Справа № 569/12435/20
Суддя: Ковальов І. М.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Рівненський міський суд

в особі судді Ковальова І.М.

при секретарі Соломон О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Кулінка Володимира Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

В Рівненський міський суд з позовом до начальника СРПП №3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Кулінка Володимира Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою Рівненського міського суду від 03 листопада 2020 року залучено до участі в справі у якості співвідповідача Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

У своєму позові позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №228030 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.5 ст.121 та ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену 22 липня 2020 року начальником СРПП №3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Кулінкою Володимиром Миколайовичем.

В судове засідання позивач не з`явився, однак представник позивача подав до суду письмову заяву у якій просив провести розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити.

В судове засідання відповідач начальник СРПП №3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітан поліції Кулінка В.М. не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

В судове засідання представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Причин своєї неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, такі факти і відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні постанови серії БАА №228030 від 22 липня 2020 року винесеної начальником СРПП №3 Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Кулінкою В.М., водій ОСОБА_1 22 липня 2020 року в с.Шубків по вул.Центральній керував транспортним засобом марки ГАЗ 31029 номерний знак НОМЕР_1 , який має несправності без ременів безпеки, чим порушив п.п.2.1.В, 9.25 ПДР та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП. Керуючись положеннями статей 33 та 284 КУпАП, об`єднано за ч.2 ст.36 КУпАП, постановив: застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, та використовуючи визначений ст.62 Конституції України принцип, відповідно до якого усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь, суд вважає, що в судовому засіданні не було встановлено ті обставини, що позивач вчинив інкриміноване йому адміністративне правопорушення.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частина 2 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. У такій формі в цьому пункті втілено «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за позовом. Справа «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. The United Kingdom) від 21 лютого 1975 року серія А, №18, сс17-18, пп.35-36.

З пояснень позивача вбачається, що 22 липня 2020 року він перебував у с.Шубків Рівненського району на запрошення знайомих. У зв`язку з тим, що його транспортний засіб ГАЗ 31029, який знаходився у приватному дворі, де розташований будинок його знайомого, заважав виїзду іншої машини, виникла необхідність усунути перешкоду. Через те, що автомобіль був у несправному стані його необхідно було штовхати кільком людям. У цей час поруч проїжджали патрульні поліцейські, які власне і склали в подальшому протокол про адміністративне правопорушення. В той час, коли ОСОБА_1 штовхав транспортний засіб разом з іншими чоловіками, співробітниками патрульної поліції не було проведено відео фіксації даної події. На неодноразові прохання увімкнути камеру, патрульні поліцейські не відреагували та відмовилися проводити відео зйомку. Факт того, що ОСОБА_2 штовхав разом з іншими чоловіками несправний транспортний засіб, а не керував ним, а також відмову поліцейських проводити відеофіксацію події підтвердили свідки у Рівненському районному суді Рівненської області по справі №570/2900/20, які були присутні та брали безпосередню участь у цій події.

З дослідженої в судовому засіданні постанови Рівненського районного суду Рівненської області по справі №570/2900/20 від 07 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП вбачається, що закрито провадження в справі щодо ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Даною постановою зокрема, було встановлено, що при розгляді справи не було встановлено, що 22.07.2020 року о 21 год. 20 хв. по вул.Центральна, 12 в с.Шубків Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 31029 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення. Поняття «керування транспортним засобом» наводить Верховний суд у частині 2 пункту 27 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року №14 (в редакції від 19 грудня 2008). Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функції водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування, знаходячись при цьому в кабіні транспортного засобу. ОСОБА_1 не виконував функцію водія та не проводив жодних технічних дій щодо транспортного засобу. Транспортний засіб був у несправному стані, ОСОБА_1 не перебував у кабіні транспортного засобу. Він лише хотів прибрати транспортний засіб, усуваючи перешкоду для руху шляхом його пересування. Транспортний засіб не перебував на проїжджій частині, а знаходився у приватному дворі.

Вказана постанова суду набрала законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тобто, вказаною постановою встановлено ті обставини, що позивач ОСОБА_1 22 липня 2020 року в с.Шубків по вул.Центральній не керував транспортним засобом марки ГАЗ 31029 номерний знак НОМЕР_1 , та не міг вчинити інкриміновані йому адміністративні правопорушення, передбачені ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення та поясненням особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів технічних засобів, що мають функції фото -, кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Із матеріалів справи не вбачається встановлення відповідачем даних обставин.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Як видно з досліджених письмових доказів по справі, при винесенні постанови службовою особою всупереч положенням ст.ст.245,251 КУпАП, не було з`ясовано повно і об`єктивно обставин справи, а відтак чи винен позивач у вчиненні даних правопорушень, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні. Представник відповідача, суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідачами не доведено належними та допустимими доказами про те, що позивач вчинив інкриміновані адміністративні правопорушення, а тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а тому підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9,19,77,241-246,255,295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП №3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Кулінка Володимира Миколайовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАА №228030 від 22 липня 2020 року винесеної начальником СРПП №3 Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області капітаном поліції Кулінкою Володимиром Миколайовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку сторонами, а також іншими особами у зв`язку з тим, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси чи обов`язки.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з моменту отримання копії рішення до Восьмого апеляцiйного адміністративного суду. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: начальник СРПП №3 Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області капітана поліції Кулінка Володимир Миколайович, м.Рівне, вул.П.Могили, 41.

Відповідач: Департамент патрульної поліції національної поліції України, м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3.

Суддя Рівненського

міського суду І.М.Ковальов