Справа № 344/16298/20
Суддя: Татарінова О. А.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/373/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Татарінової О.А.,

секретаря Кондратів Х.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 лейтенанта поліції Присяжного Олега Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи позов тим, що у момент складання протоколу вона була незгідна з рішенням інспектора, оскільки вважає себе невинною. Зазначає, що якщо і скоєно правопорушення, передбачене ст. 122 ч. 3 КУпАП, то не нею, а її чоловіком ОСОБА_2 , бо саме він паркував автомобіль, з приводу чого і складена оскаржувана постанова. Зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням її прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто у дворі) та відразу після того, як правопорушення, ніби-то, було вчинено. За таких умов позивач не мала часу та, відповідно, фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. 12.11.2020 року вона звернулася зі скаргою № Д-924 в Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області ДПП для оскарження постанови. Патрульна поліція не надала позивачу ні яких матеріалів по справі, та не надала фото-відео фіксацію порушення, виміри та інше. Автомобіль Dacia Sandero НОМЕР_1 належить її чоловікові. З вихідних її чоловік припаркував машину у дворі офісу згідно правил дорожнього руху ПДР України 15.2. На підставі договору оренди вони мають законне право паркуватися всередині двору. У дворі будинку немає ніякої розмітки і заборонних знаків для легкового транспорту. Двір не є проїзною частиною яка відзначена розміткою, а є прибудинковою територією з тупиком. Автомобіль Dacia Sandero НОМЕР_1 нікому не заважав. Мешканці будинку вільно пересувалися по території та виїжджали з прибудинкової території. У вікно з офісу позивачка побачила, що по колесах машини чоловіка б`ють агресивно налаштовані люди. Позивачка вибігла на вулицю і підійшла до машини. До неї підійшли інспектори сказали, що вона порушила та показали куди припаркувати машину. На вимогу інспектора позивачка сіла за кермо та на кілька метрів далі переставила машину. Після чого поліцейські підійшли до неї та вручили їй постанову та сказали підписати. Інспектор поліції не надав позивачці ніяких доказів, не дав їй ознайомитися з документами, не надав фото-відео фіксацію порушення. Інспектор звинуватив її, що вона поставила машину у дворі і не дає проїхати "КамАЗу" і що для проїзду менше 3-х метрів. Вулиця Павлика відзначена знаком 5.33 який забороняє в`їзд вантажного транспорту крім виняткових випадків. Позивачка не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинною, постанову серія ЕАМ № 3410937 від 10.11.2020 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм процесуального права та просить поновити строк звернення до суду з даним позовом, оскільки він був пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку із зверненням позивачки 12.11.2020 року зі скаргою до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на постанову ЕАМ3410937 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену працівником УПП м.Івано-Франківськ відповідь на яку отримала тільки 24.11.2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві зазначила про розгляд справу за її відсутності.

В судове засідання представник відповідача та відповідач не з`явилися, відзиву на адміністративний позов не надали.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності притягнення водія транспортного засобу до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, відповідальність за яке, передбачена ч. 3 ст.122 КУпАП.

Положеннями ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом ст. 289 КУпАП скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Суд, дослідивши заяву позивача про поновлення строку на оскарження постанови, вважає доводи позивача щодо поновлення строку є обґрунтованими, строк пропущено з поважних причин, тому суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню та позивачу слід поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3410917 від 10.11.2020.

Судом встановлено, що 10.11.2020 року інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Присяжним О.А. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3410917 у якій зазначено, що позивач ОСОБА_1 10.11.2020 року в м.Івано-Франківську по вул.Павлика, 3 здійснила зупинку транспортного засобу Dacia Sandero НОМЕР_1 у дворі будинку чим унеможливила заїзд у двір інших учасників дорожнього руху, чим порушила п.15.9 «д» ПДР, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Даною постановою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

12.11.2020 року ОСОБА_1 зверталась зі скаргою до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області на постанову ЕАМ3410937 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену працівником УПП м.Івано-Франківськ від 10.11.2020 інспектором поліції Присяжним О.А.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Cтаттею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено частинами 2, 3 статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (далі - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15.9 «д» ПДР визначено, що зупинка забороняється у місцях, де відстань між суцільною лінією розмітки, розділювальною смугою чи протилежним краєм проїзної частини і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м.

Відповідно до ст.72,73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

В позові позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_3 паркував автомобіль Dacia Sandero НОМЕР_1 .

Представником відповідача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження порушення позивачем правил ПДР. Інспектором неповністю з`ясовано обставини справи як це передбачено ст. 280 КУпАП, не встановлено чи винна дана особа в його вчиненні.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскаржувана постанова серії ЕАМ №3410917 від 10.11.2020 року підлягає скасуванню, а тому даний позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є субєктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9 КАС України, ст. ст. 280, 288, 289, 293 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №1 лейтенанта поліції Присяжного Олега Анатолійовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №3410917 від 10.11.2020 року винесену інспектором батальйону 1 у м.Івано-Франківську Присяжним Олегом Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. сплаченого судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя О.А. Татарінова