Справа № 520/16788/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2020 року № 520/16788/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31,м. Київ,02094), за участі третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз,б.5-б) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романа Васильовича, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати Постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за ВП 62803060 від 15 вересня 2020 року за виконавчим написом Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №11126 від 16 липня 2020 року в розмірі 15673, 41 грн. Стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 20 жовтня 2020 року поштою отримано постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за ВП 62803060 від 15 вересня 2020 року за виконавчим написом Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №11126 від 16 липня 2020 року в розмірі 15673, 41 грн.

Зі змісту Постанови вбачається, що 15.09.2020 відповідач розглянувши заяву третьої сторони про примусове виконання, виніс дану Постанову на виконання виконавчого напису №11126 від 16.07.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича про звернення стягнення з позивача на користь третьої особи заборгованості в сумі 15673, 41 грн.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов приватний виконавець вказує, що якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Відповідач зазначає, що ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до нього із заявою № 13748127 від 20.07.2020 про примусове виконання рішення, у якій просили відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 11126 від 16.07.2020 року, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 15673, 41 грн. У виконавчому написі вказано місце проживання боржника - АДРЕСА_2 . Тобто, виконавчим документом чітко встановлено, що місце проживання боржника ОСОБА_1 знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. Крім того, ним перевірено виконавчий документ на відповідність вимогам чинному законодавству України і не виявлено жодної з передбачених законом підстав для його повернення стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження. Відтак, у нього не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404- VIII від 02.06.2016 в редакції, чинній на час прийняття спірної постанови (далі - Закон №1404-VIII), виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону №1404-УІІІ. у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідне з ч.1 ст. 5 Закону №1404-VIIІ, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403- VII від 02.06.2016, (далі - Закону №1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України. У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються зокрема виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність.

Згідно з п.4 ч.2 ст. 23 Закону №1403, у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Наявні в матеріалах справи відомості з Єдиного реєстру приватних виконавців України свідчать про те, що виконавчим округом Приватного виконавця ОСОБА_2 визначено місто Київ .

Відповідно до ч.1 ст. 25 Закону №1403, виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з ч.2 ст. 25 Закону №1403, приватний виконавець має право приймати до виконанім виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1404-VIII, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Судом встановлено, що представником стягувача наданий виконавчий напис № 11126 від 16.07.2020 року, учинений на договорі про надання споживчого кредиту № 0 від 03.08.2015 року. При укладенні зазначеного договору ОСОБА_1 вказав адресу реєстрації за паспортом серії НОМЕР_2 від 18.09.2002, а адресою фактичного місця проживання АДРЕСА_3

Як зазначає позивач та підтверджується наявною в матеріалах справи копією паспорту позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , але як встановлено судом, згідно документів виконавчого провадження, місце проживання позивача вказано адресу: АДРЕСА_5 .

Також встановлено, що позивач не має нерухоме майно, яке знаходилося б в межах виконавчого округу міста Києва.

За вказаних обставин відсутні законні підстави прийняття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва виконавчого документа та відкриття виконавчого провадження про стягнення з фізичної особи, місце проживання якої є місто Харків.

Разом із тим, позивач стверджує про відсутність у нього будь-якого майна у м. Києві, у т.ч. коштів у банківських установах у м. Києві .

Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби.

Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України.

Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Отже, всупереч цієї норми при відкритті виконавчого провадження відповідач не пересвідчився з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про порушення відповідачем приписів ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» щодо місця виконання рішення.

Згідно зі статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доводи позивача не спростував.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача

Згідно з частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31,м. Київ, 02094) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити .

Визнати протиправною та скасувати Постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника за ВП 62803060 від 15 вересня 2020 року за виконавчим написом Приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича №11126 від 16 липня 2020 року в розмірі 15673,41 грн. Стягувач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименко Романа Васильовича (вул. Поправки Юрія, буд. 6, оф. 31,м. Київ,02094) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн.80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.