Справа № 160/11619/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11619/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Державної служби геології та надр України і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферромет1" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року

у адміністративній справі №160/11619/20 за позовом Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліком" до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліком" задоволено повністю, визнано протиправними дії Державної служби геології та надр України щодо повернення листом №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року Спільному підприємству Товариству з обмеженою відповідальністю "Еліком" заяви щодо надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків Мар`янського родовища в Дніпропетровській області від 21.08.2020 року № 17-08/20 з додатками, та зобов`язано Державну службу геології та надр України розглянути заяву та пакет документів щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків Мар`янського родовища в Дніпропетровській області відповідно до пп.1 п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 "Про порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами" в редакції від 26.04.2012 р., з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Також, вказаним рішенням суду першої інстанції стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України на користь Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліком" судові витрати з оплати судового збору у розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Зазначене рішення суду першої інстанції оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду відповідачем по справі - Державною службою геології та надр України, а також Товариством з обмеженою відповідальністю "Ферромет1", як особою, яка не брала участі у справі, але яка вважає, що рішенням суду у цій справі порушуються її законні права та інтереси.

Апеляційна скарга відповідача - Державної служби геології та надр України мотивована порушенням судом при прийнятті рішення норм процесуального права та не врахуванням всіх фактичних обставин справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та та постановити нове рішення, яким у позовних вимогах СП ТОВ «Еліком» - відмовити.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач посилається на те, що всупереч положень ст.ст. 211, 242, 244 КАСУ судом першої інстанції не досліджувались в повному обсязі докази, які були надані Державною службою геології та надр України, не враховувалися фактичні обставини виниклих спірних правовідносин у цій справі та повноваження Державної служби геології та надр України, який як центральним органом виконавчої влади, наділений функціями для забезпечення реалізації державної політики у сфері надрокористування та діє відповідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2015 року № 1174, і відповідно до п.4, пп.9, 10 цього Положення, на виконання покладених завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами, зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами, поновлює їх дію у разі зупинення. При цьому, під час здійнення покладених на Державну службу повноважень стосовно надання надр у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам відповідно до ст.19 Кодексу України про надра, керується передбаченою Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року № 615 (далі - Порядок № 615) процедурою видачі спеціального дозволу на користування.

Апелянт вважає, що вирішуючи спір у цій справі, суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що заява СП ТОВ «Еліком» від 21.08.2020 року №17-08/20 з додатками на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування вапняків Мар`янського родовища Дніпропетровська область, Апостолівського району, 2,5 км на північний захід від с. Мар`янське - була отримана Державною службою геології та надр України і зареєстрована 25.08.2020 р. за № 11057/02/11-20. На час подання у серпні 2020 року вказаної заяви СП ТОВ «Еліком» діяв Порядок № 615 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 № 124, яким чітко було встановлено перелік документів, що мають подаватися разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону, затвердженого додатком 1, з метою видобування корисних копалин, і за цим переліком заявник повинен був подати: копію паспорта та реєстраційного номеру облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця; пояснювальну записку з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства; результати хімічного та бактеріологічного аналізу води строком давності не більш як шість місяців (для родовищ підземних вод); копії протоколів, завірених заявником, Державної комісії України по запасах корисних копалин комісії по запасах (Української територіальної комісії по запасах корисних копалин, центральної комісії по запасах корисних копалин, науково-технічних/технічних рад) про затвердження (апробацію) запасів; каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі, а для видобування підземних вод - каталог географічних координат водозабірних споруд оглядова карта (масштаб не менш як 1:200000); ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат, а для підземних вод - ситуаційний план з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами; план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, межами земельного та гірничого відводів (за наявності), контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр, а для підземних вод - з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами (похибка - менш як 1 секунда), а також з лініями геологічних розрізів; гідрогеологічну карту (для родовищ підземних вод); структурну карту (для родовищ нафти і газу), характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками; а також: завірену заявником копію висновку з оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля" для підприємств, які розпочинають розробку родовища, - програма робіт із введення родовища в експлуатацію із зазначенням окремих етапів та строку їх проведення, джерел фінансування до досягнення підприємством проектної потужності, а у разі продовження строку дії дозволу - завірену заявником копія висновку з оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".

Як наголошує апелянт, після опрацювання наданого СП ТОВ «Еліком» пакету документів було встановлена відсутність у пакеті документів завіреної заявником копії висновку з оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», а також наявність Протоколу затвердження запасів корисних копалин № 2910 датованого 30.04.2013 р., що стало підставою для повернення листом Державної служби геології та надр України від 01.09.2020 р. № 13259/01-2/11-20 заявнику СП ТОВ «Еліком» його заяви з доданими до неї документами щодо отримання спеціального дозволу на користування надрами. При цьому, апелянт вважає, що такі його дії повністю відповідають положенням ч.1 ст.2, п.1, 3 ст.1, п.2 ст.2, ч.1 ч.4 ст.3, ст.5, ст.7, ст.8, ст.9, ст.11, ст.14 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» і Додатку 1 Порядку № 615, а висновки суду з приводу дійсності протоколу ДКЗ та необов`язковості подання на даній стадії висновку з оцінки впливу на довкілля є хибними і протирічать чинному законодавству, що у сукупності свідчить про порушення судом норм матеріального права, якими врегульовані спірні правовідносини.

У відзиві СП ТОВ «Еліком», поданим 20.12.2020 р (а.с.218 т.3) на апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України, позивач скористувавшись наданим йому ст.304 КАСУ правом на подання відзиву, посилаючись на положення ст.4 Кодексу України про надра, п.1 п.4 Положення про Державну службу геології та надр України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015 №1174, вказує про те, що СП ТОВ «Еліком» оформило документи у передбаченому та визначеному Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від ЗО травня 2011 р. № 615 (Порядок 615, в редакції від 26.04.2012 року) об`ємі і переліку подало заяву на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою вилобування № 17-08/20 від 21,08.2020 року до Державної служби геології та надр України заяву (вхідний №11057/02/11-20 від 25.08.2020року), оскільки саме за вказаними нормами Порядку № 615, затвердження протоколом ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року запасів Мар' янського родовища в межах строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 3368 від 23.20.2008 року, надавало право позивачу отримати без аукціону спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування. Наголошуючи на правильності висновків суду першої інстанції у рішенні від 21 жовтня 2020 року про не встановлення Порядком № 615 в редакції від 26.04.2012 року «будь-яких часових обмежень по строку чинності протоколу щодо підрахунку запасів», позивач вважає не можливим застосовувати до СП ТОВ «Еліком» обмеження часу по чинності протоколу ДКЗ, а нормативно-правовим актом, чинним на момент повернення листом Держгеонадра №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року заяви та документів позивачу, було звужено права позивача у частині строку дійсності протоколу в порівнянні з тим, що діяв на момент виникнення відносин щодо захисту запасів тобто на момент складення такого протоколу.

Також позивач у відзиві звертає увагу судової колегії на те, що апеляційні вимоги Держгеонадра обгрунтовані виходячи з редакції Порядку № 615 (від 19.02.2020 року) та Переліку документів, який фактично звужує права позивача у частині строку дійсності протоколу в порівнянні з тим, що діяв на момент виникнення відносин щодо захисту запасів тобто на момент складення такого протоколу - на 2013 рік, хоча очевидно, що слід виходити зредакції Порядку №615(від 26.04.2012), яка була чиннана момент затвердження запасів Мар`янського родовища, про що правильно зазначав Дніпропетровський окружний адміністративний суд.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу Держгеонадра, позивач звертає увагу суду на те, що СП ТОВ «Еліком» 21.08.2020 року до Державної служби геології та надр України разом з заявою на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону № 17-08/20 від 21.08.2020 року (реєстраційний №11057/02/11-20 від 25.08.2020 року) подав завірену заявником копію заявки на отримання звіту з оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» і повідомлення про планову діяльність, що відповідає положенням ст.2, ст.3, ст.5, ст.11 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», за змістом яких оцінка впливу на довкілля полягає у процедурі, яка складається з кількох етапів, а повідомлення про планову діяльність є початковим етапом, і відповідно є проголошенням наміру підприємства провести оцінку впливу на довкілля в повному обсязі. Оскільки процес здійснення оцінки впливу на довкілля є обов`язковим при прийнятті рішення, а відповідно до даних ДНВП «Геоінформ України» при відсутності висновку про оцінку впливу на довкілля на момент прийняття рішення про надання спеціального дозволу на користування надрами, особливими умовами спеціального дозволу на користування надрами прописується заборона переходу до видобувної діяльності без висновку на оцінку впливу на довкілля. Отже, на думку позивача, відсутність в його випадку висновку про оцінку впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», не є перешкодою для отримання спеціального дозволу на користування надрами, а виключно є умовою, без наявності якої неможливо приступити до планової діяльності. Також позивач вважає, що твердження Апелянта про те, що планова діяльність не є першим кроком для отримання висновку оцінку впливу на довкілля є хибною, і це підтверджується: рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Рисовський проти України» (№29979/04), в якому викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «належного урядування» згідно якого державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб, при цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява N 29979/04, пункт 70; рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74) в якому вказується про те, що ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу; рішенням Європейського суду з прав людини від 23.10.91 по справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд» та інші протии Ірландії» в якому зазначено, що «правомірні (законні) очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати таке рішення дійсним та розраховувати на певний стан речей.

За наведених вище обставин, позивач вважає, що СП ТОВ «Еліком» вчинило всі дії на реалізацію свого права для отримання спеціального дозволу на користування надрами без аукціону, а дії Держгеонадра слід розглядати як такі, що суперечать судовій практиці Європейського суду з прав людини в частині «належного урядування», і позивач має право на отримання спеціального дозволу на підставі пп.1 п.8 Порядку № 615 без проведення аукціону як заявник, який за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, тому повернення СП ТОВ «Еліком» заяви з доданими до неї документами листом Держгеонадра з не передбачених Порядком № 615 підстав, без оформлення рішення у вигляді наказу, який має бути оприлюднений на офіційному веб-порталі Держгеонадр, позивач вважає протиправними діями відповідача, вчиненні у порядку та у спосіб, що суперечить чинному законодавству. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.09.2017 по справі №826/6873/16. Просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, та залишити без змін рішення суду першої інстанції, яке прийнято з урахуванням положень ст.58 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 05.04.2001 року у справі № 3-рп/2001, у справі №1-7/99, у справі № 15-рп/2000, у справі № 15-рп/2000. Позивач просить залишити рішення суду першої інстанції у цій справі без змін, а апеляційну скаргу на вказане рішення - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга ТОВ "Ферромет1" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року мотивована тим, що судом першої інстанції неповно було з`ясовано обставини справи, що мають значення для вирішення спору, в тому числі і стосовно права ТОВ "Ферромет1" на отримання такого дозвволу і втрати такого права позивачем ще 2013 році. Також апелянт вказує на безпідставне застосовання до спірних правовідносин нормативного акту в редакції 2012 року, який втратив чинність, і не може бути застосованим у 2020 році. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволені вимог позивача.

У відзиві СП ТОВ «Еліком», поданим 02.12.2020 р (а.с.1-14 т.3) на апеляційну скаргу ТОВ "Ферромет1", позивач скористувавшись наданим йому ст.304 КАСУ правом вказує про необґрунтованість доводів апелянта та їх спрямованість на затягування судового розгляду справи та порушення законних прав позивача до призначеного на 10.12.2020 року засідання по справі, вважає, що апелянт в суді першої інстанції не дотримався правил вступу у справі, а суд відповідно до вимог ст.49 КАСУ має право, а не зобов`язаний залучати до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, і то, якщо встановить що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі. Одночасно, позивач наголошуючи на тому, що діяльність суду підпорядкована чинному законодавству щодо здійснення адміністративного судочинства, і здійснюється у визначеному ним процесуальному порядку, а позиція апелянта про формальний розгляд справи суперечить здійсненню судочинства у передбаченому процесуальному порядку. Позивач просить залишити рішення суду першої інстанції у цій справі без змін, а апеляційну скаргу на вказане рішення - залишити без задоволення.

На обґрунтування наведених у відзиві доводів про безпідставність твердження апелянта щодо неповного з`ясування судом обставин справи та необхідності застосування у спірних правовідносинах положень п.11 Порядку розпорядження геологічною інформацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2018 № 939, оскільки в дійсності вказаний апелянтом порядок не може застосовуватися до правовідносин, які мали місце до моменту набрання ним чинності відповідно до принципу незворотності дії нормативно-правового акту в часі, а саме до правовідносин, які виникли у 2008 році у зв`язку з придбанням СП ТОВ «Еліком» на аукціоні спеціального дозволу Міністерства охорони навколишнього середовища України № 3368 від 23.10.2008 р на користування надрами з метою геологічного вивчення з дослідно-промисловою розробкою вапняків Мар`янського родовища, і здійснення в рамках зазначеного дозволу в період 2010-2012 р.р. комплексного геологічного вивчення зазначеної ділянки, та підготовкою звіту визначення активності клінкерків, внаслідок чого протоколом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Державній службі геології та надр України № 2910 від 30.04.2013 було затверджено балансові запаси вапняків, а Мар`янське родовище було визнано підготовленим для промислової розробки СП ТОВ «Еліком». Вказані обставини за твердженням позивача свідчать про необхідність застосування у даному випадку п.4 Загальних питань Положення про Порядок розпорядження геологічною інформацією, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.1995 р. № 423 (чинний на 2008 рік), відповідно до чого СП ТОВ «Еліком» є власником геологічної інформації, створеної на його власні кошти, а у зв`язку з тим, що Положенням про Порядок розпорядження геологічною інформацією № 423 не передбачалася можливість анулювання чи закінчення строку дії спеціального дозволу, вважає, що саме СП ТОВ «Еліком» відповідно до Протоколу ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 отримало можливість промислової розробки Мар`янського родовища. Відповідно, позивач вважає що судом повно було встановлено фактичні обставини і застосовано відповідно до ст.3 КАСУ законодавство чинне на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. У тому числі і стосовно оформлення СП ТОВ «Еліком» документів у передбаченому Порядком № 615 (в редакції від 26.04.2012 о) об`ємі і переліку для подання 21.08.2020 року до Державної служби геології та надр України заяви на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування, оскільки Порядком № 615 зазначеної редакції, на момент затвердження Протоколу ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 часових обмежень по строку його чинності щодо підрахунку запасів не було, були тільки обмеження на апробацію.

Відносно посилань апелянта на рішення у справі № 640/9614/20, позивач зазначає, що обставина, яка, можливо, відбудеться в майбутньому («... запаси ... плануються для розробки ТОВ «Феррометі»....») не несуть жодної доказової бази для суду, оскільки, відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, і жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Стосовно тверджень апелянта про внесення до Протоколу ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року змін шляхом доповнення Протоколами ДКЗ № 3964 від 13.06.2017р. і № 4945 від 25.10.2019 в яких фактично продубльовано інформація за результатами досліджень СП ТОВ «Еліком» і якими не створено нової інформації, на думку позивача не повинна братися судом до уваги оскільки ці протоколи ДКЗ № 3964 та № 4945 підлягають скасуванню, як такі, що отриманні в незаконний спосіб, і відповідно, судом першої інстанції у цій справі правильно брався до уваги Протокол ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року як підставу виникнення правовідносин для отримання спеціального дозволу на користування надрами і обґрунтовано застосовано нормативно-правовий акт (Порядок № 615 в редакції від 26.04.2012) під час дії якого настали відповідні правовідносини.

При цьому, позивач акцентує увагу на правомірності застосування судом першої інстанції у цій справі Порядку № 615 в редакції від 26.04.2012 під час дії якого настали події затвердження запасів Мар`янського родовища, а не в редакції Порядку № 615, чинного на момент звернення позивача до Державної служби геології та надр України із заявою про отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування № 18-08/20 від 21.08.2020 року, оскільки вказана редакція звужує права позивача у частині строку дійсності Протоколу ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року в порівнянні з тим, що діяв на момент виникнення відносин щодо захисту запасів, тобто, на момент складення цього протоколу.

Виходячи з того, що саме за вимогою позивача СП ТОВ «Еліком» стосовно розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.11 т.1), ухвалою суду першої інстанції від 23 вересня 2020 року (а.с.57 т.1) справа № 160/11619/20 була призначена до розгляду без виклику (повідомлення) сторін і розглянута судом першої інстанції відповідно до вимог ст.257 КАСУ за правилами спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції відкривши апеляційне провадження 09.11.2020, призначив апеляційний перегляд рішень та ухвал Дніпропетровського окружного адміністративного суду за апеляційними скаргами Державної служби геології та надр України і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферромет1" відповідно до вимог ст.311 КАСУ в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, про що сторони належним чином були повідомлені.

Так, копії апеляційних скарг ТОВ "Ферромет1" на ухвали суду першої інстанції від 24.09.2020 р. та від 21.10.2020 р, і на рішення суду першої інстанції від 21.10.2020 р., та копію апеляційної скарги Державної служби геології та надр України на ухвалу суду першої інстанції від 24.09.2020 р. - направлялися апеляційним судом на адресу СП ТОВ «Еліком» засобами поштового відправлення і ним отримані, а у зв`язку з припиненням з 29.10.2020 року відправлення поштової кореспонденції внаслідок недостатнього фінансування судів та недостатнього забезпечення поштовими марками, про що Третій апеляційний адміністративний суд повідомив на сайті судової влади у розділі Єдиний контакт-центр судової влади України, з одночасною пропозицією сторонам використовувати сучасні альтернативні спроби для отримання процесуальних документів та іншої інформації із суду (а.с.135 т.2) - копії апеляційної скарги Державної служби геології та надр України і апеляційної скарги ТОВ "Ферромет1" на ухвалу суду першої інстанції від 12.10.2020 р. (а.с.88 т.1), а також копії ухвал про відкриття провадження та про призначення, з пам`ятками та повістками-повідомленнями, направлялися через відділ інформаційно-технічного забезпечення 03.12.2020 року на електрону адресу СП ТОВ «Еліком» (), що підтверджено роздруківками відправлень (а.с.129, 131-132,138в т.3), а також складеною 04.12.2020 Довідкою про направлення апеляційних скарги, ухвал, повісток-повідомлень та пам`яток (а.с.138 т.3), і скріншотом роздруківки відділу інформаційно-технічного забезпечення суду про направлення на адресу СП ТОВ «Еліком», у тому числі і апеляційної скарги Державної служби геології та надр України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.10.2020 року (а.с.138а т.3).

Враховуючи обґрунтування заяви СП ТОВ «Еліком» про відкладення розгляду справи апеляційним суудом з 10.12.2020 на іншу дату, задля надання можливості підготувати і подати до суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України, судова колегія ухвалою від 10.12.2020 було продовжено СП ТОВ «Еліком» процесуальний строку на подачу відзиву по апеляційній скарзі Державної служби геології та надр України.

Судова колегія не встановивши правових підстав для переходу з раніше призначеного розгляду справи в порядку письмового провадження до розгляду справи в порядку загального провадження у судовому засіданні з викликом сторін, обговорила доводи апеляційних скарг та поданих на них позивачем відзивів і перевірила саме за наявними в матеріалах справи доказами повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин, та правильність застосування до спірних правовідносин норм матеріального і процесуального права, в результате чого, судова колегія дійшла висновків про наявність підстав для задоволення апеляційних скарг Державної служби геології та надр України і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферромет1", та про необхідність скасування рішення суду першої інстанції у цій справі, виходячи з нижченаведеного.

Під час апеляційного перегляду рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року за апеляційними скаргами Державної служби геології та надр України і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферромет1", судовою колегією встановлено, що підставою для звернення позивача до суду стало повернення Державною службою геології та надр України листом №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року заяви СП ТОВ «Еліком» (а.с.14-15 т.1) на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону з метою видобування вапняків Мар`янського родовища від 21.08.2020 року № 17-08/20 (реєстраційний №11057/02/11-20 від 25.08.2020 року) та доданих до неї матеріалів (пояснювальної записки з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства (а.с.16-18 т.1); копії завіреної заявником протоколу Державної комісії України по запасах корисних копалин комісії по запасах від 30.04.2013 року №2910 (а.с.19-36 т.1); каталогу географічних координат кутових точок Мар`янського родовища вапняків в якості цементної сировини (а.с.37 т.1);оглядову карту Мар`янського родовища вапняків масштабом 1:200000 (а.с.38 т1); ситуаційного плану Мар`янського родовища масштабом 1:100000 з нанесеними контурами і координатами кутових точок (а.с.39 т.1); плану підрахунку запасів понтичних вапняків (а.с.40 т.1) і сарматських варняків (а.с.41 т.1); характерні геологічні розрізи (а.с.42-45 т.1); повідомлення про про планову діяльність, яка підлягає оцінці впливу на довкілля, яким заявник інформцє про намір провадити планову діяльність та оцінку її впливу на довкілля (а.с.46-52 т.1); програми робіт з розробки Мар`янського родовища цементної вировини (а.с.53 т.1)), які за твердженням позивача оформлювалися ним у відповідності до вимог пп.1 п.8 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 в редакції від 26.04.2012 р. (далі - Порядок № 615 в редакції від 26.04.2012 р.), та з дотриманням вимог п.19, п.20, п.24 Порядку № 615 в редакції від 26.04.2012 р.

Як свідчать матеріали у справі, що розглядається, після опрацювання матеріалів, отриманих від СП ТОВ «Еліком» разом з заявою від 21.08.2020 про надання спеціального дозволу на користування надрами, Державною службою геології та надр України встановлено, що пакет наданих документів не відповідає вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами та Додатку 1 до цього Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 р. № 124 (далі - Порядок № 615 від 19.02.2020 р.), якими на час звернення позивача до Держгеонадра у серпні 2020 року врегульовано питання надання спеціальних дозволів на користування надрами та визначено Перелік документів, що подаються разом з заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону.

Зокрема, у вказаному листі Державної служби геології та надр України №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року (а.с.54-55 т.1) зазначено, що у наданому позивачем пакеті документів відсутня завірена заявником копія висновку з оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля», а протокол затвердження запасів корисної копалини № 2910 датований 30.04.2013 року. При цьому, у цьому листі заявник повідомляється, що відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку, без проведення аукціону дозвіл надається у разі видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів. За вказаних обставин, та з огляду на те, що запаси вапняків Мар`янського родовища затверджено протоколом ДКЗ України від 30.04.2013 року № 2910, Державна служба геології та надр України повернула заяву з доданими до неї документами щодо отримання зазначеного спеціального дозволу на користування надрами, одночасно зазначивши, що з лютого 2020 року функціонує «Єдине вікно надрокористувача», де за умови попереднього запису можливо отримати консультації щодо питань надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедур продовження строку дії, переоформлення та внесення змін до дозволу відповідно до вимог Порядку та оформлення Угоди про умови користування надрами, характеристики ділянки надр та програми робіт.

СП ТОВ «Еліком» вважаючи протиправними дії Державної служби геології та надр України стосовно повернення йому заяви з доданими документами, звертаючись до суду наголошував, що у спірних правовідносинах визначальним є питання правильного застосування положень підпункту 1 пункту 8 Порядку № 615 (в редакціїї від 26.04.2012 р.) чинної на момент затвердження запасів Мар`янського родовища, якою не передбачалося обмежень часу по чинності протоколу ДЗК щодо розрахунку запасів, що є підставою для судового захисту його права на отримання спеціального дозволу на користування надрами без аукціону відповідно до пп.1 п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 "Про порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами" в редакції від 26.04.2012 р. Другою підставою для визнання протиправними дій відповідача є порушення положень п.19, п.20, п.24 Порядку № 615 при поверненні заяви з доданими до неї документами без оформлення рішення у вигляді наказу про відмову у наданні дозволу і без його оприлюднення на офіційному веб-порталі Держгеонадр (а.с.6-7 т.1).

Отже, наведені вище обставини свідчать, що спір у цій справі № 160/11619/20 виник між суб`єктом господарювання - СП ТОВ «Еліком» та суб`єктом владних повноважень - Державною службою геології та надр України з приводу дій останього по поверненню заяви щодо отримання спеціального дозволу з доданими до неї документами, які позивач вважає протиправними та просить про судових захист свого першочергового права отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону відповідно до підпункту 1 пункту 8 Порядку № 615 (в редакціїї від 26.04.2012 р.).

Згідно із частиною п`ятою статті 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Разом з тим, вказане право на судовий захист конкретизовано, зокрема, у нормах КАСУ, які передбачають можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагають, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Норми щодо засобів захисту порушених прав у сфері публічно-правових відносин наведені у ст.5 КАСУ, яка передбачає право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Той факт, що предметом захисту в адміністративному судочинстві є саме права та інтереси осіб, порушені внаслідок прийняття рішень суб`єктом владних повноважень, чи вчинення дій або проявомбездіяльності свідчить і зміст ч.1 ст.2 КАСУ, в якій прописано завдання адміністративного судочинства при вирішенні спорів у сфері публічно-правових відносин з метою захисту прав та інтересів юридичних осіб саме від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та зміст ст.19 КАСУ, та згідно якої суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Системний аналіз наведених норм, свідчить, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, або інтересів особи на момент її звернення до суду, і таке порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Тобто, для того, щоб позивачу СП ТОВ «Еліком» було надано судовий захист від протиправних дій субєкта владних повноважень, адміністративний суд має перевірити юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, якими суб`єкт владних повноважень керувався під час вчинення оспорюваних у цій справі дій, та оцінити їх на предмет незаконності чи невідповідності нормам чинного законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини, оскільки тільки всебічно проаналізувавши вчиненні суб`єктом владних повноважень дії на їх відповідність визначеним у ч.2 ст.2 КАСУ критеріям правомірності, а також в разі виявлення порушення хоча б одного з критеріїв, у адміністративного суду виникають правові підстави для задоволення адміністративного позову.

Проте, всупереч вищенаведеному, суд першої інстанції вирішуючи по суті виниклий у цій справі спір, фактично вдався тільки до обговорення питання права СП ТОВ «Еліком» на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону у передбаченому пп.1 п. 8 Порядку №615 (в редакції від 26.04.2012 р.).

Судовою колегією встановлено, що право позивача отримати без аукціону спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування, за висновками суду першої інстанції підтверджено Протоколом ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року, яким затверджено запаси Мар`янського родовища в межах строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 3368 від 23.20.2008 року, який відповідав Порядку № 615 (а.с.108 т.1).

При цьому, спираючись тільки на вже встановлені під час розгляду ним обставини, які стосуються того, що: СП ТОВ «Еліком» отримувався раніше спеціальний дозвіл на користування надрами № 3368 від 23.10.2008 р. на геологічне вивчення і дослідно-промислову розробку Мар`янського родовища вапняків терміном дії на 5 років, тобто, до 2013 року; в період 2010-2012 років на виконання Угоди про умови користування надрами та Програми робіт в рамках зазначеного спеціального дозволу здійснювалося геологічне вивчення ділянки надр, технологічне дослідження з оцінки якості порід, підготовлено звіт «Визначення активності клінкерів, одержаних на базі вапняків Мар`янського родовища», затверджено Протоколом №2910 від 30.04.2013 балансові запаси вапняків загальнодержавного значення Мар`янського родовища; а також того, що з 2013 року Мар`янське родовище не вивчалось та не розвідувалось - суд першої інстанції, аналізуючи знову ж таки лише зміст пп.1 п.8 Порядку №615 (в редакції від 26.04.2012 р.) та чинність вказаної редакції Порядку на момент затвердження запасів Мар`янського родовища з огляду на положення ст.58 Конституції України і відповідних рішень Конституційного Суду України з приводу дії нормативно-правових актів у часі, дійшов висновку про неможливість застосовування до СП ТОВ "Еліком" будь-яких часових обмежень по строку чинності протоколу ДКЗ, оскільки такі обмеження строків були встановлені на той час лише на апробацію.

За наведених у попередньому абзаці підстав, суд першої інстанції не надавши належної оцінки правомірності застосування Держгеонадра чинних з 25.02.2020 р. положень пп.1 п.8 Порядку № 615 при поверненні заяви позивача, у той же час визнав, що листом Держгеонадра №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року були звужені права позивача в частині строку дійсності протоколу ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року в порівнянні з діючим пп.1 п.8 Порядку № 615 (в редакції від 26.04.2012) на момент складення цього протоколу, що саме і стало головною підставою для задоволення вимог позивача у цій справі.

Судова колегія не може погодитися з висновками суду першої інстанції у цій справі, а виходячи з предмету спору та характеру спірних правовідносин у цій справі, перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем дій Державної служби геології та надр України, вважає за необхідне керуватися закріпленими у ч.2 ст.2 КАСУ критеріями правомірності, з урахуванням яких повинні аналізуватися дії відповідача у цій справі, оскільки реалізуючи свої функції суб`єкт владних повноважень повинен дотримуватися саме означених у цій нормі принципів, а саме: законності, тобто дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, і використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надані; обґрунтованості, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньості (неупередженості); добросовісності; розсудливості; рівності перед законом; пропорційності, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Рішенні Конституційного Суду України від 28.10.2009 №28-рп/2009, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України) (абзац 3 пункту 3 мотивувальної частини).

Судова колегія також бере до уваги наведену Верховним Судом у постанові від 11 березня 2020 року правову позицію стосовно того, що «положення ч.2 ст.19 Конституції України означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень». При цьому, як зазначав Верховний Суд відповідні положення, які регламентують діяльність суб`єкта владних повноважень, повинні розглядатися наступним чином: «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України і зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; «у межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; «у спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Таким чином, обговорюючи питання чи діяв субєкт владних повноважень (Державна служба геології та надр України) у спірних по цій справі правовідносинах на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, і з використанням наданих йому повноважень, судова колегія виходить з того, регулювання гірничих відносин з метою забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорону надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян врегульовано Кодексом України про надра від 27 липня 1994 року №132/94-ВР (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин станом на 07.06.2020, з внесенням змін Законом від 13.04.2020 № 554-IX), відповідно до ст.14 якого, надра надаються у користування у тому числі і для видобування корисних копалин на строки, визначені ст.15 цього Кодексу, зокрема, у короткострокове тимчасове користування надрами до 5 років, і у довгострокове до 50 років, а перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді (ч.3 в редакції Закону № 2562-VI чинній починаючи ще з 23.09.2010).

Підстави та порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами описані у ст.16 Кодексу України про надра, у частині другій якої вказується на те, що подання документів на отримання, продовження спеціальних дозволів на користування надрами, їх переоформлення, внесення до них змін (у тому числі до програми робіт) здійснюються заявником у паперовій або електронній формі через спеціальний електронний кабінет, який формує та веде центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, на його офіційному веб-сайті у мережі Інтернет, а у частині пятій визначено, що спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим.

Так, відповідно до частини другої статті 16 Кодексу України про надра, постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615 було затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, редакція якого неодноразово змінювалася відповідними постанова Кабінету Міністраві України у період з 04.07.2011 по 25.11.2020.

