Справа № 120/6352/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

21 грудня 2020 р. Справа № 120/6352/20-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Воронюк Віти Володимирівни,

представника позивача: Покоєвича Артема Олексійовича,

розглянувши матеріали адміністративної справи:

за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 )

про: визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 11.12.2019 року № 1259 призначено службове розслідування з метою встановлення причин та умов, які сприяли відсутності 22 плат виробу 1А30 взводу управління бригадної артилерійської групи. У ході проведення службового розслідування встановлено, що позивач, діючи в порушення вимог чинного законодавства, перевірку (огляд) озброєння і військової техніки своєчасно не здійснював та вибуваючи у відпустку озброєння і військову техніку, інші матеріальні засоби взводу тимчасово виконуючому обов`язки не передав, чим створив умови для розкладання військового майна.

За результатами службового розслідування прийнято наказ від 13.07.2020 року № 98-ОД про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності на суму 59792,40 грн.

Вважаючи, що оскаржуваний наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 13.07.2020 року № 98-ОД винесений протиправно, порушує його права та законні інтереси, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 10.11.2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням та документальним підтвердженням наявності поважних причин пропуску цього строку.

У межах строку, наданого судом на усунення недоліків позовної заяви, представником позивача подано клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Даною ухвалою також роз`яснено, що заявлене представником позивача клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду буде розглянуте судом під час проведення судового засідання.

Відповідно до положень частини першої статті 173 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.

Завданням підготовчого провадження, за приписами частини другої вказаної статті, є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У ході підготовчого засідання, призначеного на 21.12.2020 року, судом поставлено на розгляд клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Представник позивача підтримав подане клопотання та просив суд визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду.

Відповідач у підготовче засідання уповноваженого представника не направив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення, про що свідчать докази, які містяться у матеріалах справи. При цьому, письмових пояснень щодо розгляду вказаної вище заяви від Військової частини НОМЕР_2 на адресу суду не надходило.

За приписами частини першої статті 205 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши думку представника позивача та дослідивши матеріали даної адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Суд зауважує, що реалізація захисту порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції, однак у межах часових рамок, визначених законодавцем.

За правилами частини 1, 3 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 5 вказаної статті для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який є спеціальним для такої категорії справ.

З матеріалів позовної заяви встановлено, що ОСОБА_1 з 26.06.2017 року проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 на посаді командира взводу батареї управління та артилерійської розвідки бригадної артилерійської групи та командира взводу управління бригадної артилерійської групи. Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.11.2019 року № 487 переведений на посаду офіцера мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За визначенням, наведеним у пункті 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Предмет даного позову, зокрема, стосується протиправності наказу від 13.07.2020 року № 98-ОД про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності на суму 59792,40 грн., прийнятого відповідачем за результатами службового розслідування.

Отже, спірні правовідносини пов`язані з проходженням публічної служби.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків визначає Закон України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 року № 160-IX (далі за текстом Закон № 160-IX).

Згідно з частиною 1 статті 14 цього Закону наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

Тобто, відповідно до вимог частини 5 статті 122 КАС України та статті 14 Закону № 160-ІХ даний позов має бути поданий до суду у місячний строк з моменту коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до частини 3 статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі, і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.02.2019 року у справі № 826/17879/17.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку звернення до суду вказано, що на час оголошення оскаржуваного наказу, позивач перебував на посаді офіцера мобілізаційного відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підтвердження чого надано копію витягу з наказу від 18.12.2019 року № 235. Тобто, позивач вибув з Військової частини НОМЕР_2 та з 18.12.2019 року зарахований до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 . Даний факт, на думку представника позивача, унеможливлює вчасне ознайомлення позивача з наказом від 13.07.2020 року № 98-ОД.

Особисто позивачу наказ про притягнення його до матеріальної відповідальності, разом із матеріалами службового розслідування не направлявся.

У зв`язку з відсутністю належної документації щодо оголошення позивачу наказу про притягнення до матеріальної відповідальності, останній, одразу після отримання 07.09.2020 року листа з Військової частини НОМЕР_2 , звернувся за наданням правової допомоги до адвоката, на підтвердження чого надано копію договору про надання правової допомоги від 08.09.2020 року.

09.09.2020 року представником позивача направлено на адресу військової частини НОМЕР_2 адвокатський запит з проханням надати матеріали службового розслідування відповідно до наказу про проведення службового розслідування для встановлення причин та умов, які прияли відсутності 22 плат виробу 1А30 взводу управління бригадної артилерійської групи № 1259 від 11.12.2019 року. Позивач отримав копії матеріалів службового розслідування та ознайомився з оскаржуваним наказом 05.10.2020 року, шляхом отримання відповіді на вказаний адвокатський запит.

Виходячи з вищезазначеного, представник позивача вважає, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними, а тому є законні підстави для його поновлення.

Суд зазначає, що вагомим аспектом при вирішенні питання щодо наявності чи відсутності з боку позивача факту пропуску строку звернення до адміністративного суду є специфіка даних спірних правовідносин - щодо проходження публічної служби, встановлення обставин, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

За загальним правилом обчислення строків звернення до суду здійснюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав.

Верховний Суд у постанові від 23.04.2020 року у справі № 813/3756/17 досліджував питання строків звернення до адміністративного суду. Так, суд зазначив, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, день винесення рішення, яке оскаржується, якщо воно приймалося за участю особи, або день вчинення дії, яка оскаржується, якщо особа була присутня під час вчинення цієї дії.

Якщо цей день встановити точно не можливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо вона знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

При цьому, для цілей застосування правил статті 122 КАС України "повинна була дізнатися" слід розуміти, зокрема у випадках, коли особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, що б дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу (службову адресу) поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали представник, працівники, партнери, близькі особи.

Суд зазначає, що порядок проведення службового розслідування визначено положеннями статті 8 Закону № 160-ІХ.

Так, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб. Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

Тобто, з викладеного слідує, що міра свідомої та необхідної поведінки особи, щодо якої проводиться службове розслідування, терміни проведення якої їй відомі, після спливу яких, має очікувати складення уповноваженим органом відповідного акта (висновку) про результати такого розслідування.

Такий підхід до правосвідомості осіб, які є сторонами у справі, окреслений у частині 2 статті 44 КАС України, відповідно до якої учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів справи, службове розслідування з метою встановлення причин та умов, які сприяли відсутності 22 плат виробу 1А30 взводу управління бригадної артилерійської групи призначено наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 11.12.2019 року № 1259 (до вибуття з Військової частини НОМЕР_2 ), а тому останній протягом розумного часу міг проявити інтерес та вжити заходів щоб дізнатися про те, яке рішення прийнято за результатами проведення службового розслідування.

При цьому, командуванням Військової частини НОМЕР_2 супровідним листом від 21.08.2020 року направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 два примірники акта приймання-передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитків з додатками на старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Додатком до цього акта відповідачем надіслано копію наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 13.07.2020 року № 98-ОД про притягнення ОСОБА_1 до матеріальної відповідальності, а тому, на переконання суду, реалізація позивачем права на отримання оскаржуваного наказу залежала виключно від його власного волевиявлення.

Зазначені матеріали надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 07.09.2020 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі, а також журналом реєстрації вхідних документів, копія якого наявна у матеріалах даної справи.

Тому, неознайомлення позивача із наказу від 13.07.2020 року № 98-ОД про притягнення до матеріальної відповідальності, без належного підтвердження відсутності його на роботі у період його надходження, свідчить про свідоме зловживання своїми процесуальними правами та обов`язками.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 року у справі № 340/1225/20.

В обсязі встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позивач, звернувшись 02.11.2020 року (засобами поштового зв`язку) до суду з позовом щодо оскарження наказу від 13.07.2020 року № 98-ОД про притягнення до матеріальної відповідальності, пропустив строк звернення до суду у спорах щодо проходження публічної служби. При цьому, встановлені обставини пропуску такого строку представником позивача не заперечуються.

Як зазначалось вище, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду представник позивача вказує, серед іншого, на те, що у зв`язку з відсутністю належної документації щодо оголошення оскаржуваного наказу, позивач звернувся за наданням правової допомоги до адвоката. 09.09.2020 року представником позивача направлено на адресу військової частини НОМЕР_2 адвокатський запит з проханням надати матеріали службового розслідування відповідно до наказу про проведення службового розслідування для встановлення причин та умов, які прияли відсутності 22 плат виробу 1А30 взводу управління бригадної артилерійської групи № 1259 від 11.12.2019 року. Таким чином, позивач отримав копії матеріалів службового розслідування та ознайомився з оскаржуваним наказом 05.10.2020 року, шляхом отримання відповіді на вказаний адвокатський запит.

Вказані доводи представника позивача суд оцінює критично, оскільки положеннями КАС України передбачено можливість подачі доказів окремо від позовної заяви (у разі неможливості їх подання при зверненні з позовом), а також можливість особистого звернення до суду - без представника.

Інших поважних причин, які об`єктивно та непереборно перешкоджали позивачу своєчасно звернутись до суду із вищезазначеними вимогами, представником позивача у клопотанні про поновлення строку звернення до суду не наведено.

Таким чином, позов подано з пропуском місячного строку на звернення до суду у спорах щодо проходження публічної служби і причини цього пропуску не є поважними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011).

Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом, за витіком яких правовідносини вважаються усталеними.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами 3 і 4 статті 123 вказаного Кодексу.

Беручи до уваги ту обставину, що позивачем та представником позивача в порушення вимог частини 1 статті 77 КАС України не надано суду доказів, які б свідчили про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись з даним позовом до суду у межах строків, встановлених законом, а судом з позовної заяви та доданих до неї матеріалів не встановлено підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 на підставі положень частини 3 статті 123 КАС України необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтями 72, 77, 122, 123, 240, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без розгляду.

Копію даної ухвали направити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено: 23.12.2020 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна