Справа № 826/15422/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року м. Київ № 826/15422/18

Окружний адміністративний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шевченко Н. М.,

за участі секретаря судового засідання - Поліщук О. М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в особі Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, третя особа - Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, рішення, зобов`язання вчинити дії,

за участі учасників справи:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Макарової А. М., Литовченко В. П.,

представника третьої особи - Девятко І. О.

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України в особі Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (відповідач, Дисциплінарна комісія), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України в частині застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, оформлене протоколом від 07.08.2018 № 73/08/18;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 23.08.2018 № 2781/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 », яким припинено діяльність арбітражного керуючого ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство юстиції України (, місцезнаходження: 01001, Київ, вул. Городецького, буд. 13) внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомості про скасування наказу Міністерства юстиції України від 23.08.2018 №2781/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 » та вилучити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання виданого ОСОБА_1 свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 23.02.2013 № НОМЕР_2, внесеного на підставі наказу Міністерства юстиції України від 23.08.2018 № 2781/5.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого здійснене за відсутності правових підстав, оскільки відповідачами не взято до уваги всіх обставин; до настання спірних правовідносин позивачу не виносились два або більше попереджень, що могло б бути підставою для застосування найсуворішого виду стягнення; Також, зауважено, що позивачем не було порушене законодавство, а в оскаржуваному рішенні Дисциплінарною комісією не зазначено, в чому полягає вина позивача, не визначено ступінь та тяжкість скоєного проступку; не надано жодної оцінки діям позивача, не здійснено перевірки відповідності та об`єктивності акта перевірки, не розглянуто питання завдання діями позивача шкоди будь-яким фізичним чи юридичним особам.

Представники відповідача заперечували проти задоволення позовних вимог, до матеріалів справи надано відзив, в якому зазначено, що ліквідатор під час здійснення своїх обов`язків діяв недобросовісно, неправомірно та без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), діяв в порушення меж та спосіб, що передбачені законодавством України про банкрутство. Фактично, своїми неправомірними діями позивач порушив права та законні інтереси боржника та його кредиторів.

Представник третьої особи надав до матеріалів справи пояснення, заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що рішення, прийняті відповідачем, є обґрунтованими та правомірними.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідача проти задоволення позову заперечили. Аналогічної позиції дотримався представник третьої особи.

Вивчивши подані документи і матеріали, заслухавши представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

На підставі скарги ФОП ОСОБА_2 , зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 20.03.2018 за № 8609-33-18, листа-доручення Міністерства юстиції України від 29.03.2018 № 322/8609-33-18/9.3.1 «Щодо проведення перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 », Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області у строк з 01.06.2018 до 05.06.2018 (включно) була проведена позапланова невиїзна перевірка діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 27.02.2013 № НОМЕР_2) під час виконання ним повноважень ліквідатора у справі № 19/5009/2383/11 про банкрутство Закритого акціонерного товариства «Єврофінанс» з питань, викладених у скарзі ФОП ОСОБА_2 .

За результатами позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 комісією з перевірки прийнято акт від 14.06.2018 № 22/18, у якому описані порушення, які можливо усунути:

- абзацу 5 частини 2 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діє з 19.01.2013. Ліквідатором ЗАТ «Єврофінанс» арбітражним керуючим ОСОБА_1 не надані документи в підтвердження проведення ним аналізу фінансового становища банкрута;

- абзацу 4 частини 2 статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011 №4212-VI, що діє з 19.01.2013, абзацу першого пункту 1 розділу II, підпункту 1.2. пункту 1, підпункту 6.1. пункту 6, підпункту 7.1. пункту 7 розділу III, пункту 2 розділу IV Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Міністерством фінансів України 02.09.2014 №879, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30.10.2014 за №1365/26142. Арбітражний керуючий ОСОБА_1 повинен був винести розпорядчий документ, як керівник підприємства боржника, про створення інвентаризаційної комісії та провести інвентаризацію грошових коштів, на рахунках боржника на підставі даних податкових органів та банківських установ, інвентаризацію основних засобів (транспорту) та кредиторської заборгованості згідно реєстру вимог кредиторів ЗАТ «Єврофінанс» та/або відповідно до ухвали господарського суду Запорізької області від 25.10.2016 у справі №19/5009/2383/11 про банкрутство ЗАТ «Єврофінанс», і скласти протокол інвентаризаційної комісії за результатами проведеної інвентаризації майна ЗАТ «Єврофінанс».

Також, за результатами позапланової невиїзної перевірки були виявлені порушення, які є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, оскільки виявлені грубі порушення арбітражним керуючим ОСОБА_1 законодавства про банкрутство, а саме: абзацу 13 частини 2 статті 41, абзацу 1 частини 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011 № 4212-VI, що діє з 19.01.2013. Ліквідатор ЗАТ «Єврофінанс» арбітражний керуючий Саєнко В. В. не звернувся із претензіями, заявами або позовними заявами до TOB «Н-Лізинг» про повернення коштів, сплачених юридичними та фізичними особами-підприємцями на виконання 248 договорів фінансового лізингу, зокрема, і сплачених ФОП ОСОБА_2 на виконання договору фінансового лізингу № LA08000141 від 02.04.2008. Разом з тим, застосував заходи, направлені на витребування у судовому порядку майна (екскаватора-навантажувача ДЗМ-1142) у ФОП ОСОБА_2 , за яке ця фізична особа - підприємець сплатила кошти у повному розмірі, а саме 265 649,99 грн.

Такі дії ліквідатора ЗАТ «Єврофінанс» - арбітражного керуючого ОСОБА_1 свідчать про те, що він має намір отримати (повернути) предмет договору фінансового лізингу №LA08000141 від 02.04.2008 (екскаватор-навантажувач ДЗМ-1142) за наявності сплаченої ФОП ОСОБА_2 до ЗАТ «Єврофінанс» частини грошових коштів за вказане майно у розмірі 108 722,39 грн, отримавши таким чином подвійний прибуток, та залишивши ФОП ОСОБА_2 без грошових коштів та без придбаного майна.

Тобто, арбітражний керуючий ОСОБА_1 під час реалізації своїх прав та обов`язків діяв несумлінно та нерозумно, без урахування інтересів ЗАТ «Єврофінанс» та його кредиторів, що призвело до грубого порушення ним вимог абзацу 13 частини 2 статті 41, абзацу 1 частини 4 статті 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 22.12.2011 № 4212-VI, що діє з 19.01.2013, а саме арбітражний керуючий ОСОБА_1 , не повернувши від TOB «Н-Лізинг» кошти, сплачені ФОП ОСОБА_2 на виконання договору фінансового лізингу № LA08000141 від 02.04.2008, діяв недобросовісно, нерозсудливо, не з метою, з якою ці права та обов`язки йому надано, необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), не діяв у межах та спосіб, що передбачені законодавством України про банкрутство, фактично залишивши кошти ЗАТ «Єврофінанс» у третіх осіб (TOB «Н-Лізинг») у розмірі 156 927,60 грн, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та його кредиторів шляхом позбавлення ЗАТ «Єврофінанс» можливості отримати власні грошові кошти для погашення вимог кредиторів відповідно до затвердженого реєстру вимог кредиторів ЗАТ «Єврофінанс», зокрема, погасити вимоги заставного кредитора - ПАТ КБ «Надра», а від кредитора, вимоги якого забезпечені обтяженням майна боржника, отримати часткове погашення своїх дебіторських вимог.

За вказаних обставин у висновку акта перевірки зазначено, що відповідно до абзацу 6 пункту 7.1. розділу VII Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.07.2013 за № 1113/23645 зі змінами та доповненнями, грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута), є підставою для накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення.

Головним територіальним управлінням юстиції у Запорізькій області листом від 18.06.2018 № 13-04/4883 направлена до Міністерства юстиції України пропозиція про внесення до Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) при Міністерстві юстиції України подання про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за грубе порушення ним прав та законних інтересів боржника - ЗАТ «Єврофінанс» та кредиторів боржника (банкрута), зокрема, кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна банкрута - ПАТ КБ «Надра».

На підставі подання Дисциплінарної комісії від 27.06.2018 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення Комісією прийнято рішення, посвідчене протоколом від 07.08.2018 № 73/08/18, про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Дисциплінарною комісією направлено до Міністерства юстиції України подання від 07.08.2018 № 846 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Наказом Міністерства юстиції України від 23.08.2018 № 2781/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1 » припинена діяльність арбітражного керуючого ОСОБА_1 , про що внесено відповідний запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем рішеннями, ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1- 2 ст. 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Під час перебігу спірних правовідносин, їх регламентація здійснювалась Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1284/5 від 27.06.2013 (Порядок).

Відповідно до ст. 105 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дисциплінарними проступками арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) є винне невиконання або неналежне виконання обов`язків арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з ч. 2 ст. 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів.

Відповідно до ст. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 108 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» рішення дисциплінарної комісії приймаються на її засіданнях шляхом голосування простою більшістю голосів від кількості присутніх на засіданні членів комісії. Дисциплінарна комісія вважається повноважною у разі присутності не менше п`яти членів комісії.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

Частина 1 ст. 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачає, що дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Згідно з п. п. 2.1- 2.3 Порядку контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок.

Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих складається з таких етапів: проведення перевірки, складання довідки про результати перевірки діяльності арбітражного керуючого (далі - Довідка); надання арбітражним керуючим комісії заперечень щодо Довідки та (або) усунення зазначених у Довідці порушень; складення акта перевірки з урахуванням Довідки, заперечень та усунутих арбітражним керуючим порушень.

За змістом п. 2.6 Порядку підставами для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю;

У разі надходження на адресу територіального органу з питань банкрутства звернення від фізичної чи юридичної особи про невиконання або неналежне виконання арбітражним керуючим покладених на нього повноважень територіальний орган з питань банкрутства надсилає відповідне звернення до Мін`юсту для вирішення питання щодо проведення позапланової перевірки.

Мін`юст аналізує звернення, які надійшли на його адресу, та, у разі якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства, здійснює позапланову перевірку або зобов`язує територіальний орган з питань банкрутства провести позапланову перевірку.

Предметом позапланової перевірки є додержання арбітражним керуючим вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону та іншого законодавства з питань банкрутства з питань, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цієї перевірки (п. 2.11 Порядку).

Пунктом 3.3 Порядку визначені права Арбітражного керуючого, серед яких:

вимагати від комісії додержання вимог законодавства;

у випадках, передбачених цим Порядком, перевіряти наявність у членів комісії службового посвідчення і одержувати копії посвідчення на проведення перевірки;

не допускати комісію до проведення перевірки у разі неповідомлення про проведення перевірки належним чином, а також у випадках, якщо планова перевірка проводиться з порушенням вимог щодо періодичності проведення перевірок, передбачених цим Порядком, або якщо голова або член комісії не надали копію посвідчення на проведення перевірки у випадках, передбачених цим Порядком;

бути присутнім під час здійснення перевірки або забезпечити присутність свого уповноваженого представника на будь-якій стадії перевірки;

вимагати нерозголошення інформації, що є комерційною таємницею арбітражного керуючого;

одержувати Довідку та акт перевірки в день їх складання;

підписувати Довідку та акт перевірки із зауваженнями або відмовитися від їх підписання;

надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до Довідки;

усунути до дня складання акта перевірки порушення, виявлені під час перевірки та зафіксовані в Довідці;

одержувати копію подання до Дисциплінарної комісії щодо притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності;

вимагати від комісії залучити до участі в проведенні перевірки у порядку, встановленому підпунктом 4.6.5 пункту 4.6 розділу ІV цього Порядку, найбільш досвідчених і висококваліфікованих арбітражних керуючих;

оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії комісії та її членів.

Згідно з п. п. 6.1, 6.3, 6.7 Порядку Арбітражний керуючий має право протягом п`яти робочих днів після складення Довідки надати в письмовій формі свої пояснення, зауваження, заперечення до неї разом з необхідними документами або усунути виявлені під час перевірки порушення та надати інформацію про це комісії.

Комісія готує акт перевірки діяльності арбітражного керуючого (додаток 8) (далі - акт перевірки) протягом: двох робочих днів з дня підписання Довідки, якщо арбітражний керуючий підписав Довідку без зауважень і заперечень; двох робочих днів після завершення строку для надання арбітражним керуючим пояснень, зауважень, заперечень щодо Довідки.

Акт перевірки складається у двох примірниках, один з яких надається арбітражному керуючому, який перевірявся, або його представнику, другий зберігається в органі контролю.

Пунктом 6.9 Порядку визначено, що у разі виявлення під час перевірки порушень у діяльності арбітражного керуючого орган контролю на підставі акта перевірки за наявності відповідних підстав виносить припис про недопущення повторних порушень (додаток 9) (далі - припис) та (або) розпорядження про усунення виявлених порушень (додаток 10) (далі - розпорядження).

Орган контролю виносить розпорядження щодо порушень, які можуть бути усунені арбітражним керуючим, а щодо інших порушень - припис.

Припис або розпорядження виноситься органом контролю на підставі акта перевірки не пізніше ніж на третій робочий день з дня підписання акта перевірки та надається арбітражному керуючому особисто або надсилається йому рекомендованим листом та електронною поштою. Припис та/або розпорядження вважаються належним чином врученими арбітражному керуючому за умови, якщо він особисто або за його дорученням представник отримав вказані припис та/або розпорядження або вони були надіслані йому органом контролю у спосіб, визначений пунктом 2.15 розділу ІІ цього Порядку. Докази надсилання припису та/або розпорядження арбітражному керуючому є невід`ємною частиною матеріалів перевірки та зберігаються за місцезнаходженням органу контролю, який виніс припис та/або розпорядження.

Згідно з п. 6.13 Порядку в разі виявлення за результатами перевірки порушень, які є підставою для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, орган контролю обов`язково зазначає про це в акті перевірки. У такому випадку припис та (або) розпорядження не складаються до моменту прийняття Дисциплінарною комісією рішення за результатом розгляду подання.

Пункт 7.1 Порядку визначає, що підставою для притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності є, зокрема, грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

Згідно з пунктом 7.2 Порядку протягом п`яти робочих днів з дати отримання структурним підрозділом від органу контролю пропозиції структурний підрозділ готує та вносить подання на Дисциплінарну комісію про накладання на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення (далі - подання), копія якого надсилається арбітражному керуючому до відома.

З аналізу наведених норм убачається, що порядок проведення перевірки та складання її результатів передбачає широке коло повноважень Арбітражного керуючого, зокрема, щодо подання пояснень.

Зі змісту позовної заяви та доданих документів убачається, що позивач скористався своїм правом висловити власну думку під час проведення перевірки, шляхом надання пояснень.

Згадані пояснення викладені цитованим текстом у тексті акту перевірки від 14.06.2018, разом із зазначенням обставин, що їх спростовують.

Позивач також скористався правом долучити пояснення щодо згаданого акту перевірки.

Відомостей про інші дії щодо оскарження викладених в акті перевірки висновків матеріали справи не містять.

Оскільки виявлені порушення надали підстави для внесення до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень, відповідні припис та розпорядження не складались.

За висновком суду, під час перевірки, порядок її проведення дотримано, арбітражному керуючому забезпечено право надавати пояснення з їх урахуванням, що свідчить про належне виконання обов`язку обґрунтувати викладені висновки.

У розумінні п. п. 6.1, 6.3, 6.7, 6.13, 7.1 Порядку, джерелом встановлення підстав для притягнення до дисциплінарної відповідальності є будь-які факти виявлених порушень, не зважаючи на те, чи могли вони бути усунуті або усунути які неможливо.

Відповідно до пункту 7.6 Порядку від час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

В судовому засіданні позивачем заявлено, що всі попередні дисциплінарні стягнення ним оскаржені та скасовані.

Із наданих Міністерством юстиції України пояснень, убачається, що наказом Мін`юсту № 2019/5 від 26.06.2017 анульоване свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого.

Станом на дату накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого, ОСОБА_1 оскаржив наказ Мін`юсту № 2019/5 від 26.06.2017 в судовому порядку. Позовні вимоги останнього задоволенні рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.02.2018, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.05.2018 у справі № 826/9705/17.

Лише у подальшому - 30.07.2019 постановою Верховного Суду рішення від 13.02.2018 та постанову від 17.05.2018 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином, станом на дату прийняття оскаржуваних в даній справі протоколу та наказу, набрало законної сили судове рішення, яким скасовано наказ Мін`юсту № 2019/5 від 26.06.2017.

У той же час, суд звертає увагу на дисциплінарне стягнення, накладене на ОСОБА_1 наказом Міністерства юстиції України № 728/7 від 13.03.2017 у вигляді попередження, докази оскарження якого позивачем не надано.

Отже, доводи позивача щодо відсутності фактів його притягнення до дисциплінарної відповідальності в минулому спростовуються з`ясованими судом обставинами.

Оскільки Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих при Міністерстві юстиції України наділена низкою виключних повноважень, зокрема, щодо оцінки обставин порушення арбітражними керуючими норм спеціальних нормативно-правових актів, такі повноваження є дискреційними, наділяючи останню певною мірою самостійної компетенції.

Як випливає зі змісту Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за окремих обставин.

Отже, під дискреційним повноваженням розуміють таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конституції України Державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Такий поділ влади заперечує надання суду права підміняти орган виконавчої влади у питаннях, вирішення яких не регламентовано тією мірою, що дозволяє встановити чіткі критерії визначення. Корелюючи з принципом правової визначеності, дискреційні повноваження надаються з метою заповнення прогалин права та закону у випадках, коли досягнення такої визначеності неможливе прийнятними для окремої правової системи методами, зокрема, нормативно-правовими актами.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу дискреційних повноважень та визначив деякі обставини, за яких свобода розсуду органу державної влади не є виключною та вимагає втручання суду.

В рішенні у справі «Волохи проти України» від 02.11.2006 ЄСПЛ сформував висновок про те, що втручання в діяльність органу, наділеного дискреційними повноваженнями можливе за умови відсутності регламентованих меж здійснення повноважень.

У справі «Гасан і Чауш проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив про необхідність втручання суду за обставин, коли відсутні гарантії запобігання свавільного використання дискреційних повноважень.

Межі дискреції відповідача регламентовані Порядком контролю за діяльністю арбітражних керуючих, а гарантією запобігання їх свавільному використанню є гарантовані та забезпечені, під час проведення перевірки щодо ОСОБА_1 , права останнього на участь, надання пояснень тощо.

З аналізу наведених положень законодавства та з урахуванням викладених вище висновків, в межах судового процесу, предметом якого є правомірність протоколу та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, не можуть оцінюватись обставини дисциплінарної справи ОСОБА_1 (оцінка фактів та мотиви Дисциплінарної комісії тощо), оскільки такі повноваження не порушують межі дискреції та, за визначенням, не підлягають судовому втручанню.

При цьому, на думку суду, процедура перевірки арбітражного керуючого ОСОБА_1 , починаючи зі скарги та до подання № 1128 від 27.06.2018, проведена із дотриманням спеціальних нормативно-правових актів, з обґрунтованим урахуванням пояснень позивача. Окрім того, ОСОБА_1 не оскаржує жодного етапу перевірки, а вдається до рецензування викладеної оцінки обставин, встановлених під час її проведення.

Варто також зазначити, що Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначав вичерпний перелік дисциплінарних стягнень, що накладаються на арбітражного керуючого, якими, відповідно до ч. 1 ст. 109 згаданого закону є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Оскільки станом на дату притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого оскаржуваним наказом, відповідачем враховано інше дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, накладене наказом Міністерства юстиції України № 728/7 від 13.03.2017, обрання Дисциплінарною комісією більш жорсткого заходу є логічно обґрунтованим та накладеним в межах наданих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Резюмуючи наведене, зважаючи на чинне дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, застосоване до ОСОБА_1 , звертаючи увагу на дотримання відповідачем порядку проведення дисциплінарного провадження та неможливість втручання в дискреційні повноваження останнього, підстави для задоволення позову відсутні.

Керуючись статтями 72- 78, 90, 139, 241, 244, 246, 250, 255, 257, 262, 293, 295- 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України в особі Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих, третя особа Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, рішення, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса реєстрації офісу арбітражного керуючого: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Міністерство юстиції України в особі Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (адреса: 01001, м. Київ, вул. Городоцького, 13, )

Третя особа: Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164, )

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко

Повний текст рішення складено 21.12.2020.