Справа № 120/2134/20-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 120/2134/20-а
Головуючий у І інстанції: Сало П.І.
Суддя-доповідач: Франовська К.С.
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Совгири Д. І. Боровицького О. А.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бегейми Михайла Олександровича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення заборгованості по заробітній платі,
У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про стягнення заборгованості з доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 в сумі 4864,95 грн., індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по 31.10.2017 в сумі 1743,84 грн. та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 08.11.2018 по день постановлення судом рішення.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 заборгованість з доплати за службу в нічний час за період з 19.02.2016 по 31.01.2018 в сумі 4864,95 грн. та заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 01.06.2016 по 31.10.2018 в сумі 1743,84 грн., а всього 6608,79 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 231,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
За результатами апеляційного розгляду справи, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2020 року в частині відмови у позові скасовано. Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 08 листопада 2018 року по 19 листопада 2020 року в сумі 15 342,95 грн. В решті позову відмовлено.
25 листопада 2020 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Бегейма М.О. подав заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України розгляд питання ухвалення додаткового судового рішення здійснюється без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 6 даної статті передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Оскільки в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2020р. відсутні висновки суду апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат, колегія суддів вважає за необхідне усунути неповноту постанови суду апеляційної інстанції та прийняти додаткову постанову.
Згідно ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції 1652,00 грн., за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 2 478,00 грн.
Оскільки постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду позов ОСОБА_2 задоволено частково, пропорційно підлягають відшкодуванню витрати по сплаті судового збору (1652,00+2478,00 =4 130,00 грн.х7%х100%)= 289,10 грн.
Крім того, представником позивача порушено питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у зв`язку із розглядом даної справи.
Відповідач у справі проти відшкодування витрат у зазначеному розмірі заперечує, вважає їх необґрунтованими з огляду на об`єм виконаної адвокатом роботи та час, затрачений на її виконання.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 КАС України передбачено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).
Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду апеляційної інстанції для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що до заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу додано, зокрема: ордер адвоката, Договір про надання правничої допомоги від 30.03.2020 року, згідно якому гонорар адвоката у даній справі становить 6, 0 тис.грн., детальний опис робіт наданої правничої допомоги, за змістом якого вартість однієї години роботи адвоката становить 500 грн. Всього на виконання умов Договору адвокатом затрачено 12 годин (збір доказів та подача адвокатських запитів - 1 год, підготовка проєкту заяви для досудового врегулювання спору - 1 год., проведення розрахунків до позову - 5 годин, підготовка та подача позовної заяви, заяв і клопотань - 4 години, вивчення законодавства та аналіз судової практики - 1 година). До заяви про відшкодування витрат додано прибутковий касовий ордер №22/20 про прийняття від ОСОБА_1 адвокатом Мазуром О.В. 6000 грн. в оплату правової правничої допомоги згідно Договору від 30.03.20.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.
Отже, суд апеляційної інстанції зазначає, що в матеріалах цієї справи наявний належним чином складений Договір про надання правової допомоги, оформлені та підписані документи, які містять детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та документи, які свідчать про оплату позивачем послуг адвоката.
Однак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сума судових витрат на професійну правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутності ознак співмірності, визначених ч. 5 ст. 134 КАС України.
Суд апеляційної інстанції вважає, що визначена адвокатом сума компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем, в 6000 грн., не є належним чином обґрунтованою у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг та витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами , які заявлені у позовній заяві, а також, що за рішенням суду першої інстанції судові витрати на правову допомогу частково, в сумі 231,00 грн. відшкодовані, суд апеляційної інстанції вважає, що розмір вказаних витрат підлягає відшкодуванню в сумі 1000 грн.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання представника позивача, адвоката Бегейми М.О. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 311, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бегейми Михайла Олександровича про відшкодування судових витрат задовольнити частково.
У задоволені решти заяви відмовити.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
Головуючий Франовська К.С.
Судді Совгира Д. І. Боровицький О. А.