При цьому, судова колегія акцентує увагу на тому, що прописаний у ст.16 Кодексу України про надра порядок подання документів на отримання спеціальних дозволів на користування надрами, більш детально описаний у пункті 8 Порядку № 615, в абзаці 4 якого встановлено, що для отримання дозволу без проведення аукціону заявник подає органові з питань надання дозволу заяву разом з документами, зазначеними у Додатку 1, у паперовій та електронній формі (далі - заява), а разом із заявою подаються дві копії заяви та доданих до неї документів. При цьому, згідно абзацу 5 пункту 8, у заяві зазначаються назва ділянки надр, її місцезнаходження відповідно до адміністративно-територіального устрою України (область, район, населений пункт, прив`язка на місцевості), географічні координати ділянки надр, вид корисних копалин, вид користування надрами, строк дії дозволу, відомості про заявника (найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ юридичної особи або прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця чи серія та номер паспорта такої особи (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті), інформація для здійснення зв`язку із заявником (номер телефону, адреса електронної пошти), а також підстава для надання дозволу згідно з пунктом 8 цього Порядку. В абзаці 6 пункту 8 цього Порядку, також встановлено, що заява та додані до неї документи подаються органові з питань надання дозволу з прошитими і пронумерованими сторінками та з описом доданих документів, засвідченим підписом уповноваженої особи заявника. А заява засвідчується підписом уповноваженої особи заявника із зазначенням дати та вихідного номера, а інформація про реєстрацію документів, що надійшли для надання дозволу, протягом трьох робочих днів з дня реєстрації розміщується на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу (абзац 7 пункту 8).

Крім того, до означеного у Додатку 1 до Порядку № 615 Переліку документів, що подаються разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону повинні додаватися результати оцінки впливу на довкілля (звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля) відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля", що повязано з доповненням Кодексу України про надра статтею 15-1 «Оцінка впливу на довкілля», відповідно до Закону № 2059-VIII від 23.05.2017, якою встановлено надання у користування надр з урахуванням результатів оцінки впливу на довкілля, якщо користування надрами пов`язане з провадженням діяльності, визначеної Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Повноваженнями видавати в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами, відповідно до підпункту 9 пункту 4 Положення, затвердженого 30 грудня 2015 постановою Кабінету Міністрів України № 1174 - наділена саме Державна служба геології та надр України, тому з урахуванням положень ст.13 і ст.16 Кодексу України про надра, судова колегія визнає, що Державна служба геології та надр України має право розпочати прописану Главою 2 Кодексу України про надра процедуру надання надр у користування тільки у разі відповідного звернення підприємства, установи, організації, громадян України та інш. Будь-яких інших підстав розпочасти процедуру надання надр у користування, окрім звернення зацікавленої особи з відповідною заявою, чинним законодавством не передбачено.

Той факт, що саме звернення зацікавленої особи до Державної служби геології та надр України з заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону - має вирішальне та суттєве значення, підтверджуєься також змістом ст.15 Кодексу України про надра, в абзаці 3 якої встановлено конкретні сроки як короткострокового так і довгостроквого користування, а в абзаці 5 ст.15 цього Кодексу чітко визначено, що перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Оскільки перебіг строку дії спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами починається саме з дня одержання спеціального дозволу та обмежується законодавцем певним терміном, з одночасним встановленням можливості продовження спеціальних дозволів на користування надрами, їх переоформлення, внесення до них змін у порядку визначеному ст.16 Кодексу України про надра та п.8 Порядку № 615, судова колегія визнає, що саме факт подання до Державної служби геології та надр України заяви відповідно до п.8 Порядку № 615 з долученням документів, оформлених згідно Додатку 1 до Порядку № 615 - свідчить про намір заявника отримати спеціальний дозвол на користування надрами, і саме дата подання вказаної заяви має вирішальне значення для початку відліку періоду, протягом якого Державна служба геології та надр України зообовязана:

- протягом трьох робочих днів з дня реєстрації документів, що надійшли для надання дозволу, розмістити інформацію про вказану реєстрацію на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу;

- або не пізніше семи робочих днів з дня реєстрації повернення заявникові документів, що не відповідають вимогам Порядку № 615, і розміщення на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу інформації про повернення документів протягом трьох робочих днів з дня їх повернення заявникові;

- протягом 30 календарних днів після отримання всіх погоджень, передбачених пунктом 9 цього Порядку, та пропозицій Міндовкілля, передбачених пунктом 24 цього Порядку - прийняти Рішення про надання дозволу без проведення аукціону відповідно до даних, зазначених у заяві, і розмістити на офіційному веб-сайті це рішення протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття;

- а також здійснити надання дозволу без проведення аукціону протягом 20 робочих днів після сплати у повному обсязі збору за надання спеціального дозволу.

Вищенаведені положення свідчать, що дата виготовлення, складення, оформлення чи затвердження документів визначених за переліком Додатку 1 до Порядку № 615, у тому числі і протоколу ДКЗ - не має будь-якого значення при визначенні моменту вираження заявником наміру отримати спеціальний дозвол на користування надрами з метою видобування без аукціону, оскільки правовідносини між заявником та Державною службою геології та надр України з приводу надання спеціального дозволу на користування надрами виникають лише після подання заяви (в даному випадку СП ТОВ «Еліком») про надання спеціального дозволу на користування надрами з долученням документів згідно Додатку 1 до Порядку № 615, що відповідно, зобов`язує суб`єкта владних повноважень нормативно-правовими актами, чинними на момент звернення заявника з вказаною заявою.

Судова колегія визнає помилковими висновки суду першої інстанції про необхідність врахування у спірному випадку саме дати затвердження протоколом ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року запасів Мар`янського родовища, як підставу для застосування Державною службою геології та надр України під час перевірки отриманих від СП ТОВ «Еліком» заяви від 21.08.2020 року № 17-08/20 з додатками на їх відповідність вимогам Порядку № 615, положень пп.1 п. 8 Порядку № 615 (в редакції від 26.04.2012 р.). Зазначена позиція суду першої інстанції суперечать положенням Кодексу України про надра та Порядку № 615, при цьому як в редакції постанови КМУ № 124 від 19.02.2020 - чинної на день звернення СП ТОВ "Еліком" у серпні 2020 з заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування вапняків Мар`янського родовища в Дніпропетровській області, так і в редакції на яку посилася позивач та суд першої інстанції пп.1 п.8 Порядку (в редакції від 26.04.2012 р.), оскільки Порядком № 615 в редакції від 26.04.2012 р. також було передбачено подання органові з питань надання дозволу заяви разом з документами, зазначеними у Додатку 1, та не передбачалося надання дозволу автоматично без подання заяви, та тільки у зв`язку із здійсненням особою за власні кошти підрахунку запасів корисних копалин і затвердження їх ДКЗ.

При цьому, судова колегія наголошує на тому, що питання «захисту запасів Мар`янського родовища» або захисту прав СП ТОВ "Еліком" на створену (придбану) за власні кошти геологічну інформацію - у данній справі не може розглядатися та вирішуватися по суті, оскільки це безпосередньо не стосується дій Державної служби геології та надр України при поверненні позивачу заяви з доданими до неї документами, що є предметом спору у цій справі. При виникненні відповідних підстав для захисту запасів Мар`янського родовища, або геологічної інформації, СП ТОВ "Еліком" може звернутися до відповідних державних органів, чи до суду з відповідним позовом.

Факт чинності пп.1 п. 8 Порядку № 615 (в редакції від 26.04.2012 р.) на момент затвердження запасів Мар`янського родовища протоколом ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року, також як і відсутність будь-яких часових обмежень по строку чинності протоколу щодо підрахунку запасів - не впливає на питання можливості застосування Державною службою геології та надр України у серпні 2020 року положень Порядку № 615 (в редакції від 26.04.2012 р.), редакція якого, як зазначалося вище по тексту постанови апеляційного суду, неодноразово змінювалася відповідними постанова Кабінету Міністраві України у період з 04.07.2011 по 25.11.2020.

Зокрема, підпункт 1 пункту 8 Порядку № 615 неодноразово викладався в іншій редакції, а саме:

- згідно Постанови КМУ № 277 від 06.04.2016 - підпункт 1 пю8 прописаний був як «видобування корисних копалин, якщо заявник за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ, та подав документи на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів, а також видобування корисних копалин (для нафтогазоносних надр на геологічне вивчення, у тому числі дослідно-промислову розробку родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію в ДКЗ за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом трьох років, а в межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України - десяти років з моменту надання дозволу»;

- згідно Постанови КМУ № 333 від 25.04.2018 - підпункт 1 п.8 прописаний був як «видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів; видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію в ДКЗ за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом трьох років з моменту надання дозволу; геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промисловою розробкою родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію в ДКЗ за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин у ДКЗ протягом трьох років, а в межах континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони України - десяти років з моменту надання дозволу»;

- згідно Постанови КМУ №1131 від 18.12.2018 - підпункт 1 п.8 прописаний був як «видобування корисних копалин, якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів; видобування корисних копалин (крім нафти і газу), якщо заявник за власні кошти здійснив апробацію за умови затвердження підрахунку запасів корисних копалин в установленому порядку; геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ), якщо заявник за власні кошти виключно в результаті геологічного вивчення ділянки надр на підставі відповідного спеціального дозволу на користування надрами здійснив апробацію за умови затвердження в установленому порядку підрахунку запасів корисних копалин після отримання спеціального дозволу»;

- а вже постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами» № 124 від 19.02.2020 - було внесено зміни до Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615, з викладенням його повністю в іншій редакції, у тому числі і по змісту пунктів 19, 20, 24 Порядку № 615, на порущення яких з боку відповідача, посилався як СП ТОВ «Еліком» у адмінітсративному позові (а.с.6-7 т.1), так і суд першої інстанції в рішенні від 21.10.2020 р. (а.с.109 т.1)

Тобто, вже з квітня 2016 року на законодавчому рівні було визначено у пп.1 п.8 Порядку № 615, що без проведення аукціону дозвіл надається заявнику у разі, якщо він за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено ДКЗ, та подав документи на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів, а постановою Кабінет Міністрів України № 124 від 19.02.2020, яка набрала чинності з дня її опублікування, було повністю змінено пп.1 п.8 Порядку № 615, затвердженого постановою КМУ від 30 травня 2011 р. № 615.

Частиною першою статті 52 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" чітко передбачено, що постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

З урахуванням того, що при прийняті постанови Кабінету Міністрів України від № 124 від 19.02.2020 законодавцем не встановлено можливість застосовувати положення Порядку № 615, що були повністю змінені в своїй редакції (пп.1 п.8 Порядку № 615 в редакції постанови КМУ від 26.04.2012 р.), до відносин, які виникли або продовжують існувати після набрання нею (Постановою Кабінету Міністрів України № 124 від 19.02.2020) чинності, право суб`єктів господарювання на отримання спеціальних дозволів на підставі підпункту 1 пункту 8 Порядку № 615 розглядаються лише за умови «якщо заявник на підставі спеціального дозволу на користування надрами за власні кошти здійснив геологічне вивчення ділянки надр та підрахунок запасів корисних копалин, який затверджено в установленому порядку, та подав документи на отримання спеціального дозволу на видобування корисних копалин відповідного родовища не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів». При цьому, постановою КМУ № 124 від 19.02.2020 було передбачено, що Порядок № 615 у новій редакції починає діяти з моменту набрання чинності в редакції постанови КМУ № 124 від 19.02.2020, а саме з 25.02.2020 року незалежно навіть від правовідносин, що існували між Держгеонадрами та такими суб`єктами господарювання, що зайвий раз підкреслює обгрунтованість доводів апелянтів у цій справі та відсутність правових підстав бати за основу наявний у СП ТОВ «Елікон» Протокол №2910 від 30.04.2013 про затвердження запасів Мар`янського родовища, який був отриманий позивачем в межах строку дії спеціального дозволу на користування надрами № 3368 від 23.20.2008 року, строк дії якого завершився 2013 році.

Абзацом 2 пункту 2 мотивованої частини Рішення Конституційного суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 визначено: "За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настати або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті".

Таким чином, зворотна дія нормативно-правового акта має (може) бути передбачена у самому акті, але постановою КМУ № 124 від 19.02.2020 не передбачено можливості застосування пп.1 п.8 Порядку № 615 в редакції постанови КМУ від 26.04.2012 р.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія у повному обсязі погоджується з доводами апеляційних скарг Державної служби геології та надр України та ТОВ "Ферромет1" в частині, яка стосується безпідставного застосування судом першої інстанції у спірних правовідносинах нечинного нормативного акту, та зазначає, що при розгляді заяви СП ТОВ «Еліком» від 21.08.2020 року № 17-08/20 з додатками, і їх поверненні, оформленого листом Державної служби геології та надр України №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року, відповідач правомірно застосував положення підпункту 1 пункту 8 Порядку № 615 в редакції постанови КМУ № 124 від 19.02.2020, тобто, чинної на час висловленого позивачем у серпні 2020 року наміру отримати спеціальний дозвіл на користування надрами з метою видобування вапняків Мар`янського родовища в Дніпропетровській області, що відповідає означеному у ч.2 ст.2 КАСУ критерію правомірності дій субєкта владних повноважень, який у даному випадку діяв на виконання, за умов та обставин, визначених ст.ст.14, 15, 15-1, 16 Кодексу України про надра і п.8 Порядку № 615 в чинній на той час редакції.

Судова колегія визнає також помилковими висновки суду першої інстанції та безпідставними доводи позивача у цій справі стосовно протиправності повернення листом Державної служби геології та надр України №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року заяви СП ТОВ «Еліком» від 21.08.2020 року № 17-08/20 з додатками з тих підстав, що протокол ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року про затвердження запасів Мар`янського родовища на день звернення СП ТОВ «Еліком» у серпні 2020 року до Державної служби геології та надр України не втратив своєї чинності. При цьому, судова колегія ще раз наголошує, що питання чинності або нечинності самого протоколу ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року про затвердження запасів Мар`янського родовища - навіть не обговорюється, оскільки у даному спірному випадку мова йде лише про те, що цей протокол не може бути використаний як безумовна підстава для надання спеціального дозволу на видобування корисних копалин без проведення аукціону у розумінні пп.1 п.8 Порядку № 615, яким на час звернення позивача у серпні 2020 року обовязковою умовою було визначено не лише здійснення за власні кошти геологічного вивчення ділянки надр та підрахунку запасів корисних копалин із затвердженням ДКЗ, а й подання документів на отримання спеціального дозволу не пізніше ніж протягом трьох років після затвердження запасів.

В даній справі беззаперечно встановлено, що СП ТОВ «Еліком» до Державної служби геології та надр України протягом 2013-2019 року не звертався з відповідною заявою і документів не подавав, а перше звернення СП ТОВ «Еліком» відбулося лише у серпні 2020 року, тобто більш ніж через сім років після затвердження запасів Мар`янського родовища протоколом ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року. СП ТОВ «Еліком» не використав своє право у передбачені Порядком № 615 сроки та не звертався з заявою про надання спеціального дозволу без проведення аукціону протягом семи років після затвердження запасів протоколом ДКЗ № 2910 від 30.04.2013 року, і перешкод в цьому з боку відповідача судовою колегією не встановлено.

За вказаних обставин, судова колегія погоджуючись з доводами апелянта про те, що визначене пп.1 п.8 Порядку № 615 право не може існувати довічно, визнає безпідставним задоволення судом першої інстанції позовних вимог СП ТОВ «Еліком» у цій справі, та вважає, що помилкові висновки суду першо інстанції про наявність підстав для захисту прав позивача, не можуть бути підставою для зобовязання Державної служби геології та надр України діяти всупереч визначенного чинним законодавством порядку і застосовувати не чинний нормативний акт (порядок № 615 в редакції постанови КМУ від 26.04.2012 р.).

Доводи позивача в частині необовязковості долучення завіреної заявником копії висновку з оцінки впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» до пакету документів, який надавася разом із заявою від 21.08.2020 року № 17-08/20 - судова колегія визнає безпідставними та такими, що суперечать положенням ст.15-1 Кодексу України про надра і визначеному у Додатку 1 до Порядку № 615 переліку документів, які повинні надаватися заявником разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин без проведення аукціону. Відповідно, судова колегія не може брати до уваги вказані доводи як підставу для задоволення вимог позивача у цій справі.

Крім того, судова колегія наголошує на тому, що сам факт повернення листом Державної служби геології та надр України №13259/01-2/11-20 від 01.09.2020 року заяви СП ТОВ «Еліком» від 21.08.2020 року № 17-08/20 з додатками з підстав їх невідповідності вимогам Порядку № 615 - ніяким чином не порушує прав позивача на отримання спеціального дозволу у визначеному законом порядку, та не позбавляє СП ТОВ «Еліком» можливості після усунення недоліків, означених в листі Державною службою геології та надр України, знову звернутися з заявою на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин, або прийняти участь в аукціоні у разі у надходження до органу з питань надання дозволу в установлений строк заяв разом з документами, зазначеними у додатку 1, щодо отримання дозволу на користування однією і тією ж ділянкою надр від кількох претендентів, як це і передьбачено п.8 Порядку № 615.

Судова колегія також критично ставиться до доводів СП ТОВ «Еліком» і висновків суду першої інстанції в частині неналежного оформлення відповідачем відмови у наданні спеціального дозволу та порушення тим самим положень пунктів 19, 20, 24 Порядку № 615, оскільки у даному випадку мала місце не відмова в наданні дозволу в розумінні п.19 Порядку № 615, а повернення заявникові документів, що не відповідають вимогам Порядку № 615, як це передбачено абзацем 9 пунктом 8 Порядку № 615, що не передбачає прийняття Державною службою геології та надр України окремого рішення, в тому числі і у вигляді наказу.

Інші доводи апеляційної скарги ТОВ "Ферромет1" та відзиву СП ТОВ «Еліком», в тому числі стосовно: існуючого судового рішення по іншій справі за позовом ТОВ "Ферромет1" (де предметом спору була бездіяльність Державної служби геології та надр України); та спору з приводу першочергового права на отримання спеціального дозволу на користування надрами з метою видобування корисних копалин - судова колегія не бере до уваги під час вирішення спору у цій справі та не вважає за необхідне детально обговорювати, оскільки не вважає їх такими, що стосуються виниклого між Державною службою геології та надр України і СП ТОВ «Еліком» індивідуального спору з приводу повернення заяви та доданих до неї документів з підстав їх невідповідності Порядку № 615.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія визнає, що відповідач по справі у спірних по цій справі правовідносинах вчинив дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх та діяв у спосіб встановленої законом процедури і форми вчинення дій, обравши саме визначені законом засоби у межах повноважень, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову СП ТОВ «Еліком» в цілому.

Враховуючи вищевикладене, суд погоджується із доводами апелянтів про правомірність застосування відповідачем положень підпункту 1 пункту 8 Порядку №615 в редакції чинній на момент звернення СП ТОВ «Еліком» 21.08.2020 року, як під час розгляду заяви позивача з доданими документами, так і на час їх повернення, оформленого листом Державної служби геології та надр України від 27 квітня 2017 року №9633/13/12-17, у звязку з чим вважає за необхідне задовольнити апеляційні скарги у цій справі та скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року, з прийняттям іншої постанови про відмову у задоволені позову СП ТОВ «Еліком» в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 242, 315, 317, 322 325, 328 КАС України, суд, -

П о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Державної служби геології та надр України і Товариства з обмеженою відповідальністю "Ферромет1" - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року - скасувати.

У задоволені адміністративного позову Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліком" до Державної служби геології та надр України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов