Справа № 640/18004/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

22 грудня 2020 року справа №640/18004/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
до1. Старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бутенка Євгенія Віталійовича (далі по тексту - відповідач, Державний виконавець) 2. Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі по тексту - відповідач 2, Шевченківський ВДВС)
третя особаОСОБА_2 (далі по тексту - третя особа, ОСОБА_2 )
провизнання протиправними дій відповідача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи про протиправність дій відповідача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за його заявою, оскільки відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/18004/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; залучено до участі у справі ОСОБА_2 та Шевченківський ВДВС в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 листопада 2020 року залучено до участі в адміністративній справі Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в якості співвідповідача, виключивши з числа третіх осіб.

Відповідач 2 надав до суду матеріали виконавчого провадження та відзив на позов, у якому вказав на відповідність своїх дій вимогам чинного законодавства, а також зазначив, що відсутність у виконавчому документі числа, місяця, року народження, реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта, автоматизована система виконавчих проваджень не дозволяє здійснити реєстраційну дію, щодо відкриття виконавчого провадження.

Треті особи письмових пояснень з приводу позовних вимог, до суду не надали.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

Згідно з повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 01 жовтня 2019 року, Державний виконавець повернув без прийняття до виконання виконавчий лист від 14 серпня 2019 року №826/5914/17, виданий Окружним адміністративним судом міста Києва, на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, Окружний адміністративний суд міста Києва керується такими мотивами.

Частиною першою статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Пунктом 4 частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» зокрема передбачено, що у виконавчому документі зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків).

У відповідності до пункту 3 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

З аналізу вказаної правової норми вбачається, що відсутність у виконавчому листі інформації щодо персональних даних боржника, у тому числі дати народження, реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта, не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Тобто, Законом України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Державний виконавець протиправно повернув виконавчий лист від 14 серпня 2019 року №826/5914/17, виданий Окружним адміністративним судом міста Києва, без прийняття до виконання.

Правову позицію аналогічного змісту викладено в постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі №810/3107/15 та від 14 травня 2020 року у справі №804/8020/16.

У свою чергу, суд звертає увагу на те, що належним способом захисту прав позивача, виходячи зі змісту позовної заяви та матеріалів справи, є визнання протиправними дій відповідача щодо повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки відповідач не відмовляв у відкритті виконавчого провадження. При цьому, можливості відмови у відкритті виконавчого провадження, чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність дій відповідача з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачену ним суму судового збору у розмірі 840,80 грн. за рахунок Державного виконавця.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бутенка Євгенія Віталійовича щодо повернення без прийняття до виконання виконавчого листа від 14 серпня 2019 року №826/5914/17, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина шоста статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Старший державний виконавець Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бутенко Євгеній Віталійович (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий);

Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110; ідентифікаційний код 34967593);

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків не відомий).

Суддя В.А. Кузьменко