Справа № 640/3759/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3759/19 Суддя (судді) першої інстанції: Бояринцева М.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби (правонаступник - Київської міської митниці ДФС) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Київської міської митниці ДФС, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості №100210/2019/000022/1 від 12.01.2019 з вивільнення наданих у зв`язку з прийняттям цього рішення гарантій сплати митних платежів у розмірі 34673,26 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Київська митниця Держмитслужби (правонаступник Київської міської митниці ДФС) подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції проігнорував доводи відповідача щодо неможливості підтвердити митну вартість імпортованого позивачем товару, оскільки ним не було подано банківські платіжні документи, не вказано умови поставки та не надано транспортних документів, документи подані без перекладу, а висновок експертного дослідження містить значні недоліки.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що імпортований транспортний засіб було придбано за готівкові кошти без розрахунку через банківські установи, позивач самостійно пересувався на придбаному транспортному засобі без оформлення транспортних документів, які б могли містити відомості про вартість перевезення, а вартість придбаного товару підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги відсутність клопотань про розгляд справи за участю сторін, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, з огляду на встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Апелянтом заявлено клопотання про заміну первісного відповідача Київську митницю ДФС на Київську митницю Держмитслужби, оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 02.10.2019 №858 «Про утворення територіальних органів Державної митної служби» реорганізовано Київську митницю ДФС шляхом його приєднання до Київської митниці Держмитслужби.

Відповідно до ч.1 ст.52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Наведене клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача Київської митниці ДФС її правонаступником Київською митницею Держмитслужби та після такої заміни усі дії, вчинені в адміністративному процесі до її вступу, обов`язкові для Київської митниці Держмитслужби в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для Київської митниці ДФС.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 08 січня 2019 року для митного оформлення товару - легкового автомобіля Audi Q5, бувшого у використанні, номер кузову - НОМЕР_1 , об`єм двигуна - 1968 см3 представником позивача подано до Київської міської митниці ДФС митну декларацію №UA100210/2019/083710 (а.с.50).

За результатами проведеної процедури консультації між митним органом та декларантом, Київською митницею ДФС винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA100210/2019/000022/1 від 12.01.2018 (а.с.20-21) та картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів № UA100210/2019/00071 (а.с.46).

Як вбачається з картки відмови позивачем з метою митного оформлення товару до декларації додано:

- рахунок-фактуру (інвойс) № 18/49/001 від 03.12.2018;

- акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 10.12.2018 № UA20903/2018/71275;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 21.06.2010 № НОМЕР_2 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 04.05.2010 № НОМЕР_3 ;

- висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 18.12.2018 № 20512;

- висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 29.12.2018 № 30021/18-54;

- договір про надання послуг митного брокера від 07.12.2018 б/н;

- висновок про походження товару від 18.12.2018 № 3015;

- інші некласифікаційні документи (заява про транспортні витрати від 19.12.2018, цінова інформація з мережі інтернет),

- паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України,

- паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України.

У рішенні про коригування митної вартості товарів наведені обставини його прийняття та джерела інформації, що використовувались митним органом для визначення митної вартості, відповідно до графи 32 якого коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товару відповідно до статті 53 Кодексу, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: відповідно до частини другої статті 53 Кодексу. Декларанту запропоновано надати додаткові документи, а саме: рахунки про здійснення платежів, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи); копію митної декларації країни відправлення; інші документи, що підтверджують вартість. Декларантом не надано витребовувані митницею документи. Подані декларантом документи не містять належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числове значення заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з ідентичними товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю даних щодо вартості операцій з подібними (аналогічними) товарами, скоригованими відповідно до комерційних умов поставки та партії товару (кількості). Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних, необхідних для проведення розрахунків. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України.

Джерелом інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару є: вартість офіційного довідника ринку Європи каталогу SCHWACKE - 9000 євро. Зазначена інформація надана робочою групою з аналізу митного оформлення транспортних засобів з використанням модуля «Моніторинг оформлення транспортних засобів» АСМО «Інспектор», створеної на виконання вимог наказу Державної фіскальної служби України від 28.11.2018 № 780.

ОСОБА_1 з метою випуску товарів у вільний обіг подано до Київської міської митниці ДФС митну декларацію №UA100210/2019/088015 від 06.02.2019 з одночасним наданням гарантій сплати митних платежів у розмірі 34673,26 грн.

Вважаючи протиправними рішення відповідача про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність рішення № UA100210/2019/000022/1 від 12.01.2019 про коригуваннями митної вартості товару.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов`язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно ст.248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст.257 МК України).

В силу ст.49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно з ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, лише у випадку, якщо документи, що надані при митному оформленні товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні підстави для надання додаткових документів на вимогу митного органу.

Митний орган має право відійти від визначених законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі недоліки не дозволяють митному органу повноцінно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. При цьому, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

З матеріалів справи вбачається, що разом із митною декларацією позивачем подавались відповідні документи, зокрема, рахунок-фактура (інвойс) № 18/49/001 від 03.12.2018, в якій визначена вартість імпортованого товару на рівні 5600,00 Євро (а.с.22), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями від 29.12.2018 № 30021/18-54 (а.с.26-30), за яким вартість імпортованого позивачем авто становить 181139,58 грн. (5711,64 Євро)

Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів (ч.1 ст.55 МК України).

Відповідно до ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Отже митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товарів. Однак дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості та обґрунтувань апеляційної скарги вбачається, що відповідач не погодився з застосуванням позивачем методу визначення митної вартості, оскільки: декларантом не надано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (касові або товарні чеки, ярлики, які містять відомості щодо вартості транспортного засобу, які можливо ідентифікувати з транспортним засобом, поданим до митного оформлення); в документах митного оформлення не вказано умови поставки та не надано транспорті документи, що містять відомості про вартість перевезення товару.

Разом з тим, як стверджує позивач, імпортований транспортний засіб було придбано ним за готівкові кошти, що виключає можливість подання банківських платіжних документів.

Транспортування придбаного транспортного засобу здійснювалось самостійно позивачем шляхом самовивозу, що виключає можливість подання відомостей про вартість перевезення та спростовує твердження митного органу щодо не зазначення умов поставки.

У відзив на позов та в апеляційній скарзі відповідач зазначає, що всі документи декларантом подано без перекладу; у наданій сканованій копії з інтернет сайту mobile.de відсутнє посилання на адресну строку з урахуванням коду об`яви, що не дає можливості перевірити інформацію, а також вказує на недоліки експортного дослідження, відповідно до якого вартість імпортованого позивачем автомобіля визначена на рівні 2181139,58 грн., ціну визначено без врахування додатково встановленого обладнання, подана ремонтна калькуляція розрахована із врахуванням деталей, що не відповідають ввезеному автомобілю.

Разом з тим, наведені обґрунтування не були покладені в основу оскаржуваного рішення, оскільки жодним чином не відображені в графі 32 рішення про коригування митної вартості №UA100210/2019/000022/1 від 12.01.2019, а тому не беруться судом до уваги, в силу положечь ч.2 ст.77КАС України, відповідно до якої суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, матеріали справи містять лист директора інституту Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 24.04.2019 №5858-19 (а.с.145-146), яким повідомлено, що описки в дослідженні № 30021/18-54 від 29.12.2018, а саме: "Renault Espece" та зайва цифра " 2" у вартості автомобіля, це механічна помилка. За істину вважати "Середнє значення довідкової ціни аналогічного автомобіля марки "Audi Q5", 2010 року випуску, при пробігу 201,33 тис.км., складає: 11432,67 євро = (11299,00 = 11499,00 +11500,00)/3 (Підстава: сайт продажу автомобілів в Європі: mobile.de), що згідно офіційного курсу НБУ станом на 29.12.2018, 1євро + 31,714138 грн., відповідно складає: 362577,27 грн." та "вартість нерозмитненого бувшого у використанні автомобіля марки "Audi Q5", 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , що ввезений на митну територію України, з урахуванням витрат на його відновлення, без врахування ВТВ та додатково встановленого спеціального обладнання, відповідно складає: 181139,58 грн. (сто вісімдесят одна тисяча сто тридцять дев`ять грн. 58 коп.)". В ремонтній калькуляції до даного висновку всі роботи та перелік запчастин необхідних для відновлювального ремонту автомобіля, визначено відповідно до програмного комплексу AUDATEX (Audatex a Solera company. ТОВ "Аудатех Україна", Комп`ютерні програми для складання кошторису відновлювального комплексу КТЗ іноземного виробника "Audatex M21", "Audatex M95", "Aurora" - Німеччина за результатами зовнішнього огляду досліджуваного КТЗ. Так в зазначеному вище програмному комплексі зняття та встановлення механічної КПП, це трактовка цього комплексу, оскільки даний автомобіль укомплектовано автоматичною КПП, що вказано на першому аркуші калькуляції відновлювального ремонту.

Одночасно в листі вказано, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 30021/18-54 від 29.12.2018 виконаний методично вірно, є обгрунтованим та сумнівів не викликає, вказані описки та недоліки не впливають на кінцевий результат висновку. Таким чином, експертною установою усунуто описки, які стали підставою для висновку контролюючого органу про наявність в поданих документах розбіжності з приводу вартості транспортного засобу.

В силу вимог ст.55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування;

інформацію про: право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.

Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195, затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, відповідно до п.2.1 яких в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Отже, у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права наведений у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №816/1199/15-а, який в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

В той же час, з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не вбачається, що застосування резервного методу визначення митної вартості на підставі інформації з офіційного довідника ринку Європи каталогу SCHWACKE здійснювалось із врахуванням індивідуальних ознак товару, у т.ч. що імпортований позивачем транспортний засіб був у вжитку та містить пошкодження, що підтверджується товаросупровідними документами. Відповідач не здійснив повне порівняння характеристик товарів, що вплинуло на обґрунтованість взяття ним до уваги даних авто з іншими технічними характеристиками та, відповідно, його вартості.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів №100210/2019/000022/1 від 12.01.2019 прийняте митним органом необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, порушують права позивача, як суб`єкта декларування, а тому є протиправним, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Замінити відповідача Київську митницю ДФС її правонаступником - Київською митницею Держмитслужби.

Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 22 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма