Справа № 264/6957/19
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року справа №264/6957/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Міронова Г.М., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2020 року (повний текст складено 21 вересня 2020 року в м. Маріуполь) у справі № 264/6957/19 (суддя І інстанції Пустовойт Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови від 13 жовтня 2019 року серії ЕАК №1617394, винесеної поліцейським роти №2 взводу №2 УПП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції Коренським С.А. про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. Вказану постанову по справі про адміністративне правопорушення винесено за те, що 13 жовтня 2019 року о 07-35 годин ОСОБА_1 керував автомобілем «ZAZ FORZA» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.М.Мазая в м.Маріуполі, з порушенням обмеження швидкості в населеному пункті на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год. при дозволеній не більш 50 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Із постановою не згоден і просив її скасувати, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказав, що правопорушення не здійснював, правил дорожнього руху не порушував. Постанова, на його думку, винесена з процесуальними порушеннями, зокрема ст.268 КУпАП, оскільки права йому не були роз`яснені, клопотання не розглянуті, жодного доказу вчинення ним правопорушення поліцейськими не надано. Тому вважає, що поліцейський упереджено та необ`єктивно поставився до з`ясування обставин справи, незаконно визнав його винним у вчиненні адмінправопорушення та піддав адмінстягненню. Призначений штраф сплатив, оскільки турбувався про його подвоєння. Просив постанову посадової особи про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2020 року у справі № 264/6957/19 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що 13 жовтня 2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1617394 поліцейським роти №2 взводу №2 УПП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що 13 жовтня 2019 року о 07-35 годин, керуючи автомобілем «ZAZ FORZA» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.М.Мазая в м.Маріуполі, допустив порушенням обмеження швидкості в населеному пункті на 25 км/год, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год. при дозволеній не більш 50 км/год., чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Вказане порушення тягне за собою відповідальність, передбачену ч.1 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Згідно чеку (квитанції) №128 від 13.10.2019 року штраф у розмірі 425 грн. добровільно сплачено ОСОБА_1 о 07-51 годин.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VІІ визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото - і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото - і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Положення Закону України «Про національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

З постанови у справі про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1617394 від 13.10.2019 вбачається, що згідно з приписами ст.283 КУпАП в ній містяться відомості про технічний запис, яким здійснювався відеозапис, час встановлення правопорушення та накладення адміністративного стягнення, а тому надані відеозаписи вважаються належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторонами визнається обставина керування автомобілем в зазначений час, однак позивач заперечує порушення Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови серії ЕАК №1617394 ОСОБА_1 порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху України, передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018).

Частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

З відеозапису, наданого представником відповідача, вбачається що фіксування порушення швидкісного режиму проводилось працівниками поліції за допомогою технічного засобу TruCAM LTI 20/20 серії №ТС000658 (файл 1617394).

Водій автомобіля «ZAZ FORZA» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул.М.Мазая в м.Маріуполі допустив порушенням обмеження швидкості в населеному пункті, а саме рухався зі швидкістю 75 км/год., вказаний автомобіль рухається відокремлено, на достатній відстані від інших автомобілів, їдучі попереду автомобілі відсутні, при максимальному наближенні убачається держаний номерний знак автомобілю. Оптичний приціл та подальша фіксація вищевказаним приладом були зроблені саме відносно даного транспортного засобу яким керував позивач (відезапис № НОМЕР_1 ).

Щодо застосування техничного присторою для вимірювання швидкості автомобілю, слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.2 ст.7 Закону України «Про метрологію», результати вимірювань можуть бути використані у сфері законодавчо регульованої метрології за умови, що для таких результатів відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювань.

Згідно ч.1.2 ст.8 вищезазначеного Закону передбачено, що у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Також судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCАM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року №UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCАМ», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCАМ визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року №437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13729, виданого ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий цент стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 21 грудня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCАМ LTІ 20/20 №ТС000658, є придатним до застосування. Вимірювання швидкості проводиться як в ручному та і в автоматичному режимі.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCАМ LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCАМ LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCАМ зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCАМ, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCАМ.

Все вищевикладене також підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13792 від 11.12.2018 року (чинне до 11.12.2019 року), виданим ДП «Укрметртестстандарт», згідно якого лазерний вимірювач швидкості TruCАM LTI 20/20 №ТС000658 (виробництва LaserTechnologyInc., США) має діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320км/год. Максимальтно допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1% в діапазоні від 201 км/год до 320.

Враховуючи зазначене, посилання позивача на те, що відомості, які були зафіксовані відповідачем на прилад TruCam були отримані ним із порушенням чинного законодавства, суд вважає помилковими.

Відтак, порушення п.12.4 Правил дорожнього руху України позивачем є доведеним, а сплата ним штрафу призначеного за вказане правопорушення лише підтверджує його погодження з його вчиненням.

При цьому, згідно загальнодоступної інформації на офіційному сайті Патрульної поліції України ( ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про розташування пристроїв вимірювання швидкості TruCАМ в м.Маріуполі по вул. М.Мазая. Зазначено, що на дорозі встановлені відповідні знаки, які попереджають про фото- та відеофіксацію порушень та у місцях фіксації порушень стоїть службовий автомобіль з увімкненими синіми проблисковими маячками.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що постанова серії ЕАК №1617394 від 13.10.2019 року винесена поліцейським ОСОБА_2 з процесуальними порушеннями, а саме що ним не були роз`ясненні позивачеві права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, не вирішені заявлені клопотання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , останньому були роз`ясненні його права передбачені ст.268 КУпАП, жодних клопотань ним не заявлялось, з відеозаписом правопорушення його ознайомлювали під час розгляду справи, що підтверджується файлом запису з нагрудної камери інспектора (відеофайл №).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що інспектор поліції діяв в межах своїх повноважень при наявності адміністративного правопорушення в діях позивача, за вчинення якого, у передбаченому чинним законодавством порядку, виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, при визначенні розміру якого працівник патрульної поліції врахував особу порушника та конкретні обставини справи, права позивача при цьому порушені не були, у зв`язку з чим, у задоволенні позову відмовив у повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2020 року у справі № 264/6957/19 - залишити без задоволення.

Рішення Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 21 вересня 2020 року у справі № 264/6957/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 22 грудня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

Г.М.Міронова