Справа № 212/6661/20
Суддя: Дехта Р. В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/6661/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Крівцової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

09 вересня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, Інспектора другого батальйону першої роти Полку патрульної поліції в про скасування постанови про притягнення до адміністративної.

В обґрунтування позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що постановою поліцейського 2-ї роти 1-го батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Безверхнього Родіона Вікторовича серія ЕАМ № 3031185 від 25.08.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що - позивач 22 серпня 2020 року о 19.43 хв., керуючи транспортним засобом марки RENAULT KANGOO, номерний знак НОМЕР_1 , проїхав регульоване перехрестя вул. М. Зінчевського та вул. Симбірцева на поєднанння червоного і жовтого сигналу світлофору, яке забороняє рух транспортного засобу, інформує про вмикання зеленого сигналу.

Ухвалою суду від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 18 вересня 2020 року, який в подальшому відкладено на інші дати слухання.

Не погодившись із адміністративним позовом, відповідачем подано до суду письмовий відзив від 02.10.2020 року №8393/41/19/1-2020 (вхідний номер №27235/20 від 12 жовтня 2020 року), в якому відповідач зазначає, що водій автомобіля RENAULT KANGOO з номерним знаком НОМЕР_1 (яким керував позивач), здійснив рух на заборонений (червоний поєднаний з жовтим) сигнал світлофора, що підтверджується відеозаписом.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримав, послався на обставини, що зазначенні в позовній заяві.

Представник відповідача Кушнір О.В. проти позову заперечувала, послалася на обставини, що зазначенні у відзиві.

Суд, дослідивши письмові докази, відеозапис наданий відповідачем, та усні пояснення сторін всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи судом встановлено, що постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №3031185 від 25 серпня 2020 року, прийнятою рядовим поліції Безверхнім Р.А. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 , 22 серпня 2020 року о 19 годині 43 хвилини в місті Кривий Ріг, керуючи транспортним засобом, проїхав регульоване перехрестя вул. М. Зінчевського та вул. Симбірцева на заборонений (червоний поєднаний з жовтим) сигнал світлофору, чим порушив п.п.8.7.3.є Правил дорожнього руху України.

Згідно із ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 2 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Згідно зст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючисьзакономі правосвідомістю.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута в приміщенні полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська,11 поліцейським 2-ї роти 1-го батальйону полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Безверхнього Родіона Вікторовича як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, у зв`язку з задоволенням клопотання позивача від 22.08.2020 про перенесення розгляду справи. Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова винесена з дотриманням вимог ст.ст.222, 258, 278, 280, 283 КУпАП та процесуального порядку, передбаченого розділом IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року за №1376.

Перевіряючи наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122,КУпАП, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовано Законами України «Про національну поліцію», «;Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, а також нормами КУпАП.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з ч. 1ст. 2 КАСУкраїни, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України регламентовано право на судовий захист, яке передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофору.

Згідно з п.п.8.1, 8.7 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою, зокрема, світлофорів. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до п.8.7.3 «е» ПДР України, поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

Згідно до вимог п. 2.14 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Вважаючи неправомірною постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП, позивач посилався, на те, що він взагалі не проїжджав перехрестя вул. М. Зінчевського та вул. Симбірцева тому як він виїхав з вул. Шкапенка на вул. Симбірцева. Натомість такі доводи позивача суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами з його боку, в той час як правомірність своїх дій та дійсність факту допущеного ОСОБА_1 порушення п.8.7.3 «є» ПДР України під час проїзду перехрестя на забороняючий рух поєднання червоного і жовтого сигналів світлофору інспектор довів.

Так, оглядом наданого відповідачем відеозапису на диску DVD-R під назвою «Факт правопорушення» встановлено, що автомобіль жовтого кольору, єдиний автомобіль такого кольору проїхав перехрестя вул. М. Зінчевського та вул. Симбірцева та продовжив рух по вул. Симбірцева, оскільки відео безперервне видно як автомобіль позивача проїхав повз вулиці Шкапенка та видно, що жодного автомобіля жовтого кольору з вулиці Шкапенка до зупинки позивача не виїжджало. У момент проїзду позивачем перехрестя вул. Симбірцева та вул. Шкапенка транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 знаходився в зоні оглядовості поліцейських, а відтак на відеозаписі чітко видно проїзд перехрестя на поєднання червоного та жовтого сигналу світлофору саме транспортним засобом, яким керував позивач, та продовження руху поряд перехрестя вул. Симбірцева та вул. Шкапенка. Більш того, на відеозаписі під № зафіксовано, що після зупинки позивача, поліцейський ОСОБА_2 підійшов представився та запитав у позивача: «Скажіть будь-ласка на який сигнал світлофору ви проїхали», позивач відповів: «На зелений». На відео «Факт правопорушення» видно, що перехрестя вул. Симбірцева та вул. Шкапенка» відсутній світлофор та проїзд регулюється дорожніми знаками.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Отже, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

З огляду на те, що в силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України відповідачем зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам відеозапис як доказ досліджувався ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, інспектор також надавав його для перегляду позивачеві тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Згідно зі ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізом відеозапису, на яких чітко зафіксовано, що саме позивач проїхав регульоване перехрестя вул. М.Зінчевського та вул. Симбірцева на поєднання червоного та жовтого сигналу світлофору, увімкнення якого мав можливість своєчасно виявити та зреагувати відповідним чином. Також з відеозапису вбачається, що позивач не виїжджав з вул. Шкапенко, а проїхав мимо неї. У зв`язку з цим суд приходить до висновку про беззаперечність доведення факту допущення ним порушення п.8.7.3 «є» ПДР України.

За даних обставин доводи, наведені позивачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією відповідача та наданими ним доказами, які в своїй сукупності є свідченням доведеності наявності в діях позивача інкримінованого йому адміністративного правопорушень, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Сумнівів щодо доведеності його вини, які б тлумачились на його користь, у суду немає.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та винесена по факту встановленого правопорушення, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Крім того, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині стягнення з полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. оскільки постанову поліцейським Безверхнім Р. В. винесено законно та обґрунтованою.

Підстави, визначені ст. 371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, серії ЕАМ №3031185 від 25 серпня 2020 року, у справі про адміністративне правопорушення, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Р. В. Дехта