Справа № 380/2954/20
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/2954/20 пров. № А/857/9553/20
А/857/9741/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю представника відповідача Швець Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року, прийняте суддею ОСОБА_1 о 09 годині 59 хвилині у місті Львові, повний текст складений 10.07.2020 року та на додаткове рішення від 16 липня 2020 року, прийняте о 13 годині 34 хвилині, повний текст складений 21.07.2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Томатіна» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення,-

встановив:

ТзОВ «Томатіна» звернулося з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення Галицького управління ГУ ДПС у Львівській області від 24.03.2020 № у частині застосування штрафу у сумі 28457,40 грн за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних: ПН № 1051 / Дата виписки ПН/РК - 15.12.2019; ПН № 1053 / Дата виписки ПН/РК - 15.12.2019; ПН № 1052 / Дата виписки ПН/РК - 15.12.2019; ПН № 1050 / Дата виписки ПН/РК - 14.12.2019; ПН № 1049 / Дата виписки ПН/РК - 14.12.2019; ПН № 1048 / Дата виписки ПН/РК - 14.12.2019; ПН № 1047 / Дата виписки ПН/РК - 13.12.2019; ПН № 1046/ Дата виписки ПН/РК - 13.12.2019; ПН № 1045 / Дата виписки ПН/РК - 13.12.2019: ПН № 1043 / Дата виписки ПН/РК - 12.12.2019; ПН № 1044 / Дата виписки ПН/РК - 12.12.2019; ПН № 1042 / Дата виписки ПН/РК - 12.12.2019; ПН № 1041 / Дата виписки ПН/РК - 11.12.2019; ПН № 1040 / Дата виписки ПН/РК - 11.12.2019; ПН № 1039 / Дата виписки ПН/РК - 11.12.2019; ПН № 1038 / Дата виписки ПН/РК - 10.12.2019; ПН № 1037 / Дата виписки ПН/РК - 10.12.2019; ПН № 1036 / Дата виписки ПН/РК - 10.12.2019; ПН № 1035 / Дата виписки ПН/РК - 09.12.2019; ПН № 1034 / Дата виписки ПН/РК - 09.12.2019; ПН № 1033 / Дата виписки ПН/РК - 09.12.2019; ПН № 1032 / Дата виписки ПН/РК - 08.12.2019; ПН № 1031 / Дата виписки ПН/РК - 08.12.2019; ПН № 1030 / Дата виписки ПН/РК - 08.12.2019; ПН № 1028 / Дата виписки ПН/РК - 07.12.2019; ПН № 1029 / Дата виписки ПН/РК - 07.12.2019: ПН № Ю25 / Дата виписки ПН/РК - 06.12.2019; ПН № 1024 / Дата виписки ПН/РК - 06.12.2019; ПН № 1023 / Дата виписки ПН/РК - 05.12.2019; ПН № 1022 / Дата виписки ПН/РК - 05.12.2019; ПН № 1021 / Дата виписки ПН/РК - 05.12.2019; ПН № 1020 / Даті виписки ПН/РК - 04.12.2019; ПН № 1018 / Дата виписки ПН/РК - 04.12.2019; ПН № 1019 і Дата виписки ПН/РК - 04.12.2019; ПН № 1017 / Дата виписки ПН/РК - 03.12.2019; ПН - 1016 / Дата виписки ПН/РК - 03.12.2019; ПН № 1015 / Дата виписки ПН/РК - 03.12.2019; № 1014 / Дата виписки ПН/РК - 02.12.2019; ПН № 1013 / Дата виписки ПН/РК - 02.12 2 ПН № 1012 / Дата виписки ПН/РК - 02.12.2019; ПН № 1009 / Дата виписки ПН/РК 01.12.2019; ПН № 1010 / Дата виписки ПН/РК - 01.12.2019; ПН № 1011 / Дата виписки ПН/РК - 01.12.2019; ПН № 1026 / Дата виписки ПН/РК - 06.12.2019; ПН № 1027 / Дата виписки ПН/РК - 07.12.2019.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 адміністративний позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що поданими позивачем доказами доведено здійснення всіх передбачених законодавством дій для своєчасної реєстрації податкових накладних, що виключає склад податкового правопорушення та доводить безпідставність і протиправність податкового повідомлення-рішення № від 24.03.2020.

Позивачем було подано до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Томатіна» 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року заяву задоволено.

Задовольняючи зазначену заяву, суд виходив з того, що матеріали справи містять документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі фактично сплачених 5000,00 грн.

Не погодившись із зазначеними судовими рішеннями, Головне управління ДПС у Львівській області подало апеляційні скарги.

Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове - про відмову в задоволенні позову.

Зазначає, що не погоджується із додатковим судовим рішенням, просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В апеляційній скарзі на рішення суду зазначає, що судом першої інстанції при постановленні рішення не було враховано ту обставину, що єдиним належним та допустимим доказом своєчасності надання податкової накладної на реєстрацію є квитанція, в якій фіксується дата та час надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Тобто, суд першої інстанції неправомірно до уваги взяв «протокол руху документа/звіта», як доказ своєчасності направлення на реєстрацію податкової накладної і не врахував, що в даному випадку законодавство визначає квитанцію належним та допустимим доказом у цій ситуації. Крім цього, зазначаємо, що дата та час відправлення, що фіксується, зокрема, у такому «протоколі», залежить від системних налаштувань дати і часу на комп`ютері, з якого проводиться відправлення документу, тому такі файли не можуть бути єдиним та беззаперечним доказом своєчасності реєстрації податкової накладної.

Надані позивачем «скріншоти» таких протоколів у підтвердження тієї обставини, що податкові накладні надіслані ним до ДПС 30.12.2019 та 31.12.2019 не відповідає нормам чинного законодавства України, оскільки не є, а ні повідомленням про прийняття податкової накладної, а ні квитанцією про її реєстрацію та не може бути визнаний як електронний доказ.

Також зазначає, що залишено поза увагою і те, що операційний день для реєстрації ПН/РК триває в робочі дні з 08-00 до 20-00 год., а як вбачається з доданих позивачем документів, у яких вказана дата і час направлення ПН на реєстрацію, наявні ПН, що були направлені на реєстрацію у час, який виходить за межі тривалості операційного дня.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення суду зазначає, що витрати на правову допомогу відшкодовуються лише в тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася в справі тими особами, які одержали за це плату, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. Недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Рахунок (квитанція, доручення), як первинний документ, має відповідати вимогам, встановленим статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 №996-14.

Платіжне доручення має містити всі необхідні реквізити, зокрема у ньому має бути конкретизоване призначення платежу з посиланням на відповідний Договір, номер судової справи, наявна відмітка банку про проведення платежу. Платіжне доручення № 2162 від 03.07.2020 у призначенні платежу містить лише посилання на договір про надання правової допомоги без зазначення номеру справи.

Крім того, враховуючи, що надання послуг правничої допомоги відбувався з розрахунку 1000,00 грн/год., вважає неспівмірним оцінку участі в 3-х судових засіданнях у розмірі 3000 грн, оскільки не підтверджено, що кожне судове засідання в даній справі відбувалося щонайменше годину часу.

ТзОВ «Томатіна» подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає про законність і обґрунтованість судового рішення.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням ДПС у Львівській області 10.01.2020 проведено камеральну перевірку дотримання вимог п. 192.1 ст. 192, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТзОВ «Томатіна», про що складено акт № 103/51.04/40079610 (а.с. 18, 19). Перевіркою встановлено порушення ТзОВ «Томатіна» граничних термінів реєстрації податкових накладних з кількістю трьох днів затримки.

За наслідками проведеної перевірки Галицьким управлінням ГУ ДПС у Львівській області 24.03.2020 на підставі акта перевірки № 103/51.04/40079610 від 10.01.2020 винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування до позивача штрафу в розмірі 10% у сумі 28457,40 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 284 573,37 грн (а.с. 16).

Позивач не погодившись із таким рішенням контролюючого органу, звернувся до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Правове регулювання порядку реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН встановлено нормами статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК) та Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29.12.2010 (далі Порядок №1246).

Відповідно до абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий цього пункту).

Згідно з абзацом чотирнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН здійснюється з урахуванням граничних строків, зокрема: для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, як це передбачено абзацом сімнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з положеннями пунктів 2, 8 Порядку №1246 податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість - постачальником (продавцем) (крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку) відповідно до вимог ПК в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації. Після складення податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі на них накладається електронний цифровий підпис посадових осіб постачальника (продавця); платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункти 10, 11 Порядку №1246).

Відповідно до пункту 12 зазначеного Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться визначені цим пунктом перевірки, за результатами яких формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 14 Порядку №1246).

В Порядку не міститься визначення поняття «реєстрація податкової накладної». Натомість, за визначенням підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 ПК ЄРПН - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Наведені нормативні положення дають підстави для висновку, що в процедурі внесення інформації (відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування) до ЄРПН є дві окремі стадії: 1) надання платником податку на додану вартість податкової накладної (розрахунку коригування); 2) прийняття/неприйняття податкової накладної (розрахунку коригування) та внесення відомостей щодо неї (нього) безпосередньо до ЄРПН. Перша із цих стадій залежить від платника податку на додану вартість і є результатом його дій, тоді як друга - це результат виконання роботи програмного забезпечення, що контролюється ДФС, та/або безпосередніх дій працівників ДФС, на яку (які) платник податку не має впливу.

У цьому контексті встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та /або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Основні організаційно-правові засади обміну електронними документами між суб`єктами господарювання та ДФС визначає Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за № 959/30827 (далі - Порядок №557).

Відповідно до пунктів 8, 9, 11 вказаного Порядку у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення. Перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

Операційний день, згідно з положеннями пункту 2 Порядку №557, визначений як частина дня, протягом якої за наявності технічної можливості здійснюється електронний документообіг. При цьому конкретні часові межі операційного дня цим Порядком не визначені. На відміну від цього пунктом 3 Порядку №1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №204) встановлено, що операційний день в робочі дні триває з 8 до 20-ї години. Така тривалість операційного дня застосовується в цілях статті 201 ПК як встановлена спеціальною нормою, що регулює порядок направлення електронного документа - податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) до ДФС для реєстрації в ЄРПН.

Виходячи з системного аналізу вищезазначених норм, судом встановлено, що ТзОВ «Томатіна», виконано усі покладені на нього обов`язки як на платника податків щодо направлення податкових накладних до ЄРПН у строки, встановлені законодавством, про що свідчать відповідні протоколи руху документа/звіта та пов`язаних з ним повідомлень/квитанцій, у яких відображено дату та час відправки податкових накладних для реєстрації в ЄРПН.

Натомість контролюючим органом протягом операційного дня (з 08:00 до 20:00 год.) (щодо податкових накладних, надісланих на реєстрацію 31.12.2019), у якому надсилалися податкові накладні, та наступного робочого дня (щодо податкових накладних, надісланих на реєстрацію 30.12.2019) не направлено квитанції про прийняття або неприйняття таких. Такі квитанції направлено позивачу 03.01.2020, тобто на третій/четвертий день після їх подання, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями № 1 про прийняття документів.

Тому, ураховуючи положення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу, пунктів 8, 9, 11 Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 557 від 06.06.2017, у зв`язку із ненадісланням відповідачем протягом операційного дня/наступного робочого дня квитанції про прийняття або неприйняття, такі податкові накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вірно враховано судом першої інстанції, у постановах від 14.08.2018 у справі № 803/1583/17 (адміністративне провадження № К/9901/49627/18, реєстраційний номер 75932783) та від 28.08.2018 у справі № 806/1965/16 (адміністративне провадження № К/9901/39361/18, реєстраційний номер 76138384) Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду підтвердив висновок, який викладено у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 у справі № 815/2745/17 та від 30.01.2018 у справі № 816/390/17 про те, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України, лише за наявності його вини.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові № 1640/3102/18 від 12.02.2020 (адміністративне провадження № К/9901/18135/19, реєстраційний номер 87602316), встановлена нормою пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК відповідальність платника податку на додану вартість за порушення граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН, у вигляді накладення штрафу може застосовуватися лише в разі якщо платник податку не надав (не надіслав) податкову накладну (розрахунок коригування) ДФС у строк, встановлений цією статтею.

Отже, платник податків, виконавши свій обов`язок щодо складання, підписання та направлення до податкового органу протягом встановлених ПК України строків податкових накладних не може нести відповідальності у вигляді накладення на нього штрафу за те, що такі податкові накладні були зареєстровані податковим органом в Єдиному реєстрі податкових накладних після спливу граничних строків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у його постановах від 04 червня 2020 року у справі №560/1570/19, від 12 липня 2019 року у справі №0940/1600/18.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року, та у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

В силу принципу пропорційності втручання в право особи безперешкодно користуватися та розпоряджатися своїм майном можливе лише за умови дотримання «справедливої рівноваги» між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав людини.

За таких обставин, неузгодженість дій органів державної влади або невиконання державними органами та їх посадовими особами своїх безпосередніх обов`язків (в даному випадку невчасна реєстрація податкових накладних) не повинно тягти за собою покладення на суб`єкта господарювання надмірних обов`язків або інших несприятливих наслідків.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень приймаючи зазначений акт індивідуальної дії діяв без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, що призвело до безпідставного застосування до товариства фінансових санкцій у вигляді штрафу.

Щодо доводів апелянта про неспівмірність витрат на правову допомогу, то такі є безпідставними з огляду на наступне.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 02.07.2020 адвокатським об`єднанням «Західна правова група» складено детальний опис виконуваних робіт (наданих послуг) у рамках представництва інтересів позивача у справі № 380/2954/20 у суді першої інстанції, до складу якого входять:

- підготовка позовної заяви (2 год. з розрахунку 1000,00 грн/год.), що склало 2000,00 грн;

- участь у судових засідання (3 засідання з розрахунку 1000,00 грн/засідання), що склало 3000,00 грн.

Загальна вартість виконаних робіт становила 5000,00 грн.

Згідно з актом приймання-передачі виконаних наданих послуг № 0207 від 02.07.2020 виконавець (адвокатське об`єднання «Західна правова група») надав, а замовник (ТзОВ «Томатіна») прийняв надані послуги у справі № 380/2954/20 згідно з договором про надання правової допомоги від 22.04.2020, загальна вартість яких становить 5000,00 грн. В акті сторони також підтвердили факт належного надання послуг виконавцем відповідно до умов договору.

Адвокатське об`єднання «Західна правова група» 02.07.2020 виставило ТзОВ «Томатіна» рахунок-фактуру № СФ-0000086 на оплату розміру вищевказаних послуг.

Згідно з п. 4.2 договору витрати адвокатського об`єднання, понесені його учасниками у зв`язку із виконанням доручень клієнта оплачуються останнім не пізніше наступного дня згідно з виставленим адвокатським об`єднанням рахунком.

Згідно долученого до матеріалів заяви платіжного доручення № 2162 від 03.07.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Томатіна» перерахувало на рахунок адвокатського об`єднання «Західна правова група» грошові кошти у сумі 5000,00 грн із призначенням платежу «Оплата за правовий супровід зг. Рахунку-фактури № СФ-0000086 від 02.07.2020. Договір про надання правової допомоги від 22.04.2019».

Відтак, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що товариством з обмеженою відповідальністю «Томатіна» своєчасно та у повному обсязі сплачено витрати, надані адвокатським об`єднанням «Західна правова група» щодо представництва його інтересів у справі № 380/2954/20 відповідно до умов договору б/н від 22.04.2019 та надано суду документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу у розмірі фактично сплачених 5000,00 грн.

Судові витрати новому розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційні скарги Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 липня 2020 року та додаткове рішення від 16 липня 2020 року у справі № 380/2954/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 23.12.2020 року.