські одиниці, охоплені перевіркою у період з 01 липня 2019 року по 15 липня 2019 року здійснювали роздрібний продаж пального без ліцензії, що зокрема не спростовується позивачем.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Як вже було наголошено вище, згідно з частиною другою цієї статті до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Відповідно до підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У відповідності з наведеними нормами відповідач застосував до позивача оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями штрафні санкції.

Не погоджуючись із винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями позивач, окрім наведених вище вказівок на відсутність у податкового органу повноважень на проведення перевірки та застосування штрафних санкцій за роздрібну торгівлю пальним без ліцензії, вказував на недотримання податковим органом вимог статті 86 Податкового кодексу України, а саме порушення права позивача бути присутнім на розгляді заперечень до актів фактичної перевірки.

Так, відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового кодексу України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

У разі якщо платник податків виявив бажання брати участь у розгляді його заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів, зазначивши про це в запереченні та/або листі про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний повідомити такому платнику податків про місце і час проведення такого розгляду. Таке повідомлення надсилається платнику податків не пізніше наступного робочого дня з дня отримання від нього заперечень та/або листа про надання додаткових документів у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, але не пізніше ніж за чотири робочі дні до дня їх розгляду. Повідомлення має бути надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Як вбачається із матеріалів справи позивач, отримавши акти перевірок від 21 серпня 2019 року №0254/05/99/2656/40/37434556, від 19 серпня 2019 року №0242/05/99/82/37434556, від 21 серпня 2019 року №0253/05/99/2656/40/37434556, від 21 серпня 2019 року №0257/05/99/2656/40/37434556, від 21 серпня 2019 року №0255/05/99/2656/40/37434556, від 19 серпня 2019 року №0244/05/99/2656/40/37434556, подав свої заперечення від 04 вересня 2019 року та висловив бажання бути присутнім на їх розгляді.

Матеріали справи містять Акти про неявку від 16 вересня 2019 року №35/05/99/32-01, №37/05/99/32-01, №40/05/99/32-01, №39/05/99/32-01, №36/05/99/32-01, №38/05/99/32-01 керівника (його заступника або уповноважену особу) для участі у розгляді заперечень, які надійшли до ГУ ДПС у Донецькій області від 09 вересня 2019 року №3912/10, №3908/10, №3910/10, №3911/10, №3909/10, 3907/10, у яких платник податків не погоджується із висновками, зазначеними у актах про результати фактичної перевірки від 21 серпня 2019 року №0254/05/99/2656/40/37434556, від 19 серпня 2019 року №0242/05/99/82/37434556, від 21 серпня 2019 року №0253/05/99/2656/40/37434556, від 21 серпня 2019 року №0257/05/99/2656/40/37434556, від 21 серпня 2019 року №0255/05/99/2656/40/37434556, від 19 серпня 2019 року №0244/05/99/2656/40/37434556.

Зі змісту наведених Актів про неявку вбачається, що керівника (його заступника або уповноважену особу) ТОВ «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» було запрошено з`явитись до ГУ ДПС у Донецькій області 16 вересня 2019 року о 10.00 годині для участі у розгляді заперечень до актів перевірок.

Крім того в Актах про неявку зазначено, що запрошення для участі у розгляді заперечень було надіслане керівнику ТОВ «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» - Богдану О.І. поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення 10 вересня 2019 року за податковою адресою: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд 4В, прим. 16.

Однак керівник ТОВ «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» - Богдан О.І. не з`явився до контролюючого органу у зазначений термін 16 вересня 2019 року о 10.00 годині, про що було складено «Акт про неявку» у 2-х примірниках, другий екземпляр направлено поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Слід зауважити, що відповідачем до матеріалів справи не додані докази на підтвердження направлення запрошення керівника (його заступника або уповноважену особу) ТОВ «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» з`явитись до ГУ ДПС у Донецькій області 16 вересня 2019 року о 10.00 годині для участі у розгляді заперечень до актів перевірок, як власне і самих запрошень (наявні лише запрошення керівника суб`єкта господарювання для підписання протоколу про правопорушення).

Оскільки позивач заперечував наявність таких запрошень, а відповідач не довів належними та допустимими доказами протилежне, - всі сумніви згідно з податковим законодавством мають трактуватись на користь платника податків.

Утім, зважаючи на наведені обставини, суд має встановити чи вплинула відсутність керівника (його заступника або уповноваженої особи) ТОВ «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» при розгляді заперечень на акти перевірок та застосовані у подальшому до підприємства штрафні санкції.

У своїх запереченнях на акти перевірок позивач вказував на відсутність ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва пального, оптової, роздрібної торгівлі пальним, відсутності рекомендацій щодо організації роботи головних управлінь ДФС із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним, а також вважав, що органи ДФС набули право прийняття від суб`єктів господарювання документів для видачі ліцензій та видачі самих ліцензій лише з 01 липня 2019 року. При цьому позивач зауважив, що товариство вже отримало ліцензії, що надають право здійснювати господарську діяльність з роздрібного продажу пального.

Заперечення позивача на акти перевірок були розглянуті контролюючим органом та надані відповіді від 17 вересня 2019 року «Про розгляд заперечень».

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 23 листопада 2018 року №2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» вперше був опублікований у Відомостях Верховної Ради України та у газеті «Голос України» 12 грудня 2018 року та набув чинності 01 січня 2019 року.

Таким чином, з моменту опублікування цього Закону всі зацікавлені особи вважаються ознайомленими з ним.

Вказаним Законом №2628-VIII внесені зміни, зокрема до Закону №481/95-ВР, які, в свою чергу набули чинності з 01 липня 2019 року.

Відповідно, з 01 липня 2019 року положення Закону №481/95-ВР в редакції Закону №2628-VIII були обов`язковими до застосування як суб`єктами господарювання, яких стосуються норми цього Закону, так і суб`єктами владних повноважень, які здійснюють контроль за додержанням вимог закону.

Отже з 01 липня 2019 року суб`єкти господарювання вправі здійснювати роздрібний продаж пального лише за наявності ліцензії.

З метою уникнення складнощів у суб`єктів господарювання при отриманні ліцензії та однакового підходу до оформлення таких ліцензій і ведення відповідного реєстру, ДФС України направила до Головних управлінь в областях та у м. Києві листа від 30 травня 2019 року №17014/7/99-99-12-01-01-17, в якому зазначила, зокрема, що суб`єкти господарювання можуть подати документи на розгляд до органу ліцензування для отримання відповідних ліцензій на адресу Головних управлінь ДФС в областях та м. Києві за місцем розташування місць зберігання та роздрібної торгівлі пальним, починаючи з 12 червня 2019 року. При цьому контролюючі органи мають видавати ліцензії починаючи з 01 липня 2019 року.

В якості додатку до згаданого листа наведена форма заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Документи, які має надати суб`єкт господарювання для отримання ліцензії наведені у статті 15 Закону №481/95-ВР.

У відповідності з цією статтею ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Як вже було наголошено вище, проведеною фактичною перевіркою АЗС позивача у період з 01 липня 2019 оку по 15 липня 2019 року контролюючим органом виявлено роздрібню торгівлю пальним без ліцензії, що не спростовано і позивачем. Відтак позивачем порушені вимоги Закону №481/95-ВР.

Позивач стверджував, що до 01 липня 2019 року звертався до податкового органу за отриманням ліцензій, однак станом на 01 липня 2019 року ще не отримав останні.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 підтвердила, що в кінці червня подавались до податкового органу заяви довільної форми на тримання ліцензії.

Також позивач надав копії заяв на одержання ліцензії (дубліката ліцензії) на право роздрібної торгівлі пальним.

При цьому суд звертає увагу, що надані позивачем копії заяв датовані 27 червня 2019 року, а враховуючи вимоги статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 20 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів.

Зважаючи на звернення позивача з відповідними заявами лише 27 червня 2019 року (четвер), тобто за три календарні дні до набрання чинності положень Закону №481/95-ВР, суд дійшов висновку, що податковий орган позбавлений був можливості у такий стислий термін розглянути подані документи та винести відповідне рішення.

Підприєммницька діямльність - самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик, господарська діяльність із метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Звертаючись із заявами на отримання ліцензії за три календарні дні до набрання чинності положень Закону №481/95-ВР, позивач мав врахувати всі ризики.

Отримання ліцензій на роздрібний продаж пального вже після проведеної перевірки не спростовує виявленого порушення на час проведення такої перевірки, а отже і правомірності застосування штрафних санкцій за виявлене порушення.

Таким чином, підсумовуючи все вище наведене суд дійшов висновку, що відповідач діяв у межах наданих йому чинним законодавством повноважень, а відтак підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних податкових рішень, якими до позивача застосовані штрафні санкції суд не вбачає.

Отже позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ТРЕЙД-ОИЛ» - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко