Справа № 160/7300/20
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2020 року Справа № 160/7300/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулась з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області в якій просить:
визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати;
зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) грошову допомогу одноразово у розмірі десяти місячних пенсій.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю відмови у нарахуванні та виплаті грошової допомоги при виході на пенсію одноразово у розмірі десяти місячних пенсій. Зазначає, що наявність права на таку допомогу підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.
Ухвалою справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та надано термін для надання відзиву на позовну заяву.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач вимагає суд відмовити в задоволенні позову. Мотивуючи доводи вказує на те, що судовим рішенням, що набрало законної сили Пенсійний фонд зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивача з врахуванням спірних періодів стажу, разом з тим, рішення не містило зобов`язання здійснити нарахування грошової допомоги.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ч.2 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" розділ VI "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 3 - під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.
Таким чином, на строк дії карантину продовжено процесуальні строки.
Відповідно до п. 2 II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 731 процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" набрав чинності 17 липня 2020 року. Відповідно строки, які були продовжені відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", закінчуються 06 серпня 2020 року.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
29.10.2019 року позивач подала письмову заяву до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з проханням виплати одноразову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до вимог п. 7-1 Прикінцевих положень до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»
На своє звернення отримала відмову у вигляді листа від 02.12.2019 року відділу з питань перерахунку пенсій №3 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. В цій відмові є посилання на те, що рішенням суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати пенсію за період з 10.08.2018 року по 30.11.2018 року з урахуванням стажу роботи за період з 11.02. р. по 22.11.1989 р. Але рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 року не зобов`язано призначити грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 р. №1191.
Не погодившись з відмовою позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058 (далі Закон №1058).
Відповідно до ст. 46 Конституції України Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Судом встановлено, що фактично спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу застосування пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Так, відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону № 1058 особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Пунктом 5 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України № 1058 та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.
З огляду на зазначене, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується законодавцем із вичерпним переліком вимог, а саме наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних визначених законодавством посадах, вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 будь-якого іншого виду пенсії.
Так, наявність у позивача необхідного стажу підтверджується матеріалами справи, копією пенсійної справи ОСОБА_1 , а також рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 року №160/1827/19, і не заперечується сторонами
Крім того, згідно до письмових пояснень позивача, що підтверджені матеріалами справи, вбачається, що на виконання рішення суду у справі №160/1827/19 ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 10.08.2018 року по 30.11.2018 року з врахуванням стажу роботи за період з 11.02.1981 року по 22.11.1989 року та здійснено розрахунок грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Дане рішення направлено до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для затвердження, разом з тим, у нарахуванні грошової допомоги відмовлено з підстав того, що в судовому рішенні відсутнє зобов`язання здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги.
Дослідивши дані обставини, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, як державний орган, що в своїй діяльності керується виключно законами та нормативно-правовими актами, маючи діючу правову норму, що передбачає виплату грошової допомоги, а також матеріали пенсійної справи та рішення суду яким підтверджено наявність необхідного стажу особи, допустив виключно протиправну бездіяльність та відмовив у виплаті допомоги лише з підстав відсутності рішення суду, що б спонукало останнього виконати повноваження, які відносяться до виключної компетенції даного органу та для виконання якого є наявними всі можливі підстави.
За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову ГУ ПФУ у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Також , суд вважає за необхідне, з метою відновлення порушеного права позивача на належний соціальний захист, зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Доводи відповідача щодо прийняття даного рішення судом відхиляються, оскільки електронні розрахунки в межах пенсійної справи особи, в програмі обліку ПФУ, що не мали свого прояву у прийнятті конкретного затвердженого рішення, не може вважатись належним документом.
В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст.243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги одноразову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до вимог п. 7-1 Прикінцевих положень до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка призначена до виплати.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до вимог п. 7-1 Прикінцевих положень до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова