Справа № 725/6085/20
Суддя: Піхало Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 725/6085/20
Номер провадження 2-а/725/228/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2020 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н.В.

при секретарі Томко І.Д.

за участю представника позивача Скиби В.С.,

відповідача ОСОБА_1 ,

перекладача Симанців О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Першотравневого районного суду м. Чернівці в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі території України, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2020 року Чернівецький прикордонний загін Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що громадянин Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в складі групи осіб, вчинив спробу незаконного перетинання державного кордону із України в Румунію, поза пунктами пропуску через державний кордон України, без документів, що посвідчують особу та надають право на виїзд з України, внаслідок чого 27.12.2019 року о 16 год. 05 хв. був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 742 прикордонного знаку, на відстані 200 метрів від лінії україно-румунського державного кордону, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Красноїльськ» відділу прикордонної служби «Красноїльськ», що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Сторожинецького району, Чернівецької області.

В подальшому на підставі п.14 ст.20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» та ст. 263 КУпАП вищевказаного громадянина поміщено до пункту тимчасового тримання Чернівецького прикордонного загону на термін до 3-х діб.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.12.2019 року відповідача затримано з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з його поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців.

Посольством Республіки Судан в Україні відповідача ідентифіковано та документовано свідоцтвом на повернення №1742, дата видачі 28.02.2020 року.

Однак, у строк до 27 червня 2020 року відповідача не вдалося видворити за межі України у зв`язку із відсутністю з його боку співпраці щодо встановлення його особи та відсутністю добровільної згоди покинути територію України. Крім того, у зв`язку із відсутністю авіасполучення через пандемію Ковід-19 та відсутністю авіарейсів останній не був витворений за межі України у вищевказані строки, а тому рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.06.2020 року було вирішено питання про примусове видворено останнього за межі території України та продовжено строк затримання з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на шість місяців.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідач звернувся із апеляційною скаргою до Сьомого апеляційного адміністративного суду та за результатами розгляду апеляційної скарги, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 року апеляційну скаргу громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.06.2020 року без змін.

На даний час відповідач продовжує перебувати у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області. Шестимісячний строк затримання відповідача закінчується 27.12.2020 року та добровільно покинути територію України відмовляється.

Крім того, під час перебування у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України громадянин Республіки Судан ОСОБА_1 , 13.10.2020 року, звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до п. 14 розділу III Інструкції про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженої наказом МВС України від 29.02.2016 року №141, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.05.2016 року за №748/28878, зі змінами внесеними згідно з наказом МВС України №458 від 31.05.2017 року та №191 від 18.03.2019 року Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області заяву громадянина Республіки Судан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту було прийнято до розгляду.

Однак, громадянину Республіки Судан ОСОБА_2 , відповідно до вимог п. 6 ст. 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Для оскарження рішення вказаний іноземець до суду не звертався.

Враховуючи те, що відповідач перебував в процедурі щодо розгляду заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно Чернівецьким прикордонним загоном в даний період не вживалось жодних заходів щодо проведення процедури примусового видворення.

Крім того вказував, що відповідач відмовляється виконати рішення суду про примусове видворення добровільно та не бажає самостійно повертатися до країни походження.

Таким чином, відсутність протягом певного періоду авіаційного сполучення з території України до країни походження відповідача, перебування останнього в процедурі щодо розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та відмова даного іноземця добровільно виконати рішення суду про примусове видворення та самостійно повернутися до країни походження, є умовами, що в свою чергу унеможливлюють забезпечити примусове видворення відповідача до закінчення строку затримання, а саме до 16 год. 05 хв. 27.12.2020 року.

На підставі вище викладеного вважає наявними обставини передбачені ч. 12 ст. 289 КАС України, у зв`язку з чим просив продовжити строк затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України на термін шість місяців.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Відповідач у судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції позов не визнав, зазначив, що не бажає бути примусово повернутим до країни походження та хоче залишитися на території України, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 46 КАС України, іноземці чи особи без громадянства, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про затримання іноземця або особи без громадянства чи примусове видворення за межі території України.

Суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Судом встановлено, що відповідач особа, яка є громадянином Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має законних підстав для перебування в Україні, був затриманий прикордонним нарядом «Група реагування» на напрямку 742 прикордонного знаку, на відстані 200 метрів від лінії україно-румунського державного кордону, на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби «Красноїльськ» відділу прикордонної служби «Красноїльськ», що знаходиться на території Красноїльської ОТГ, Сторожинецького району, Чернівецької області, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію, поза встановленими пунктами пропуску через держаний кордон без документів, що посвідчують особу, вчинене групою осіб, у зв`язку із чим відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за ознаками ч. 2 ст. 204-1 КУпАП. Більше того, під час розгляду справи відповідач визнав, що перебуває на території держави Україна незаконно та із заявою про надання статусу біженця не звертався.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28.12.2019 року вирішено затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з його поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України на шість місяців (а.с. 7-9).

Як вбачається з матеріалів справи, посольством Республіки Судан в Україні відповідача ідентифіковано та документовано свідоцтвом на повернення №1742, дата видачі 28.02.2020 року (а.с. 23).

Однак, у строк до 27 червня 2020 року відповідача не вдалося видворити за межі України у зв`язку із відсутністю з його боку співпраці щодо добровільної згоди покинути територію України. Крім того, у зв`язку із відсутністю авіасполучення через пандемію Ковід-19 та відсутністю авіарейсів останній не був витворений за межі України у вищевказані строки в примусовому порядку.

В подальшому, рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.06.2020 року відповідача видворено за межі території України та продовжено строк затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на шість місяців (а.с. 10-14) та дане рішення суду залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2020 року, якою апеляційну скаргу громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 залишено без задоволення, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією постанови.

На даний час відповідач продовжує перебувати у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України у Волинській області. Шестимісячний строк затримання відповідача закінчується 27.12.2020 року.

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач посилався на те, що вжити заходів щодо примусового видворення відповідача у строк до 27 грудня 2020 року не вдалося, оскільки останній звернувся до міграційної служби із заявою про надання йому статуту біженця та до вирішення вказаного питання позивач був позбавлений можливості вжити заходів до його примусового видворення, а добровільно покидати територію України відповідач відмовляється.

Так, з матеріалів справи убачається, що під час перебування у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України громадянин Республіки Судан ОСОБА_1 , 13.10.2020 року, звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту

Відповідно до повідомлення від 10.11.2020 року, Управлінням Державної міграційної служби України у Волинській області заяву громадянина Республіки Судан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту було прийнято до розгляду (а.с. 17).

Однак, в подальшому громадянину Республіки Судан ОСОБА_2 , відповідно до вимог п. 6 ст. 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» відмовлено в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (а.с. 19).

У встановлений законом строк вищевказане рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем, або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідачем не оскаржувалося (а.с. 18).

Враховуючи те, що відповідач перебував в процедурі щодо розгляду заяви про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно Чернівецьким прикордонним загоном в даний період позивачем не вживалось жодних заходів щодо проведення процедури примусового видворення.

Таким чином, відсутність протягом певного періоду авіаційного сполучення з території України до країни походження відповідача, перебування останнього в процедурі щодо розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту та відмова даного іноземця добровільно виконати рішення суду про примусове видворення та самостійно повернутися до країни походження, є умовами, що в свою чергу унеможливлюють забезпечити примусове видворення відповідача до закінчення строку затримання, а саме до 16 год. 05 хв. 27.12.2020 року.

Так, собливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" визначено правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до статті 30 вказаного Закону іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як вісімнадцять місяців. У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.

Згідно вимог ст. ст. 13,14 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свобода пересування та вільний вибір місця проживання обмежується щодо іноземців та осіб без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України.

Як роз`яснено в п. 26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25 червня 2009 року № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні» іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворені за межі України з підстав та в порядку, що визначені ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.13 Закону України «Про імміграцію».

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Згідно ч.11 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

У відповідності до вимог ч. ч. 11, 12, 13 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Аналогічні положення містяться в ч. 4 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а також п. 6 Розділу ІІІ Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом МВС України, Адміністрації ДПС України та СБУ від 21.05.2012 року №806/2119.

Так, за наслідками розгляду справи встановлено, що на момент звернення до суду з даним позовом вищевказаний громадянин Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ідентифікований та отримано паспорт громадянина Республіки Судан для виїзду за кордон № НОМЕР_1 виданий 28.02.2020 року, але у зв`язку із тимчасовим призупинення міжнародних авіарейсів пов`язаних із пандемією вірусу COVID-19 на території України, а також у зв`язку із зверненням відповідача із заявою до уповноваженого органу про визнання біженцем, здійснити його видворення у строк до 27.12.2020 року є неможливим.

За таких обставин, а також враховуючи, що громадянин Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час розгляду справи не має законних підстав для перебування в Україні; був затриманий прикордонним нарядом, за спробу незаконного перетинання державного кордону з України в Румунію поза встановленими пунктами пропуску через державний кордон, на території України перебуває незаконно, хоча у нього і наявні документи, які дають право на перетин державного кордону, однак коштів для самостійного виїзду за межі території України він не має, як і не має можливості працевлаштуватись на території України, родичів на території України немає, суд вважає, що останній підлягає примусовому видворенню. Беручи до уваги наданні представником позивача докази щодо вжитих заходів для виконання рішення про затримання з метою ідентифікації іноземця та забезпечення примусового видворення, вимоги ст. 289 КАС України щодо необхідності вирішення питання про продовження строку затримання кожні шість місяців, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження строку затримання відповідача з метою забезпечення примусового видворення.

Крім того відповідачем не надано доказів на підтвердження оскарження рішення УДМС України у Волинській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту й відповідно доказів зконного перебування на території України.

Таким чином, на сьогоднішній день підстави для подальшого перебування в Україні у відповідача відсутні й відповідно останній перебуває на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 26, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 2, 5-10, 14, 72-79, 90, 94, 241-246, 250, 251, 255, 268-272, 289, 293, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Чернівецького прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою забезпечення примусового видворення іноземця, який підлягає примусовому видворенню за межі території України задовольнити в повному обсязі.

Продовжити строк затримання громадянина Республіки Судан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України терміном на 6 (шість) місяців, а саме до 16 год. 05 хв. 27.06.2021 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення через Першотравневий районний суд м. Чернівці.

Рішення суду складено в повному обсязі 23 грудня 2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Піхало Н.В.