Справа № 280/5009/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ПРИЙНЯТТІ ДОДАТКОВОГО РІШЕННЯ

21 грудня 2020 року Справа № 280/5009/20

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора (01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15, ),

Офісу Генерального прокурора (01011, м.Київ, вул.Різницька, 13/15, ),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізька обласна прокуратура (69057, м.Запоріжжя, вул.Матросова, 29-А; ),

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора, Офісу Генерального прокурора, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Запорізька обласна прокуратура, про визнання протиправним та скасування рішення.

25.11.2020 представник позивача адвокат Горобієвський С.О. подав клопотання, в якому просив ухвалити додаткове рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та повідомив, що докази понесених витрат будуть надані суду у встановлені Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС України) строки.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 03.12.2020 позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10 квітня 2020 року №214 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора». Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Офісу Генерального прокурора судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

10.12.2020 до суду надійшло клопотання позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Офісу Генерального прокурора витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн. до якого додано докази понесення вказаних витрат.

Розгляд клопотання призначено на 21.12.2020, на адресу учасників справи направлено відповідні судові повістки.

21.12.2020 від Офісу Генерального прокурора надійшли заперечення на клопотання про ухваленя додаткового рішення. В обґрунтування заперечень вказано, що відсутні підстави для відшкодування позивачу витрат на послуги зі складання та подання позовної заяви, клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки вказані документи підписані позивачем, а доказів складання цих документів безпосередньо адвокатом не надано. Крім того, безпідставними є доводи позивача про наявність підстав для відшкодування витрат за складання клопотання про надання належної правової оцінки факту невиконання відповідачем вимоги суду, оскільки під час розгляду справи відповідач належним чином виконував свої права та обов`язки, надавав відповідні докази. Складання вступного слова 08.10.2020 не є процесуальним документом згідно приписів КАС України, а тому відсутні підстави для відшкодування коштів за надану послугу. Також не підлягають відшкодуванню витрати за складання заперечення проти участі у справі неуповноваженої особи, адже виключно судом вирішується питання про допуск осіб до участі у справі за наявності документів, що підтверджують їх повноваження. Враховуючи викладене, сума витрат на правничу допомогу у розмірі 11 000,00 грн. не є співмірною та не відповідає принципу справедливості.

Учасники справи в судове засідання 21.12.2020 не з`явились, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. 21.12.2020 позивач подав клопотання про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.

Згідно з приписами частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути клопотання в порядку письмового провадження.

Згідно зі статтею 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 даної статті передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частини 4 та 5 статті 143 КАС України).

Вирішуючи клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що відповідно до положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

В обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи надано:

- Договір про надання правової допомоги від 30.04.2020 б/н (далі Договір від 30.04.2020);

- Додатковий договір про надання правової допомоги від 30.04.2020, який є невід`ємною частиною Договору від 30.04.2020;

- детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги від 08.12.2020;

- акт виконаних робіт (наданих послуг);

- квитанція №688622 від 08.12.2020 та квитанція №688623 від 08.12.2020.

Відповідно до пункту 1.1 Договору від 30.04.2020 предметом даного договору є надання Адвокатом ( ОСОБА_2 ) усіма законними методами та способами правової допомоги Клієнту ( ОСОБА_1 ) у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду)за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Згідно з пунктом 5.1 Договору від 30.04.2020 детальний перелік послуг розмір та порядок оплати Клієнтом Адвокату гонорару та фактичних витрат пов`язаних із виконанням даного договору, окремо обумовлюється сторонами та може визначатися додатковою (ми) угодою (ми) до цього Договору.

Відповідно до положень Додаткового договору про надання правової допомоги від 30.04.2020 Сторони за цим Додатковим договором, виходячи з умов основного договору про надання правової допомоги, домовились про наступне:

За участь Адвоката в підготовці та складанні відповідних документів.

- розмір гонорару, на виконання доручення (завдань) клієнта, визначених у пункті 1.2. Основного договору, від 30.04.2020 визначається фактичним обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із наступного розрахунку:

- подання заяв, запитів, скарг до органів влади, установ, підприємств, організацій від імені і в інтересах Клієнта - 250 грн. за кожний окремий процесуальний документ;

- подання адвокатського запиту - 500 гривень;

- складення позовної заяви (адміністративного позову) - 2000 (дві тисячі) гривень;

- складення уточненої позовної заяви (адміністративного позову) - 1000 (одна тисяча) гривень;

- подання до суду клопотання, заяви, письмових пояснень, промови - 500 гривень за кожний окремий процесуальний документ.

За участь Адвоката в судовому засіданні:

- подання до суду клопотання, заяви, письмових пояснень, промови - 500 гривень за кожний окремий процесуальний документ;

- за участь в судовому засіданні, яке відбулося: винагорода адвоката 1000 грн.;

- за прибуття до суду для участі в судовому засіданні, яке призначено, але відповідне слухання справи не відбулося (не з вини чи ініціативи адвоката) і було перенесено на інший час винагорода адвоката складає 50% від суми оплати за денну участь в судовому засіданні (із врахуванням витраченого часу та порядку розрахунку за п. 2 додаткової угоди);

- за судове засідання, яке призначено, але слухання справи не відбулося (з вини адвоката) винагорода не виплачується;

- апеляційне (касаційне) оскарження судового рішення відповідно 150% та 200% від вартості участі Адвоката в суді першої інстанції (із врахуванням витраченого часу та порядку розрахунку за п. 2 додаткової угоди)

- за надання Адвокатом правових послуг поза м. Запоріжжя, судових засідань не в межах м. Запоріжжя здійснюється додаткова оплата 150%.

Додатково до гонорару:

Клієнт за повідомленням оплачує Адвокату додаткові витрати необхідні для виконання послуг (судовий збір, вартість проведення експертиз та оплату вартості висновків фахівців, поштові витрати тощо).

Оплата послуг адвоката здійснюється на умовах попередньої оплати.

Інші умови основного Договору про надання правової допомоги залишаються без змін і діють у частині, що не суперечить цій додатковій угоді.

Дана додаткова угода є невід`ємною частиною основного Договору від 30.04.2020.

Відповідно до пункту 1 Акту виконаних робіт (наданих послуг) від 08.12.2020 Адвокат надав, а Клієнт (прийняв) отримав юридичні послуги (правову допомогу) у адміністративній справі №280/5009/20 у формі:

- складання позовної заяви про визнання протиправним та скасування рішення суб`єкта владних повноважень Першої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 10.04.2020 №214, вартість 2000 грн.;

- складання клопотання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вартість 250,00 грн.;

- складання заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вартість 250,00 грн.;

- складання клопотання про долучення доказів до справи №280/3609/20, вартість 500,00 грн.;

- складання клопотання про надання належної правової оцінки факту невиконання відповідачем вимоги суду, вартість 500,00 грн.;

- складання відповіді на відзив від 20.10.2020, вартість 500 грн.;

- складання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомоги, вартість 500 грн.;

- складання клопотання про відкладення розгляду справи, вартість 500 грн.;

- складання заперечення проти участі і справі неуповноваженої особи, вартість 500 грн.;

- складання вступного слова представника позивача 08.10.2020, вартість 500 грн.;

- прийняття участі у підготовчому судовому засіданні 03.11.2020, вартість 1000,00 грн.;

- прийняття участі у підготовчому судовому засіданні 10.11.2020, вартість 1000,00 грн.;

- прийняття участі у підготовчому судовому засіданні 16.11.2020, вартість 1000,00;

- прийняття участі у судовому засіданні розгляді справи по суті 25.11.2020, вартість 1000,00;

- прийняття участі у судовому засіданні розгляді справи по суті 03.12.2020, вартість 1000,00.

За положеннями пунктів 2, 3 вищевказаного акту в рахунок оплати Клієнтом Адвокату за виконану роботу виплачено 08.12.2020 - 11 000 (одинадцять тисяч) грн. за квитанціями №688622, №688623.

Цим Актом сторони підтверджують, що відповідно до основного Договору про надання правової допомоги від 30.04.2020 роботу виконано (надано послуги) повністю, жодних претензій та зауважень щодо наданої правової допомоги у сторін немає.

Суд звертає увагу, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року у справі № 810/3806/18.

В якості підтвердження понесених витрат позивачем надано до суду квитанції №688622 від 08.12.2020 та №688623 від 08.12.2020 за формою № ПО-Д2, відповідно до яких адвокатом Горобієвським С.О. отримано 10 000,00 грн. та 1 000,00 грн. відповідно.

З вказаних квитанцій вбачається, що їх форма (ПО-Д2) затверджена наказом Укрсоюзсервіс № 8 від 29.09.1995.

Суд зазначає, що цим наказом затверджено форми документів суворої звітності (у тому числі ПО-Д2) та Інструкцію по використанню форм документів суворої звітності, що застосовуються для оформлення замовлень та розрахунків із споживачами за побутові послуги (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.3 цієї Інструкції, форми документів суворої звітності є обов`язковими для застосування незалежно від місця оформлення замовлення усіма господарюючими суб`єктами - підприємствами, організаціями всіх форм власності, підприємцями-громадянами, що надають побутові послуги населенню на території України.

Згідно таблиці 1 Інструкції «Перелік форм документів суворої звітності, які повинні застосовуватися в процесі розрахунків із споживачами за побутові послуги» призначення квитанції форми ПО-Д2 - на виконання послуг, що надаються в присутності замовника.

Пунктом 2 Правил побутового обслуговування населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 16.05.1994 № 313, встановлено:

- замовники - особи, яким надаються побутові послуги;

- виконавці - суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи незалежно від форми власності та фізичні особи), які надають побутові послуги;

- побутове обслуговування населення - організована діяльність суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язана з наданням побутових послуг;

- побутова послуга - вид діяльності суб`єктів підприємницької діяльності, пов`язаної із задоволенням конкретної побутової потреби індивідуального замовника.

Суд зазначає, що до матеріалів справи не надано доказів того, що Адвокат Горобієвський С.О. є суб`єктом підприємницької діяльності та здійснює діяльність у сфері права.

Такі відомості відсутні й у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Натомість, відповідно до профайлу адвоката у Єдиному реєстрі адвокатів, ОСОБА_2 здійснює індивідуальну адвокатську діяльність.

Суд зазначає, що правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», статтею 1 якого визначено що, адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката зі здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. До інших видів правової допомоги відносяться види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

В контексті вищезазначеного, слід звернути увагу на те, що буквальне тлумачення поняття «побутові послуги» - це послуги, які пов`язані з веденням домашнього господарства, виконанням різноманітних ремонтних робіт, забезпеченням санітарно-гігієнічних та інших потреб населення, а також з виготовленням за індивідуальними замовленнями особистих речей та предметів господарського призначення.

Суд зазначає, що надання професійної правової допомоги адвокатом не може вважатися побутовою послугою, а тому надані квитанції форми №ПО-Д2 не є розрахунковими документами, які б дійсно підтверджували факт оплати позивачем витрат на правову допомогу адвоката.

Зазначені квитанції у підтвердження оплати побутових послуг виписують суб`єкти господарювання, в тому числі й фізичні особи-підприємці, які надають побутові послуги, а не самозайняті особи адвокати, які надають правничу допомогу.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що надані позивачем квитанції- №688622 від 08.12.2020 та №688623 від 08.12.2020 не є належними доказами на підтвердження оплати позивачем вартості наданих адвокатом послуг, що свідчить про відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а тому є підстави для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

При цьому, оскільки надані до суду докази, не доводять факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд не надає правову оцінку доводам відповідача щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат.

Підсумовуючи вищенаведене суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 4 статті 252 КАС України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у адміністративній справі №280/5009/20 відмовити.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 21.12.2020.

Суддя М.О. Семененко