Справа № 329/587/20(2-а/329/9/2020)
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 329/587/20(2-а/329/9/2020)
(суддя Богослов А.В., смт. Чернігівка)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2020 року у справі №329/587/20(2-а/329/9/2020) за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліст відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Мізерної Олени Анатоліївни, Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 липня 2020 року звернувся до суду з позовом до головного спеціаліста відділу здійснення державного контролю за додержанням земельного законодавства та оперативного реагування Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області Мізерної Олени Анатоліївни (далі відповідач-1), Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (далі відповідач-2), згідно з яким просить скасувати постанову №340-ДК/0117ПО/08/01/-20 від 13.07.2020 року винесену відповідачем відносно позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях позивача адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

Позов обґрунтовано тим, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 53 КУпАП, оскільки позивачем використано землі за призначенням. При цьому, позивач вказує на те, що його не ознайомили з матеріалами справи про адміністративне правопорушення, не повідомлено про день, час та місце розгляду справи та позбавило права надавати пояснення під час розгляду справи і користуватися юридичною допомогою адвоката чи іншого фахівця в галузі права.

Рішенням Чернігівського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ст. 53 КУпАП. При цьому, відповідачем не допущено порушення процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, оскаржив його до апеляційного суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами викладеними у позовній заяві щодо відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53 КУпАП та порушення відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 18.06.2020 року відповідачем-1 проведено обстеження земельної ділянки площею 79,5092 га, що розташована на території Іл`їнського старостинського округу Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, кадастровий номер :03:016:0005, державної форми власності, сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та на земельній ділянці виявлені ознаки поверхневого обробітку ґрунту, наявні посіви пшениці (т.1 а.с.18, 19-20).

В подальшому державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України Держгеокадастру у Запорізькій області Мізерною О.А. проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту-земельної ділянки, про що складений відповідний акт. Під час перевірки встановлено, що земельна ділянка використовувалася ФГ «Усенко Д.Г.» для вирощування пшениці.

За результатами перевірки відповідачем-1 стосовно позивача складений протокол про адміністративне правопорушення від 03.07.2020 року за ст.53 КУпАП (т.1 а.с.21).

В той же день копію протоколу отримано позивачем, розгляд справи було призначено на 11 год 00 хв 06.07.2020, про що вказано в протоколі.

У зв`язку з заявленим позивачем клопотанням про відкладення розгляду справи з 06.07.2020 на іншу дату у зв`язку із необхідністю скористатися послугами адвоката, відповідачем-1 розгляд справи відкладено на 11 год 00 хв 13.07.2020 року (т.1 а.с.22).

13.07.2020 року відповідачем-1 було винесено оскаржувану постанову №340-Дк/0117По/08/01/-20, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53 КУпАП за використання земельної ділянки площею 79,5092 га, що розташована на території Іл`їнського старостинського округу Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, кадастровий номер :03:016:0005, державної форми власності, сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за нецільовим призначенням, а саме для вирощування сільськогосподарських культур (пшениці) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (т.1 а.с.30-31).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 244 КУпАП встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням законодавства у сфері використання та охорони земель і порядку та умов ведення насінництва та розсадництва, правил технічної експлуатації самохідних сільськогосподарських машин і правил техніки безпеки під час їх експлуатації (статті 52 - 534, 54-56, 1041, 108 та 1885).

Від імені зазначеного органу розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право:

1) Головний державний інспектор сільського господарства України - штраф на громадян до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

2) головні державні інспектори сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, їх заступники - штраф на громадян до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

3) старші державні інспектори сільського господарства, державні інспектори сільського господарства - штраф на громадян до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст.10 Закону України «Про державний контроль за використанням і охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, у тому числі, складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою КМУ №15 від 14.01.2015 (далі-Положення) передбачено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Згідно з п.5-1 Положення головні та провідні спеціалісти, які безпосередньо здійснюють державний нагляд (контроль), є одночасно державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель.

Посадові особи Держгеокадастру та його територіальних органів, які є державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, в межах своїх повноважень мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки(приписи)з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; уразі неможливості встановлення особи порушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення; отримувати в установленому законодавством порядку від центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності документи, матеріали та іншу інформацію, необхідну для виконання покладених на Держгеокадастр завдань; проводити лабораторний аналіз стану забруднення земель, у тому числі радіоактивного, в зонах безпосереднього впливу викидів і скидів підприємствами забруднюючих речовин, а також у разі виникнення аварій та надзвичайних ситуацій; звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно зайнятих чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для отримання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства; передавати до органів прокуратури, органів дізнання та досудового слідства акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки злочину; проводити у випадках, установлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства.

Враховуючи положення зазначених норм, відповідач-1 є посадовою особою, яка мала повноваження розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.53 КУпАП стосовно позивача.

Відповідно до положень статті 53 КУпАП використання земель не за цільовим призначенням, невиконання природоохоронного режиму використання земель, розміщення, проектування, будівництво, введення в дію об`єктів, які негативно впливають на стан земель, неправильна експлуатація, знищення або пошкодження протиерозійних гідротехнічних споруд, захисних лісонасаджень - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від п`яти до двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від п`ятнадцяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 16.04.2020 року земельна ділянка площею 79,5092 га, що розташована на території Іл`їнського старостинського округу Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області, кадастровий номер :03:016:0005, державної форми власності, сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За цільовим призначенням зазначена земельна ділянка згідно з договором оренди землі №19 від 25.04.2009, укладеним між Чернігівською районною державною адміністрацією Запорізької області та ФГ «Усенко Д.Г» відноситься до пасовищ (т.2 а.с.35-38, 39-41)

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про землеустрій» цільове призначення земельної ділянки - це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою в установленому законодавством порядку.

За основним цільовим призначенням землі України відповідно до ст. 19 Земельного кодексу України поділяються на декілька категорій, зокрема на землі: сільськогосподарського призначення; природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; лісогосподарського призначення; водного фонду та іншого призначення.

Класифікацію видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ) затверджено Наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548.

Згідно із цією класифікацією вирізняють, зокрема, такі види цільового призначення сільськогосподарських земель: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (КВЦПЗ - 01.01.01); для ведення фермерського господарства (КВЦПЗ - 01.01.02); для ведення особистого селянського господарства (КВЦПЗ 01.01.03); для сінокосіння та випасання худоби (КВЦПЗ - 01.01.08).

До складу сільськогосподарських земель входять відповідно до ч. 2 ст. 22 Земельного кодексу України: сільськогосподарські угіддя (рілля, перелоги, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища); несільськогосподарські угіддя (землі під господарськими будівлями і дворами, шляхами і прогонами, землі, які перебувають у стадії меліоративного будівництва та відновлення родючості, землі тимчасової консервації, забруднені сільськогосподарські угіддя, які не використовуються в сільськогосподарському виробництві).

Відповідно до додатку 4 до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 пасовища - це сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби (ГОСТ 26640-85); рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки.

В свою чергу рілля - це сільськогосподарські угіддя, які систематично обробляються і використовуються під посіви сільськогосподарських культур, включаючи посіви багаторічних трав, а також чисті пари (ГОСТ 26640-85) та парники, оранжереї і теплиці.

До ділянок ріллі не належать сіножаті і пасовища, що розорані з метою їх докорінного поліпшення і використовуються постійно під трав`яними кормовими культурами для сінокосіння та випасання худоби, а також міжряддя садів, які використовуються під посіви.

У спірних відносинах позивачем розорані пасовища та вони засіяні не трав`яними кормовими культурами, а пшеницею, що підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 18.06.2020 року.

Враховуючи те, що цільовим призначенням земельної ділянки площею 79,5092 га є сільськогосподарське призначення - пасовище, що не заперечується сторонами у справі, а також те, що позивачем було використано зазначену земельну ділянку для посіву сільськогосподарської культури (пшениці), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.53 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем не допущено порушення процедури притягнення позивача до відповідальності, оскільки його повідомлено про день, час та місце розгляду справи, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення був призначений на 11 год 00 хв 06.07.2020 року. Позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується записом в протоколі про адміністративне правопорушення, копію якого він отримав 03.07.2020 року (т.1 а.с.21).

В подальшому 06.07.2020 року розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача було відкладено за його клопотанням на 11 год 00 хв 13.07.2020 року.

Позивачу 07.07.2020 року було направлено повідомлення про розгляд справи (т.1 а.с.22, т.2 а.с.58-59, 60), яке отримано ним 11.07.2020 року, що підтверджено листом Запорізької дирекції АТ «Укрпошта» №03-03/08-1 від 03.08.2020 року (т.1 а.с.40)

Тобто, позивач, був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, який повинен був відбутися 13.07.2020 року.

При цьому, доводи позивача, про те, що його було повідомлено 14.07.2020 року про час та місце розгляду справи, який відбувся 13.07.2020 року, є необґрунтованими, оскільки, як вірно зазначив суд першої інстанції не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень". Зазначений обов`язок суб`єктом владних повноважень у цій справі було виконано.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернігівського районного суду Запорізької області від 17 вересня 2020 року у справі №329/587/20(2-а/329/9/2020) без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова