Справа № 300/2685/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/2685/19 пров. № А/857/7978/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Глушкаа І.В.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року (суддя Микитюк Р.В., ухвалене в місті Івано-Франківську о 13:30, повний текст складено 29.05.2020) у справі № 300/2685/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.11.2019,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019р. ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПC в Івано-Франківській області, та просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення № та № від 08.11.2019.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, у якій, з посиланням на те що висновок суду першої інстанції не повністю відповідає фактичним обставинам справи, порушено норми матеріального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема, зазначає, що податкове повідомлення-рішення № від 08.11.2019 не містить посилання на норму ПК України або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений відповідний розрахунок грошових зобов`язань платника податків. Також вказує, що позивачу не було надіслано результати розгляду скарги стосовно податкових повідомлень-рішень № та № від 25.09.2017, а стало відомо тільки під час розгляду справи №300/270/19 в суді першої інстанції, що є порушенням п.п. 56.8, 56.9 ст. 56 ПК України. Зазначає, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про застосування ст. 102 ПК України та строку 1095 днів для спірних правовідносин.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає їх безпідставними та просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

В судовому засіданні апелянт та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали, просили рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в позові з підстав викладених в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача та представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу від 01.08.2017 за №1303 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків громадянки ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ", повідомлення №239 від 01.08.2017, Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 громадянки ОСОБА_1 , про що складено акт №874/09-19-13-07/ НОМЕР_1 . З даного акту вбачається, що перевіркою встановлено порушення: п.п.164.2.17 д п.164.2 ст.164, п.179.7 ст.179 та п.167.1 ст.167 Податкового кодексу в результаті чого донараховано позивачу податку на доходи фізичних осіб в розмірі 89030,06 грн.; пп.49.18.4, п.49.18 ст.49, п.179.1 ст.179 Податкового кодексу, а саме: неподання річної декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік; п.1.2, п.п.1.6, п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу в результаті чого донараховано військового збору в розмірі 7419,17 грн.

Як наслідок, на підставі акта перевірки від 10.08.2017 року за №874/09-19-13-07/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області 25.09.2017 року було прийнято податкові повідомлення-рішення: форми Р за №, яким ОСОБА_1 , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 111 287,56 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 89 030,05 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 22 257,51 грн.; форми ПС за № , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170,00 грн.; форми Р за № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальному розмірі 7419,17 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 7419,17 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1854,79 грн.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що підставою для винесення оскаржуваних рішень слугувало встановлення податковим органом факту неподання ОСОБА_1 , податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік внаслідок чого позивачем не задекларовано та не сплачено податок та військовий збір з доходу, отриманого у 2016 року як додаткове благо у вигляді анульованої (прощеної) основної суми боргу (кредиту) в розмірі 494 611,48 грн.

ОСОБА_1 не погоджуючись з податковими повідомленнями-рішеннями №, №, № від 25.09.2017 оскаржила вищевказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку та Державною фіскальною службою України, скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково, залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 № про застосування штрафної санкції у сумі 170 грн. та скасовано податкове повідомлення-рішення від 25.09.2017 № про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу 124 грн., штрафної санкції 31 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін, № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу 10,34 грн., штрафної санкції -2,5 грн., а в іншій частині зазначене податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

В подальшому, у грудні 2019 ГУ ДФС в Івано-Франківській області звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в розмірі 120 731,52 грн., та ОСОБА_1 звернулась з зустрічним позовом до ГУ ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень від 25.09.2017 №, №, №, та рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.08.2019 по справі №300/270/19 адміністративний позов ГУ ДФС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 120731,52 грн., задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг в сумі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна фіскальна служба України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.09.2017 №, №, №, задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області № від 25.09.2017 про збільшення ОСОБА_1 грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб: за основним платежем в розмірі 89 030.05 гривні та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 22 257,51 гривень. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби України в Івано-Франківській області № від 25.09.2017 про збільшення ОСОБА_1 грошового зобов`язання за платежем військовий збір: за основним платежем в розмірі 7419.17 гривні та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 1854,79 гривень. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ГУ ДФС в Івано-Франківській області не погодившись з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.08.2019, подало апеляційну скаргу, та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі №300/270/19 від 13.11.2019 апеляційну скаргу ГУ ДФС в Івано-Франківській області задоволено частково, рішення суду першої інстанції у частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 25.09.2017 № та № скасовано. В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2019 року залишено без змін.

Восьмий апеляційний адміністративний суд в ході апеляційного розгляду справі №300/270/19 встановив, що на виконання пункту 5 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 №1204, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 контролюючим органом нові ППР взамін відкликаних ППР від 25.09.2017 № та № було прийнято нові ППР № та № лише 08.11.2019.

Ухвалою Верховного Суду від 27.01.2020 по справі №300/270/19 (касаційне провадження № К/9901/35361/19) відмовлено у відкритті касаційного провадження у зв`язку з тим, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13.11.2019 не підлягає касаційному оскарженню (а.с. 106-108).

Відтак, на підставі акта перевірки від 10.08.2017 за №874/09-19-13-07/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області 08.11.2019 прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення: форми Р за №, яким ОСОБА_1 , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 111 132,56 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 88 906,05 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 22 226,51 грн. (а.с.4-5); форми Р за № , яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір в загальному розмірі 9261,12 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 7408,83 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1852,29 грн. (а.с.6-7), які є предметом розгляду даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.09.2008 року між Відкритим акціонерним товариством ФОЛЬКСБАНК (Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) укладено кредитний договір за № 61-2/171, згідно якого, Банк зобов`язується надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 145 000,00 доларів США строком на 10 років (останній платіж 07.09.2018) на умовах, наведених у цьому договорі, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені цим договором (а.с. 8-11).

В подальшому, 27.12.2016 року між Публічним акціонерним товариством Ві Ес Банк (Банк) та ОСОБА_1 (Сторона) укладено договір про погашення заборгованості, відповідно до якого позичальник бере на себе зобов`язання не пізніше 27.12.2016 року здійснити погашення заборгованості по кредитному договору №61-2/171 від 10.09.2008 року в сумі 48 060,00 доларів США та відшкодувати витрати банку за претензійно-позовну роботу у сумі 49 725,36 грн. (п.2.1 Договору).

Відповідно до п. 1.1. та п.2.2 договору про погашення заборгованості загальна сума заборгованості по кредитному договору №61-2/171 від 10.09.2008, станом на 27.12.2016 становить 109 940, 58 доларів США, з яких 102 712,80 доларів США - заборгованість по тілу; 7 227,78 доларів США відсотки; 49 725,36 гривень витрати, комісії. Про погашення заборгованості, у випадку надходження не пізніше 27.12.2016 року коштів в сумі 48 060,00 дол. США та відшкодування витрат банку за претензійно-позовну роботу у сумі 49 725,36 грн. Банк бере на себе зобов`язання звільнити позичальника від обов`язку погашення залишку заборгованості по кредитному договорі №61-2/171 від 10.09.2008 в сумі 61 880,58 дол. США.

На виконання договору про погашення заборгованості від 27.12.2016 ОСОБА_1 сплачено 48 060,00 доларів США, що підтверджується банківськими виписками від 27.12.2016.

В подальшому, після отримання коштів банк направив на адресу ОСОБА_1 , лист Про подання річної податкової декларації №09-4/22547 від 28.12.2016 в якому зазначив, що відповідно до умов договору від 27.12.2016 про погашення заборгованості по кредитному договорі №61-2/171 від 10.09.2008, банком частково анульовано борг в сумі 61 880,58 доларів США. Суму анульованого боргу включено до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь ОСОБА_1 , за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано а саме: тіла кредиту 494 611,48 грн., за офіційним курсом НБУ 7.993 станом на 01.01.2014 року. Також банк повідомив позивача про необхідність подання декларації та самостійну сплату податку з вказаного доходу.

Як вбачається з матеріалів справи, на лист ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 25.05.2017 № 3476/10/09-15-13-01-01-14/10409 ПАТ Ві Ес Банк листом від 09.06.2017 № 03-1/8226 повідомив, що ПАТ Ві Ес Банк у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма №1-ДФ) відобразив: за 4-й квартал 2016 року по ОСОБА_1 розрахунок сум та ознак доходів у звіті за формою 1-ДФ. У розрахунку зазначено: валюта - USD, дата прощення - 28.12.2016, курс НБУ на 01.01.2014 7,993000, курс НБУ на день прощення 26,650670, вид прощення кредит, сума прощення (валюта) - 61880,58, сума прощення (гривня) 1 649158,92, ознака доходу в звіті 1-ДФ 126 - 494611,48. Окрім цього, повідомлено податковий орган про те, що ПАТ Ві Ес Банк повідомив платника податку - боржника про анулювання (прощення) боргу шляхом укладення договору про погашення заборгованості. Направив листи про необхідність подання річної податкової декларації боржнику з повідомленням про вручення.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями від 08.11.2019 № та № звернулася в суд з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції зробив висновок, що оскаржені податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно, у відповідності до норм Податкового кодексу України.

Колегія суддів з приводу такого висновку суду першої інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугувало встановлення податковим органом факту неподання ОСОБА_1 податкової декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік з відображенням у ній доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 494 611,48 грн., отриманого від ПАТ Ві Ес Банк внаслідок анулювання (прощення) заборгованості в загальній сумі 494 611,48 грн., та відповідно несплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 88906,05 грн. За невиконання позивачем визначеного Законом обов`язку щодо своєчасного подання податкової декларації про майновий стан і доходи та своєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб відповідачем накладено на даного платника податків штраф у розмірі 22226,51 грн. Окрім того, так як дохід платника податку фізичної особи-резидента, отриманий у вигляді додаткового блага включається до загального місячного оподаткованого доходу такого платника та підлягає оподаткуванню військовим збором за ставкою 1,5 %, податковим органом донараховано військового збору в загальному розмірі у сумі 9261,12 грн. та 1852,29 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Відповідно до підпунктів 16.1.3., 16.1.4. пункту 16.1. статті 16 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів. Платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком, збором та є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Підстави припинення податкового обов`язку, крім його виконання, визначені пунктом 37.3. статті 37 Податкового кодексу України. Згідно пункту 38.1. статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. Пунктом 38.2. статті 38 Податкового кодексу України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно підпункту 163.1.1. пункту 163.1. статті 163 цього Кодексу об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Абзацом "д" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України передбачено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, зокрема, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених сума з якої відповідачем нормами розділу IV цього Кодексу) (підпункт 14.1.47. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

З приводу твердженням позивача, що сума, з якої податковим органом визначено заборгованість, є валютною різницею між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014 року судом першої інстанції вірно зазначено, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Разом з тим, як вбачається з копії листа від 28.12.2016 за №09-4/22547, ПАТ Ві Ес Банк не здійснював прощення курсової різниці позивачу відповідно до п.8 підрозділу ХХ Перехідних положень ПКУ, а сума нарахованих та виплачених доходів є анульованою основною сумою кредитної заборгованості позивача у 4 кварталі 2016 року в розмірі 494611,48 грн.

Відтак, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що анульований ПАТ Ві Ес Банк борг позивача за укладеним договором про погашення заборгованості за кредитним договором №61-2/171 від 10.09.2008 року у сумі 494611,48 грн. є доходом останнього, який підлягав включенню платником податку до його річного оподатковуваного доходу, як отримане додаткове благо відповідно до абзацу "д" підпункту 164.2.17. пункту 164.2. статті 164 Податкового кодексу України.

Пунктом 179.1. статті 179 Податкового кодексу України передбачено, що платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу (підпункт 49.18.4. пункту 49.18. статті 49 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 179.7. статті 179 Податкового кодексу України фізична особа зобов`язана самостійно до 1 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Відтак враховуючи наведені норми законодавства, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 , як платник податку, зобов`язана була подати контролюючому органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, в якій відобразити дохід у вигляді додаткового блага в розмірі 494611,48 грн., отриманий від ПАТ Ві Ес Банк внаслідок анулювання (прощення) останнім заборгованості в сумі 494611,48 грн. та відповідно сплатити податок на доходи фізичних осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент проведення контролюючим органом перевірки ОСОБА_1 , нею не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік, податок на доходи фізичних осіб з доходів, отриманих у 2016 році, не сплачено.

Підпунктом 54.3.5. пункту 54.3. статті 53 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.

Ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), в тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри. Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків (пункт 167.1. статті 167 Податкового кодексу).

Оскільки встановлено факт отримання ОСОБА_1 у 2016 році доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 494611,48 грн., такий підлягав оподаткуванню за ставками, визначеними пунктом 167.1. статті 167 Податкового кодексу України, та позивач зобов`язана була сплатити 88906,05 грн. податку на доходи фізичних осіб та 9261,12 грн. військового збору.

Відповідно до положень п.123.1 ст.123 ПКУ у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання передбачено накладення на платника податків штрафних санкцій.

Як передбачено, пунктом 120.1. статті 120 Податкового кодексу України, неподання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори, податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафних санкцій за кожне таке неподання.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 08.11.2019 за № та № позивачу правомірно донараховано податку на доходи фізичних осіб в розмірі 22226,51 грн., штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та по військового збору за неподання податкової декларації за 2016 рік у розмірі 1852,29 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

З приводу посилання апелянта на порушення строків винесення податкових повідомлень-рішень № та № від 08.11.2019, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що пункт 55.1 статті 55 ПКУ встановлює, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

В пункті 6 Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого постановою затвердженого наказом Міністерства Фінансів України №1204 від 28.12.2015 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що якщо податкове повідомлення-рішення скасовується в інших випадках, передбачених статтею 55 Кодексу, у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства або відповідно до статті 56 Кодексу під час проведення процедури його адміністративного оскарження не внаслідок зміни зазначеної в ньому загальної суми грошових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені в тому числі за порушення норм іншого законодавства, платнику податків надсилається (вручається) нове податкове повідомлення-рішення, а також розрахунок грошового зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені за порушення норм іншого законодавства з урахуванням рішення контролюючого органу.

Згідно пункту 102.1 статті 102 ПКУ контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відтак, враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що контролюючим органом не порушено вимоги пункту 102.1 статті 102 ПУ України при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень- рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта не спростовують висновків суду з вищенаведених мотивів.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року у справі № 300/2685/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 21.12.2020