Справа № 420/10884/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенко А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог.
До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:
- Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за станом здоров`я в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Виклад позиції позивача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Позивача було звільнено з військової служби з військової частини НОМЕР_1 в запас за станом здоров`я. При звільненні не було виплачено одноразову грошову допомогу за кожний повний календарний рік служби.
29.10.2020 року до суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого Відповідач позовні вимоги не визнає, в задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що жодної заборгованості у військової частини НОМЕР_1 перед позивачем не має та не може бути адже всі фінансові зобов`язання перед позивачем військова частина НОМЕР_2 виконала та виплатила йому всі передбачені законом виплати.
Заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.
Процесуальні дії судом не вчинялись.
Ухвалою суду від 21 жовтня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та повідомлено сторін, що розгляд справи по суті розпочнеться через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі та буде розглянута у строк не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Обставини справи.
Судом встановлено, що 08 липня 2020 року ОСОБА_1 , було звільнено з військової служби з військової частини НОМЕР_1 в запас за станом здоров`я.
Позивач стверджує, що при звільненні йому не було виплачено одноразову грошову допомогу за кожний повний календарний рік служби.
06.08.2020 Позивачем була направлена заява стосовно не виплати йому грошової допомоги Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України. Поштове повідомлення з відміткою про прийняття, або відповідь у встановлений чинним законодавством строк, станом на день звернення до суду Позивач не отримав.
Джерела права й акти їх застосування.
Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно ст. статті 65 Конституції України, громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-XII (далі Закон №2011-XII).
Згідно статей 1 та 2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями них прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.1 розділу XXXII Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Пунктом 5 розділу XXXII Порядку №260 встановлено, одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби обчислюється з розміру місячного грошового забезпечення, до якого включаються звільненим із займаних посад - щомісячні основні та додаткові види грошового забезпечення за останньою займаною посадою.
Висновки суду.
Надаючи оцінку правомірності дій суб`єкта владних повноважень, суд з урахуванням приписів ч. 2 ст. 2 КАС України, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступних підстав.
Позивач у позовній заяві зазначає що при звільненні з військової частини НОМЕР_2 йому не було виплачено одноразову грошову допомогу, за кожний повний календарний рік служби.
Суд з цього приводу зазначає наступне.
Відповідно до Наказу Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам в розділі ХХХІІ «Одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби» зазначено :
1. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпеченим за кожний повний календарний рік служби.
Судом встановлено, що відповідно до Розрахунку грошового забезпечення при звільненні прапорщика ОСОБА_1 встановлено, що Позивач отримав грошову допомогу при звільненні з військової служби у розмірі встановленому Наказом МО України від 07.06.2018 № 260, а саме 12127,45*50%*7 років = 42446,08 грн.
Крім того, у військовій частині НОМЕР_2 знаходиться рапорт від позивача, в якому він просив військову частину НОМЕР_1 нараховувати грошове забезпечення та всі належні йому виплати на картковий рахунок НОМЕР_3 в зв`язку з блокуванням усіх його карткових рахунків у банку. Отримувачем за таким рахунком є ОСОБА_2 , що підтверджується Довідкою за реквізитами наданою позивачем до фінансової служби військової частини НОМЕР_2 .
Таким чином, жодної заборгованості у військової частини НОМЕР_1 перед позивачем не має, оскільки фінансові зобов`язання перед позивачем військова частина НОМЕР_2 виконала одноразову грошову допомогу при звільненні було виплачено.
При цьому додана до позову копія довідки про невиплату грошової допомоги стосується однаразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності, передбаченої Постановою КМУкраїни від 25.12.2013 року № 975, та не стосується виплати одноразової грошової допомоги при звільненні, передбаченої Наказом Міністерства Оборони України від 07.06.2018 № 260.
Також суд зазначає, що вимогами пункту Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення, військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.
Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини, має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.
Таким чином, станом на момент прийняття наказу командира, військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 08.07.2020 року М 83-РС, Позивач погодив проведення з ним усіх необхідних розрахунків та відповідно не оскаржував своє звільнення та/або наказ про виключення зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.
Досліджуючи питання, правомірності дій військової частини НОМЕР_2 , слід виходити з того, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися загальних положень законодавства, щодо принципів законності під час прийняття рішення (частина 2 статті 19 Конституції України та частина третя статті 2 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Керуючись ст.ст. 6, 72-73, 77, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.