Справа № 640/23197/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Київ № 640/23197/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Загороднюка Андрія Павловича, Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини А.П., начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора медичної служби Хоменка Ігора Петровича

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Відповідач 1: Міністерства оборони України, Відповідач 2: Міністра оборони України Загороднюка А.П., Відповідач 3: Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В., Відповідач 4: Начальника Головного військово-медичного управління - начальник медичної служби Збройних Сил України Генерал-майор медичної служби Хоменка Ігора Петровича, в якому просить:

- визнати дії протиправними та скасувати рішення Міністра оборони України, Міністерства оборони України щодо призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патології особового складу Збройних Сил України та увільнення від виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії шляхом неправомірного виведенням у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та не призначенням на посаду;

- визнати протиправним дії директора Департаменту кадрової політики МО України Яцини О.В. та скасувати п. 4 наказу від 30.10.2019 року №303 про призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патологи особового складу Збройних Сил України без згоди на то позивача шляхом незаконного увільнення його з посади начальника Центральної військово-лікарської комісії і виведення позивача у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та тимчасового допуску до виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі - ЦВЛК ЗС України);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГВМУ - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора Хоменка І.П. Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії збройних Сил України від 05.11.2019 року № 175;

- визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу Міністра оборони України від 15.04.2019 року № 189 щодо увільнення позивача від посади начальника ЦВЛК - Голови військово-лікарської комісії і зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України;

- зобов`язати Міністра оборони України прийняти рішення про призначення полковника медичної служби ОСОБА_1 на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-карської комісії;

- зобов`язати начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 підготувати усі необхідні документи згідно законодавства про проходження військовослужбовцями військової служби для призначення позивача на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-лікарської комісії та подати їх до директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України ОСОБА_3 для підготовки та підписання ним цього наказу;

- зобов`язати Міністра оборони України прийняти рішення, а директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України на його підставі підготувати та підписати наказ про призначення мене на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-лікарської комісії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що останнього протиправно звільнено з посади начальника Центральної військово-лікарської комісії шляхом незаконного виведення у розпорядження першого заступника Міністра оборони України нібито згідно з директивою Міністра оборони України та окремого доручення Міністра оборони України від 02.01.2019 року №28/з після звернення колишнього народного депутата ОСОБА_4 .

Так, перебуваючи з 15.10.2019 року на стаціонарному лікуванні військовому госпіталі НВМКЦ «ГВКГ» у зв`язку із хворобою, позивачу 07.11.2019 року стало відомо про незаконне увільнення його, начальника Центральної військово-лікарської комісії (м. Київ) без згоди останнього від виконання обов`язків за цією посадою шляхом виведення у розпорядження першого заступника Міністра оборони України і призначення на іншу посаду.

Як повідомлено позивачем, 07.11.2019 року останній звернувся в офіційному порядку до Міністра оборони України з відповідною заявою про підтвердження існування протиправного рішення та про причини його прийняття у разі його існування, про скасування цього рішення та за його відсутності проведення службового розслідування.

Разом з тим, відповіді від Міністра оборони України позивачем не отримано.

У середині листопада, як зазначено позивачем, останній дізнався про існування наказу про призначення його заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патології особового складу Збройних сил України (м. Ірпінь) без на то його волі замість призначення на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України після незаконного увільнення від виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії (м. Київ) і зарахуванням у розпорядження першого заступника Міністра оборони України без будь-яких правових підстав.

У зв`язку із цими подіями, позивач звернувся із інформаційним запитом до Міністра оборони України 15.11.2019 року поштою щодо доступу до публічної інформації згідно із статтею 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» з питань підтвердження таких протиправних дій, на який відповіді не надано.

Крім того, під час перебування у лікарні представником ГВМУ полковником Луковим В.В. позивачу доведено рішення директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В. від 30.10.2019 року №303 щодо призначення позивача на іншу посаду заступника начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патології особового складу Збройних Сил України без згоди ОСОБА_1 на це.

Водночас, позивачу повідомлено, що згідно з наказом начальника Головного військово-медичного управління начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора Хоменко І.П. від 05.11.2019 року №175 «Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України» вже визначено склад комісії та механізм передачі справи і посади від ОСОБА_1 до іншої особи.

Враховуючи викладене, позивач просить поновити йому процесуальний строк на звернення до суду із позовною вимогою визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу Міністра оборони України від 15.04.2019 року № 189 щодо увільнення позивача від посади начальника ЦВЛК - Голови військово-лікарської комісії і зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України.

Разом із позовом подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.11.2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову повернуто без розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Відповідно до змісту ухвали, встановлені судом недоліки позовної заяви повинно бути усунуто позивачем шляхом: доказу сплати судового збору в сумі 1600, 00 грн. та заяви про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою.

Через канцелярію суду 09.12.2019 року позивачем подано заяву про забезпечення позову повторно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовлено.

Через канцелярію суду 11.12.2019 року позивачем подано заяву на ухвалу від 03.12.2019 року.

У заяві, в якій позивач просить поновити строк звернення до суду, ним вказано, що про існування оскаржуваного наказу останній дізнався лише 07.11.2019 року, про що вказано у позовній заяві, з огляду на що звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом 25.11.2019 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Витребувано у Міністерства оборони України усі документи і матеріали, що стали підставою для увільнення ОСОБА_1 від посади начальника ЦВЛК та виведенням у розпорядження, призначення на іншу посаду, які подати у встановлений судом строк для подання відзиву.

Через канцелярію суду 10.02.2020 року позивачем подано клопотання щодо розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Через канцелярію суду 14.02.2020 року представником Міністерства оборони України та Головного військово-медичного управління Євгенієм Постоляковим подано відзив.

Крім того, у прохальній частині відзиву представник відповідача 1 просить, зокрема: виключити відповідача «директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України», оскільки в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України зазначена посадова особа не є суб`єктом владних повноважень; залишити позовні вимоги позивача, в частині оскарження наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 15 квітня 2019 року №189 про зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України полковника медичної служби Шевчука Р.В., без розгляду, у зв`язку з пропущенням строку на звернення до адміністративного суду; замінити неналежного позивача начальника Головного військово-медичного управління начальника медичної служби Збройних Сил України на належного командувача Медичних сил Збройних Сил України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.02.2020 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 року клопотання помічника начальника Головного військово-медичного управління полковника юстиції Пустолякова Євгенія Дмитровича, викладені у прохальній частині відзиву від 12.02.2020 року, повернуто без розгляду.

Через канцелярію суду 05.03.2020 року помічником начальника Головного військово-медичного управління полковника юстиції Пустоляковим Євгеном Дмитровичем подано повторно відзив, в якому просить: виключити відповідача директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, оскільки в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України зазначена посадова особа не є суб`єктом владних повноважень; залишити позовні вимоги позивача, в частині оскарження наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 15 квітня 2019 року №189 про зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України полковника медичної служби Шевчука Р.В., без розгляду, у зв`язку з пропущенням строку на звернення до адміністративного суду; замінити неналежного позивача начальника Головного військово-медичного управління начальника медичної служби Збройних Сил України на належного командувача Медичних сил Збройних Сил України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 року клопотання помічника начальника Головного військово-медичного управління полковника юстиції Пустолякова Євгенія Дмитровича, викладені у прохальній частині відзиву від 05.03.2020 року, повернуто без розгляду.

Через канцелярію суду 07.04.2020 року позивачем подано клопотання щодо часткової заміни сторони відповідача у відносинах, щодо яких виник спір правонаступниками в порядку вимог статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- замінити частково при встановленні рішення в зобов`язальній частині щодо вчинення дій відповідача Міністра оборони України його правонаступником, Головнокомандуючим Збройних Сил України ОСОБА_5 ;

- визнати дії протиправними та скасувати рішення Міністра оборони України, Міністерства оборони України щодо призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патології особового складу Збройних Сил України та увільнення від виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії шляхом неправомірного виведенням у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та не призначенням на посаду;

- визнати протиправним дії директора Департаменту кадрової політики МО України Яцини О.В. та скасувати п. 4 наказу від 30.10.2019 року №303 про призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патологи особового складу Збройних Сил України без згоди на то позивача шляхом незаконного увільнення його з посади начальника Центральної військово-лікарської комісії і виведення позивача у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та тимчасового допуску до виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі - ЦВЛК ЗС України);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ГВМУ - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії збройних Сил України від 05.11.2019 року № 175;

- визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу Міністра оборони України від 15.04.2019 року № 189 щодо увільнення позивача від посади начальника ЦВЛК - Голови військово-лікарської комісії і зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України;

- зобов`язати Головнокомандувача Збройних Сил України Хомчака Р.Б. прийняти рішення про призначення полковника медичної служби ОСОБА_1 на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-карської комісії;

- зобов`язати начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора ОСОБА_2 підготувати усі необхідні документи згідно законодавства про проходження військовослужбовцями військової служби для призначення позивача на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-лікарської комісії та подати їх до директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В. для підготовки та підписання ним цього наказу;

- зобов`язати Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора Хоменка І.П. на його підставі підготувати подання та подати до кадрового органу для підготовки та підписання наказу про призначення ОСОБА_1 на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України - Головою військово-лікарської комісії.

- зобов`язати Міністерство оборони України та Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України подати до Окружного адміністративного суду міста Києва протягом одного місяця з дня набрання судовим рішенням законної сили звіт про виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва по цій справі згідно із статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Через канцелярію суду 07.04.2020 року позивачем подано пояснення щодо задоволення позову та встановлення рішення по справі з урахуванням наданих до суду доказів та документів.

Вирішуючи клопотання щодо часткової заміни сторони відповідача у відносинах, щодо яких виник спір правонаступниками в порядку вимог статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Ознайомившись із прохальною частиною клопотання, судом встановлено, що позивачем фактично змінено предмет позову, викладено переважну кількість позовних вимог в новій редакції, крім того, ці вимоги заявлено як до Міністра оборони України, так і до Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора Хоменка І.П..

Разом з тим, суд зауважує, що заяв в порядку статей 47, 48 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не подано.

Отже, враховуючи те, що прохальна частина заяви позивача не відповідає її змісту, підстави для здійснення правонаступництва відсутні.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020 року апеляційну скаргу представника Міністерства оборони України та Командування Медичних сил Збройних сил України задоволено частково. Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 березня 2020 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Загороднюка Андрія Павловича, Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В., Начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора медичної служби Хоменка Ігора Петровича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії направлено до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Вирішуючи клопотання помічника начальника Головного військово-медичного управління полковника юстиції Пустоляковим Євгеном Дмитровичем від 05.03.2020 року, заявлені у відзиві на позовну заяву, суд дійшов наступних висновків.

Вимоги до форми та змісту заяви, клопотання встановлені статтями 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною другою статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Ознайомившись із клопотаннями, викладеними у відзиві, судом встановлено відсутність підстав неможливості їх розгляду та вирішення.

Щодо клопотання про виключення із складу відповідачів «директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України», оскільки в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України зазначена посадова особа не є суб`єктом владних повноважень, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, позивачем самостійно, користуючись диспозитивним правом, заявлено позовні вимоги та визначено склад учасників справи.

В свою чергу, судом вирішується адміністративна справа відповідно до способу захисту, обраного позивачем.

Разом з тим, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено права чи обов`язку суду здійснення процесуальної дії як то «виключення із складу відповідачів» ні за власною ініціативою, ні за клопотанням учасника справи.

З огляду на що, зазначене клопотання задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про заміну неналежного позивача начальника Головного військово-медичного управління начальника медичної служби Збройних Сил України на належного командувача Медичних сил Збройних Сил України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ), суд зауважує наступне.

Відповідно до частин першої, другої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Дослідивши відзив помічника начальника Головного військово-медичного управління полковника юстиції Пустоляковим Євгеном Дмитровичем, судом встановлено, що останнім не обґрунтовано вимоги, а судом встановлено відсутність правових підстав для заміни позивача ОСОБА_1 на належного - командувача Медичних сил Збройних Сил України.

Щодо клопотання про залишення позовних вимог в частині оскарження наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 15.04.2019 року №189 про зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України полковника медичної служби Шевчука Р.В., без розгляду, у зв`язку з пропущенням строку на звернення до адміністративного суду.

Клопотання про залишення позову без розгляду обґрунтовано тим, що у позивача були відсутні перешкоди для подання адміністративного позову щодо оскарження наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 15.04.2019 року №189 про зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України полковника медичної служби Шевчука Р.В. у строк, передбачений частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.12.2020 року клопотання помічника начальника Головного військово-медичного управління полковника юстиції Пустолякова Євгенія Дмитровича від 05.03.2020 року про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України Загороднюка А.П., Директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В., Начальника Головного військово-медичного управління - начальник медичної служби Збройних Сил України Генерал-майор медичної служби Хоменка І.П. в частині позовних вимог про: «визнання протиправним та скасування пункту 5 наказу Міністра оборони України від 15.04.2019 року № 189 щодо увільнення позивача від посади начальника ЦВЛК - Голови військово-лікарської комісії і зарахування у розпорядження першого заступника Міністра оборони України; визнання дій протиправними та скасувати рішення Міністра оборони України, Міністерства оборони України щодо … увільнення від виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії шляхом неправомірного виведенням у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та не призначенням на посаду; визнання протиправними дії директора Департаменту кадрової політики МО України Яцини О.В. … шляхом незаконного увільнення його з посади начальника Центральної військово-лікарської комісії і виведення позивача у розпорядження першого заступника Міністра оборони України та тимчасового допуску до виконання обов`язків за посадою начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (далі - ЦВЛК ЗС України)» залишено без розгляду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті позовних вимог, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно з витягом з наказу директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) (пункт 20) від 16.11.2017 року №142 відповідно до статей 20 та 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з нижчепойменованими особами офіцерського складу укладено новий контракт про проходження військової служби полковником медичної служби ОСОБА_1 , начальником Центральної військово-лікарської комісії головою Центральної військово-лікарської комісії строком на 10 (десять) років.

Відповідно до вимог спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.01.2019 року №Д-322/1/1дск Центральну військово-лікарську комісію переформовано у Центральну військову лікарську комісію Збройних Сил України.

Згідно з витягом із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) (пункт 5) від 15.04.2019 року №189 відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України полковника медичної служби ОСОБА_1 , начальника Центральної військово-лікарської комісії голову військово-лікарської комісії, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження першого заступника Міністра оборони України. На термін перебування у розпорядженні зараховано на всі види забезпечення та у списки Центральної військово-лікарської комісії. Виконувати обов`язки військової служби в межах, визначених начальником Головного військово-медичного управління. Підстава: Спільна директива Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.01.2019 року №Д-322/1/1дск.

Відповідно до витягу із наказу директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) (пункт 4) від 30.10.2019 року №303 відповідно до пункту 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України полковника медичної служби ОСОБА_1 , колишнього начальника Центральної військово-лікарської комісії голову військово-лікарської комісії, який перебуває в розпорядженні першого заступника Міністра оборони України, призначено заступником начальника військово-медичного клінічного центру професійної патології особового складу Збройних Сил України (на 300 ліжок), ВОС 9001012.

З підстав прийняття наказу директором Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) (пункт 4) від 30.10.2019 року №303, наказом начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України (з адміністративно-господарської діяльності) генерал-майора ОСОБА_2 від 05.11.2019 року № 175 «Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії збройних Сил України» для організації передачі справ і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України призначено комісію.

Вважаючи зазначені накази та дії відповідачів на їх виконання протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення та пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі також Закон №2232 в редакції, чинній станом на існування спірних правовідносин).

Згідно з частиною четвертою статті 2 Закону №2232 порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі також Положення, в редакції, чинній станом на існування спірних правовідносин).

На переконання позивача, спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.01.2019 року №Д-322/1/1дск Центральну військово-лікарську комісію протиправно реорганізовано, розроблено та впроваджено новий штатний розпис Центральної військової лікарської комісії Збройних Сил України.

Водночас, вказану директиву прийнято без рішення Міністра оборони України, як і подальші дії щодо звільнення військовослужбовців і працівників Центральної військово-лікарської комісії з посад та, безпосередньо позивача, що стало підставою для позивача звернутися до суду із цим позовом.

Разом з тим, суд зауважує наступне.

Згідно з абзацом 4 пункту 8 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №671 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), з питань забезпечення організаційних заходів в апараті Міноборони Міністр видає директиви, а з питань реформування та розвитку Збройних Сил, їх бойової і мобілізаційної готовності, оперативної та бойової підготовки, здійснення організаційних заходів та інспектування - спільні з начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил накази і директиви.

Відповідно до вимог спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.01.2019 року №Д-322/1/1дск «Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році» у термін до 31.05.2019 року проведено організаційні заходи з реформування (переформування) Центральної військово-лікарської комісії переформовано у Центральну військову лікарську комісію Збройних Сил України.

Доказів оскарження директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.01.2019 року №Д-322/1/1дск «Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році» позивачем суду не надано, як і не надано доказів щодо скасування останньої.

Крім того, оскарження зазначеної директиви не є предметом спору, з огляду на що, судом відхиляються доводи позивача щодо протиправності проведення переформування Центральної військово-лікарської комісії на виконання вказаної директиви.

Водночас, предметом спору є, зокрема, наказ директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) (пункт 4) від 30.10.2019 року №303, яким, відповідно до пункту 117 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, полковника медичної служби ОСОБА_1 , колишнього начальника Центральної військово-лікарської комісії голову військово-лікарської комісії, який перебуває в розпорядженні першого заступника Міністра оборони України, призначено заступником начальника військово-медичного клінічного центру професійної патології особового складу Збройних Сил України.

На переконання позивача, номенклатура призначення на посаду начальника Центральної військово-лікарської комісії Голови військово-лікарської комісії є номенклатурою Міністра оборони України, а не директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України згідно з Положенням про Міністерство оборони України.

Крім цього, позивачем зазначено про призначення його на нижчу посаду без його згоди, що додатково свідчить про протиправність дій директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України.

З аналізу спеціального законодавства України, суд дійшов наступних висновків.

Пунктом 112 Положення військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Згідно з підпунктом 2 пункту 82 Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється: на рівнозначні посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; з підпунктом 3 пункту 82 Положення на нижчі посади: у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів у разі неможливості призначення на рівнозначну посаду.

Пунктом 95 Положення встановлено, що військовослужбовці, переміщені з вищих посад на нижчі, у подальшому просуваються по службі з дотриманням вимог, передбачених пунктом 83 цього Положення, а понижені у посаді в дисциплінарному порядку, - також після зняття дисциплінарного стягнення.

Військовослужбовець, який був призначений на нижчу посаду у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, у подальшому призначається на посаду, що є рівнозначною або, за умови перебування у резерві, вищою за посаду, яку військовослужбовець заміщував до переміщення, без додержання принципу послідовності та без урахування строку перебування на посаді, на яку він був призначений у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно з підпунктом 1 пункту 116 Положення зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі: розформування (реформування) військової частини або скорочення штатних посад, якщо до кінця встановленого строку проведення цих заходів не вирішено питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Відповідно до абзацу 1 пункту 117 Положення призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.

Пунктами 118, 119 Положення встановлено, що під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення посад військовослужбовців, до кадрового органу номенклатури призначення не пізніше ніж за два місяці до встановлених строків проведення таких заходів подається список військовослужбовців, які вивільняються, з пропозиціями щодо їх дальшого службового використання.

У разі неможливості призначення військовослужбовців, які вивільняються, на рівнозначні посади вони: призначаються на нижчі посади (не більш як на один ступінь чи за їх згодою більше ніж на один ступінь); зараховуються у розпорядження відповідного командира (начальника) згідно з підпунктом 1 пункту 116 цього Положення; звільняються з військової служби у встановленому порядку (у разі відсутності згоди призначення на нижчі посади більше ніж на один ступінь або відсутності згоди переміщення на посади у випадках, визначених абзацами третім - п`ятим пункту 112 цього Положення).

Грошове забезпечення військовослужбовців, звільнених з військової посади, до вступу до виконання обов`язків за новою військовою посадою здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Під час проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких передбачається скорочення військових посад, на вакантні посади в першу чергу призначаються військовослужбовці, які згідно із законодавством належать до категорій громадян, що користуються переважним правом залишення на службі чи першочерговим правом призначення на вакантні посади. Призначення всіх інших військовослужбовців здійснюється після вирішення питання щодо дальшого службового використання вивільнених військовослужбовців.

Відповідно до вимог підпункту 1 пункту 1.5 розділу 1 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 року №170, зареєстрованої наказом Міністра оборони України 19.05.2009 року №438/16454, для встановлення, зміни або припинення парових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, установах, організаціях, вищих військових навчальних закладах, військових начальних підрозділах закладів вищої освіти (далі військові частини), оформлюється: Подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади - на всіх військовослужбовців, крім тих, які проходять строкову військову службу, щодо призначення на посади, переміщення, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік, направлення у складі військових підрозділів для участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки як національний контингент, як національний персонал, що не входить до складу національного контингенту, до багатонаціональних органів військового управління, до закордонних дипломатичних установ України й інших міжнародних організацій, для проходження служби до інших утворених відповідно до законів України військових формувань з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України, відрядження до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних та комунальних навчальних закладів, прикомандирування до Верховної Ради України, Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи місцевих рад із залишенням на військовій службі, а також подання на громадян при прийнятті на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

Підготовка, подання на підпис, реєстрація, розсилка і доведення наказів по особовому складу здійснюються в службах персоналу (структурних підрозділах), підпорядкованих посадовим особам, які відповідно до пункту 12 Положення мають право видавати накази по особовому складу.

Згідно з пунктом 12 Положення встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання підполковника (капітана 2 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністром оборони України.

Згідно з підпунктом 1 пункту 81 Положення призначення на посади здійснюється : військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 15.04.2019 року №189 (пункт 5) відповідно до пункту 116 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України полковника медичної служби ОСОБА_1 , начальника Центральної військово-лікарської комісії голову військово-лікарської комісії, увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження першого заступника Міністра оборони України. Підстава: Спільна директива Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.01.2019 року №Д-322/1/1дск.

Судом встановлено, що Головним військово-медичним управлінням неодноразово проводилися бесіди із позивачем та пропонувалися посади.

Так, відповідно до Аркушу бесіди із полковником медичної служби ОСОБА_1 , начальником Центральної військово-лікарської комісії головою Центральної військово-лікарської комісії із посадовими особами Головного військово-медичного управління від 06.10.2019 року ОСОБА_1 запропоновано посаду начальника Центру обробки інформації із організації медичного забезпечення НВМКЦ «ГВКГ». Відповідно до графи «Рішення військовослужбовця»: «від запропонованої посади відмовився». Відповідно до графи «Ставлення до звільнення»: «негативне, бажає проходити військову службу на посаді начальника ЦВЛК ЗС України».

Відповідно до Аркушу бесіди із полковником медичної служби ОСОБА_1 , начальником Центральної військово-лікарської комісії головою Центральної військово-лікарської комісії із посадовими особами Головного військово-медичного управління від 10.10.2019 року, ОСОБА_1 запропоновано посаду начальника Центру обробки інформації із організації медичного забезпечення НВМКЦ «ГВКГ». Відповідно до графи «Рішення військовослужбовця»: «від запропонованої посади відмовився, наполягає на призначенні на посаду начальника ЦВЛК ЗС України». Відповідно до графи «Ставлення до звільнення»: «негативне».

Відповідно до Аркушу бесіди із полковником медичної служби ОСОБА_1 , начальником Центральної військово-лікарської комісії головою Центральної військово-лікарської комісії із посадовими особами Головного військово-медичного управління від 29.10.2019 року, ОСОБА_1 запропоновано посаду начальника Центру обробки інформації із організації медичного забезпечення НВМКЦ «ГВКГ». Відповідно до графи «Рішення військовослужбовця»: «від запропонованої посади відмовився»; «Прохання (побажання) військовослужбовця»: проходити військову службу на посаді начальника ЦВЛК ЗС України». Відповідно до графи «Ставлення до звільнення»: «негативне».

На кожному з Аркушів бесіди наявний підпис ОСОБА_1 , що позивачем не спростовано.

У матеріалах справи наявне Подання начальника Головного військово-медичного управління-начальника медичної служби Збройних Сил України генерала-майора медичної служби Хоменка І. стосовно призначення полковника медичної служби ОСОБА_1 , колишнього начальника Центральної військово-лікарської комісії голови військово-лікарської комісії, який перебуває у розпорядженні першого заступника Міністра оборони України, штатна категорія «полковник медичної служби», ВОС 9013002, штат 27/262-51, п/о 8030 гривень, допуск до державної таємниці за формою №2, на рівнозначну посаду у зв`язку із проведенням організаційних заходів - на посаду полковника заступника начальника Військово-медичного клінічного центру професійної патології особового складу Збройних Сил України (на 300 ліжок), штатна категорія «полковник медичної служби», ВОС-9001012, штат 27/251-51, п/о 8030 гривень, допуск до державної таємниці за формою №2.

Крім того, позивачем не надано доказів про наявність обставин неможливості переміщення останнього, передбачених пунктом 112 Положення.

Відсутність таких обставин також встановлено із змісту Подання, яке подано директору Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України та яким, у відповідності до Номенклатури посад для призначення військовослужбовців наказами по особовому складу, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 04.05.2016 року №238 (зі змінами), в подальшому винесено наказ від 30.10.2019 року №303.

Отже, слід дійти висновку, що позивача правомірно переведено на рівнозначну посаду у порядку, передбаченому Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим указом Президента України від 10.12.2008 року № 1153/2008 шляхом видання наказу від 30.10.2019 року №303 директором Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України.

Враховуючи викладене, позовна вимога про визнання протиправними дій директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцини О.В. та скасування пункту 4 наказу від 30.10.2019 року №303 про призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патологи особового складу Збройних Сил України без згоди на то позивача задоволенню не підлягає, оскільки твердження позивача в обґрунтування останньої спростовано матеріалами справи та доказами, наданими відповідачем 3.

Зокрема, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині визнання дій Міністра оборони України, Міністерства оборони України протиправними та скасування рішення Міністра оборони України, Міністерства оборони України щодо призначення позивача всупереч його волі - заступником начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патології особового складу Збройних Сил України, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішення про призначення позивача на відповідну посаду, оформлене наказом директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 30.10.2019 року №303, прийнято у зв`язку із Поданням начальника Головного військово-медичного управління-начальника медичної служби Збройних Сил України генерала-майора медичної служби Хоменка І., позовні вимоги щодо яких вирішено судом.

Разом з тим, доказів та відомостей щодо будь-яких інших вчинених дій або прийнятих рішень саме Міністром оборони України та Міністерством оборони України з питання призначення ОСОБА_1 на посаду заступника начальника Військово-медичного клінічного Центру професійної патології особового складу Збройних Сил України матеріали справи не містять, що свідчить про безпідставність заявленої позивачем позовної вимоги до зазначених відповідачів.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України генерал-майора Хоменка І.П. від 05.11.2019 року № 175 «Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії збройних Сил України», суд зазначає наступне.

З підстав прийняття наказу директором Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України (по особовому складу) (пункт 4) від 30.10.2019 року №303, наказом начальника Головного військово-медичного управління - начальника медичної служби Збройних Сил України (з адміністративно-господарської діяльності) генерал-майора ОСОБА_2 від 05.11.2019 року № 175 «Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії збройних Сил України» для організації передачі справ і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України призначено комісію.

Разом з тим, відповідно до листа Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 09.12.2019 року №226/5447 у відповідь на звернення ОСОБА_1 від 08.11.2019 року Ш-1101, долученого позивачем у якості додатка до заяви від 21.01.2020 року щодо надання підтверджуючих документів для поновлення строків на звернення до суду та відкриття провадження у справі, останньому повідомлено, що у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні, наказом начальника Головного військово-медичного управління від 25.11.2019 року №193 наказ від 05.11.2019 року № 175 «Про склад комісії для прийому передачі справи і посади начальника Центральної військово-лікарської комісії збройних Сил України» скасовано.

З огляду на зазначене, предмет спору в цій частині позовних вимог відсутній, що є самостійною підставою для відмови у її задоволенні.

Встановлене судом позивачем не спростовано та не заперечується, що ставить під сумнів порушене право позивача оскаржуваним наказом.

Разом з тим, позивач скористався своїм правом на судовий захист та йому такий захист надано відповідно до способу захисту, обраного позивачем.

Відповідно до змісту частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що судом встановлено дотримання відповідачами положень законодавства України в частині прийняття оскаржуваних позивачем наказів та вчинення інших дій, пов`язаних із переведенням останнього на іншу (рівнозначну) посаду у зв`язку із проведенням організаційно-штатних заходів щодо переформування Центральної та регіональних військово-лікарських комісій, позовні вимоги задоволенню не підлягають як не обґрунтовані.

Керуючись статтями 2, 5, 6, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до пункту до підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 03.10.2017 року №2147-VIII (редакція діє з 15.12.2017 року), установити, що зміни до цього Кодексу вводяться в дію з урахуванням таких особливостей: до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:
Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );
Відповідач 1: Міністерство оборони України (, адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6);
Відповідач 2: Міністр оборони України Загороднюк А.П. (адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6);
Відповідач 3: Директор Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України Яцина О.В. (адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6);
Відповідач 4: Начальник Головного військово-медичного управління - начальник медичної служби Збройних Сил України Генерал-майор медичної служби Хоменко І.П. (адреса: 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6).

Повне рішення складено 18.12.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна