Справа № 622/1000/20
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

21 грудня 2020 р. справа №622/1000/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.09.2020 ОСОБА_1 звернулась до Золочівського районного суду Харківської області з адміністративним позовом до Золочівської селищної ради (вул. Центральна, буд. 13-А, смт. Золочів, Харківська область, 62203), в якому просить суд:

- визнати незаконним рішення №5764 "Про зупинення перебігу строку розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Золочівської селищної ради" Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області;

- зобов`язати Золочівську селищну раду Золочівського району Харківської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Золочівська селищна рада не надала дозволу або вмотивованої відмови з вичерпного переліку відмов, згідно статті 118 ЗК України, на її заяву щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а лише зупинила перебіг строку розгляду заяви, чим порушила право позивача на безоплатну приватизацію земельної ділянки.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення відповідача є протиправним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Ухвалою Золочівського районного суду Харківської області від 25.09.2020 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної ради про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, направлено до Харківського окружного адміністративного суду разом із додатками для розгляду по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.10.2020, матеріали адміністративної справи передані для розгляду судді ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 26.10.2020 відкрито провадження у даній адміністративній справі, копія ухвали надіслана сторонам по справі.

Відповідач 09.11.2020 надав відзив на позовну заяву. Проти задоволення позову заперечував, зазначив, що відповідачем було розглянуто вказане клопотання Позивача попередньо на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою та екології та на засіданні XXVII сесії VIII скликання 14 липня 2020 року і вирішено зупинити перебіг строку розгляду заяви ОСОБА_1 до завершення державної реєстрації права комунальної власності за Золочівською селищною радою на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, прийняті з державної власності, з огляду на наступне.

Позивач 25.11.2020 надав відповідь на відзив, у якій додаткового аргументував правову позицію викладену у позовній заяві.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи було призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Згідно з п.10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 243 КАС України передбачено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

24.06.2020 року позивачем надано до Золочівської селищної ради клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, яка розташована на території Феськівського старостинського округу Золочівського району Харківської області, у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2 гектари.

До вказаної заяви було додано: засвідчену копію паспорта громадянина України, засвідчену копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, викопіювання, на яких зазначене бажане місце розташування земельної ділянки.

Відповідачем було розглянуто вказане клопотання Позивача попередньо на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища, благоустрою та екології та на засіданні XXVII сесії VIII скликання 14 липня 2020 року і рішенням від 14.07.2020 №5764 вирішено зупинити перебіг строку розгляду заяви ОСОБА_1 до завершення державної реєстрації права комунальної власності за Золочівською селищною радою на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, прийняті з державної власності.

Не погоджуючись із зупиненням розгляду заяви, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Підставою виникнення спірних правовідносин став той факт, що відповідач, відмовляючи в наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, діяв, на думку останнього, всупереч норм Земельного кодексу України, оскільки відмовлено в наданні дозволу з підстави, яка не передбачена вказаним Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель регламентуються Земельним кодексом України.

Згідно зі ст.12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належать: 1) надання відомостей з Державного земельного кадастру відповідно до закону; 2) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно з частиною другою статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 123 Земельного кодексу України особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідно до положень частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Суд звертає увагу на те, що частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, перелік яких є вичерпним.

Так, згідно з ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, законом визначено лише два види рішень, які можуть бути прийняті суб`єктом владних повноважень у разі подання заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, а саме: надання відповідного дозволу або відмова у наданні такого дозволу з підстав, встановлених законом.

Суд зауважує, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а саме, відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам, зазначеним у Земельному кодексі Україні, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно - правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко - економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно - територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 Земельного кодексу України.

Так, рішенням №5764 від 14.07.2020 зупинено перебіг строку розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Золочівської селищної ради" Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

При цьому, в оскаржуваному рішенні у якості підстави для зупинення розгляду заяви є необхідність завершення державної реєстрації права комунальної власності за Золочівською селищною радою на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, прийняті з державної власності.

Відповідач зазначає у відзиві, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 27 вересня 2018 року №7018-СГ із змінами, внесеними наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 23 січня 2020 року №1797-СГ, Золочівській селищній об`єднаній територіальній громаді в особі Золочівської селищної ради передано у комунальну власність 682 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 8100,6847 га, які розташовані за межами населених пунктів Золочівської селищної об`єднаної територіальної громади на території Золочівського району Харківської області згідно з додатком до наказу за актом приймання-передачі земельних ділянок.

Згідно рішення XII сесії Золочівської селищної ради VIII скликання від 30 жовтня 2018 року №1941 із змінами, внесеними рішенням XXIV сесії Золочівської селищної ради VIII скликання від 06 квітня 2020 року №4961, Золочівською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі Золочівської селищної ради прийнято у комунальну власність вищезазначені земельні ділянки.

Відповідач зазначає, що державна реєстрація права комунальної власності з відповідних причин за Золочівською селищною радою на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, прийняті з державної власності, наразі не завершена.

Разом з тим, суд зазначає, що розпорядником спірної земельної ділянки після її передання Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області є Золочівська селищна рада Золочівського району Харківської області. Зазначене надає останній правову можливість вирішувати юридичну долю спірної земельної ділянки відповідно до закону.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в оскаржуваному рішенні, відповідачем не було наведено законних підстав для зупинення розгляду заяви щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Також суд зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не передбачена процедура зупинення розгляду розпорядником землі подібних звернень громадян щодо отримання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 121 ЗК України, якими унормовано право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, та беручи до уваги, що заявлений позивачем розмір земельної ділянки відповідає вказаному, водночас, при розгляді заяви позивача не було встановлено підстав, передбачених ч.7 ст.118 ЗК України, крім того, позивачем було подано разом з заявою необхідний пакет документів, до яких у відповідача відсутні зауваження, тому відсутні законні підстави для винесення оскаржуваного рішення про зупинення розгляду заяви позивача відносно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Отже, рішення №5764 "Про зупинення перебігу строку розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Золочівської селищної ради" Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області від 14.07.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

З метою відновлення порушеного права, суд вважає необхідним зобов`язати Золочівську селищну раду Золочівського району Харківської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є такими, що підлягають задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (вул. Центральна, буд. 13-А, смт. Золочів, Харківська область, 62203, ) про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення №5764 "Про зупинення перебігу строку розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Золочівської селищної ради" Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області від 14.07.2020.

Зобов`язати Золочівську селищну раду Золочівського району Харківської області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 24.06.2020 щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов