Справа № 540/2999/20
Суддя: Кисильова О.Й.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2999/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення від 08.09.2020 № 000084/21-22-09- про застосування фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн.

Ухвалою від 16.10.2020 позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків.

Ухвалою від 03.11.2020 відкрите провадження у справі, розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податковим органом 26.08.2020 проведена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої складений акт та встановлене порушення ст.15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва в обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального". На підставі зазначено акту контролюючим органом 08.09.2020 винесене рішення № 000084/21-22-09- про застосування фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв суб`єктом господарювання, місце торгівлі якого не обладнане реєстратором розрахункових операцій, в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв. Позивач зазначає, що фактична перевірка здійснювалась без попередження платника податків, відтак порушений порядок проведення такої перевірки. Також вказує на наявність ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та встановленого касового апарату. Позивач вважає спірне рішення протиправним, прийнятим на підставі акту з порушенням правил оформлення перевірки, відтак просить скасувати дане рішення, як незаконне.

У своєму відзиві на позовну заяву Головне управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі не погоджується із позицією позивача у зв`язку із наступним. На підставі наказу та направлень на проведення перевірки ГУ ДПС у Херсонській області, Автономної Республіки Крим та м. Севастополі проведена фактична перевірка позивача. На прохання перевіряючих бармен, що проводив розрахункові операції відмовився повідомити своє прізвище та ім`я та надати відповідні документи. Крім того, особі, яка проводить розрахункові операції в кафе було пред`явлено посвідчення, направлення та вручена копія наказу, однак останній відмовився від його отримання, про що складений відповідний акт відмови. В результаті проведеної перевірки було встановлено порушення здійснення реалізації алкогольними напоями без застосування реєстратора розрахункових операцій (взагалі відсутній), що є реалізаціє алкогольних напоїв у місці, яке не обладнане, відповідальність за що передбачена абз. 13 ч. 2 ст. 17 Закону № 481 у розмірі 6800,00 грн. Разом з цим, відповідач наголошує, що відповідно до бази даних АІС "Податковий блок" вбачається, що через зареєстрований позивачем електронний касовий апарат взагалі не проводились операції з реалізації алкогольних напоїв за літній період 2020 року. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Таким чином, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , здійснює господарську діяльність з 21.09.2009, зареєстрована фізичною особою-підприємцем за № 0003556.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність за видом неспеціалізована оптова торгівля (46.90).

09.07.2019 ФОП ОСОБА_1 видана ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 1902302, строк дії: з 10.07.2019 до 10.07.2020.

Згідно з додатком до Ліцензії № 1902302 про право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за ФОП ОСОБА_1 зареєстрований електронно-касовий апарат (РРО) № , модель ВАМП-МІКРО, заводський номер НОМЕР_2 .

26.08.2020 посадовими особами ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі на підставі наказу від 03.08.2020 № 630 та направлень від 25.08.2020 № 161, № 162 здійснена фактична перевірка ФОП ОСОБА_1 на об`єкті ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з питань додержання суб`єктами господарювання, встановлених законодавством України, які обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

За результатами перевірки складений Акт від 26.08.2020 № 67/32/ НОМЕР_1 яким зафіксовані порушення ФОП ОСОБА_1 ст. 15-3 Закону України № 481/95-ВР, а саме: здійснення реалізації алкогольними напоями без застосування реєстратора розрахункових операцій (відсутній).

Із дослідженої копії Акту перевірки суд встановив, що перевірка проведена за участю особи, що здійснює розрахунок, також міститься відмітка, що "відмовився назвати свої ПІБ". Крім того, в акті міститься відмітка "особа, що здійснює розрахунок, від підпису відмовилась".

08.09.2020 ГУ ДПС Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі прийняте рішення № 000084/21-22-09- про застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. за продаж алкогольних напоїв суб`єктом господарювання, місце торгівлі якого не обладнане реєстратором розрахункових операцій, в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв.

Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку позиціям сторін, суд враховує наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.п. 75.1.3. п. 75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення фактичних перевірок встановлений ст. 80 ПК України.

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (п.п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 ПК України).

Згідно з п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 ПКУ може бути проведена контрольна розрахункова операція (п. 80.4 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п.п. 20.1.10 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із ст. 81 ПК України (п. 80.5 ст. 80 ПК України).

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки (абз. 5 п.81.1. ст. 81 ПК України).

Відповідно до п. 80.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Підпунктом 17.1.6. п. 17.1 ст. 17 ПК України встановлено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Також, суд відмічає, що стаття 86 ПК України, яка регулює порядок оформлення результатів перевірок, у тому числі і фактичних, передбачає можливість підписання акту перевірки та вручення його копії як самому суб`єкту господарювання, що перевірявся, його законному представнику, так і особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Відповідно до акту відмови від 26.08.2020 № 67/32 особа, що здійснювала розрахункові операції в кафе ( АДРЕСА_1 ) та належить ФОП ОСОБА_1 , була ознайомлена з наказом на проведення фактичної перевірки від 03.08.2020 № 680 та направленнями від 25.08.2020 № 161,162, але отримувати документи під розписку відмовилася. Після складення акту фактичної перевірки, особа, яка здійснює розрахункові операції від підписання матеріалів перевірки, отримання матеріалів перевірки та надання будь яких пояснень відмовилася.

Варто зазначити, що перед початком фактичної перевірки з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі п.п. 20.1.9 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Втім, податковим органом не надано доказів здійснення контрольної закупки або доказів підтвердження здійснення позивачем реалізації алкогольних напоїв.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР) в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Частиною 12 ст. 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч. 29 цієї статті ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Нормами ст. 15-3 Закону 481/95-ВР визначено, що забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, зокрема, у невизначених для цього місцях торгівлі (у місцях необладнаних реєстраторами розрахункових операцій).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону № 481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 6 ч. 2 ст. 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Згідно із ч. 2 ст. 17 Закону 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень.

Зі змісту наведених норм слідує, що для здійснення господарської діяльності, пов`язаної, зокрема, з роздрібною торгівлею алкогольних напоїв, суб`єкти господарювання зобов`язані мати відповідну ліцензію. Недотримання такої вимоги закону є підставою для притягнення суб`єктів господарювання до фінансової відповідальності.

У позовній заяві позивач зазначає, що нею здійснюється роздрібна торгівля алкогольними напоями на підставі отриманої ліцензії № 1902302. Також, згідно додатку до вказаної ліцензії за суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 зареєстрований електронно-касовий апарат.

Втім, із дослідженої копії ліцензії № 1902302, судом встановлено, що термін її дії з 10.07.2019 до 10.07.2020. Натомість перевірка проводилась 26.08.2020, тобто під час проведення перевірки ліцензія та додаток до ліцензії, на яку посилається позивач, були не дійсними.

Проте, у акті проведення фактичної перевірки від 26.08.2020 № 67/32/ НОМЕР_1 податковим органом зазначено, що до перевірки надано ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі чи оптової торгівлі алкогольними напоями № 2001562 від 12.06.2020.

Згідно Ліцензійного реєстру виданих ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями станом на 12.06.2020 рік, розміщеного на офіційному сайті Територіального управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (за посиланням https://kherson.tax.gov.ua/reestr-vidanih-licenziy) за ФОП ОСОБА_1 зарестрована ліцензія № 2001562 термін дії якої з 12.06.2020 по 12.06.2021.

Отже, суд вважає, що під час проведення перевірки позивач мала право на реалізацію алкогольних напоїв на підставі діючої ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 № 265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

За визначеннями, наведеними у статті 2 Закону № 265/95-ВР, реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо; розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Відповідно до п. 1 та п. 2 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).

Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.

Варто зазначити, що відповідно до підпункту 20.1.11 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити контрольні розрахункові операції до початку перевірки платника податків щодо дотримання ним порядку проведення готівкових розрахунків та застосування реєстраторів розрахункових операцій. Товари, отримані службовими (посадовими) особами контролюючих органів під час проведення контрольної розрахункової операції, підлягають поверненню платнику податків у непошкодженому вигляді. У разі неможливості повернення такого товару відшкодування витрат здійснюється відповідно до законодавства з питань захисту прав споживачів.

Втім, суд відмічає, що відповідач не надав до суду доказів проведення контрольної закупки або фото фіксацію ходу проведення фактичної перевірки, відповідно до яких можливо встановити здійснення факту реалізації позивачем (або уповноваженої особи) алкогольних напоїв без застосування реєстратора розрахункових операцій чи відсутність РРО за торговим місцем.

Крім того, акт проведення фактичної перевірки також не містить жодних даних про здійснення контрольної закупки.

Також, суд не погоджується із посиланням податкового органу на ту обставину, що згідно бази даних АІС "Податковий блок" вбачається, що через зареєстрований позивачем електронний-касовий апарат взагалі не проводились операції з реалізації алкогольних напоїв за літній період 2020 року, зважаючи на наступне.

Пунктом 80.8 ст. 80 ПК України визначено, що під час проведення перевірки посадовими особами, які здійснюють таку перевірку, може проводитися хронометраж господарських операцій. За результатами хронометражу складається довідка, яка підписується посадовими особами контролюючого органу та посадовими особами суб`єкта господарювання або його представника та/або особами, що фактично здійснюють господарські операції.

Підпункт 14.1.264 п. 14.1 ст. 14 ПК України хронометраж - процес спостереження за веденням господарської діяльності платника податків, який здійснюється під час проведення фактичних перевірок та застосовується контролюючими органами з метою встановлення реальних показників щодо діяльності платника податків, яка здійснюється на відповідному місці її провадження.

Відповідно до п.п. 20.1.9 п. 20.1.9 ст. 20 ПК України податковий орган має право вимагати під час проведення перевірок від платників податків, що перевіряються, проведення інвентаризації основних засобів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, готівки.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що змістом (особливістю) фактичної перевірки є перевірка дотримання суб`єктом господарювання вимог закону саме на поточний момент (фактичний момент перевірки).

Проте, перевірка РРО за минулий період часу носить характер документальної перевірки, а тому не може слугувати підставою для застосування штрафних санкцій в рамках проведеної фактичної перевірки.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 1, 2 ст. 72 КАС України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 - 4 ст. 73 КАС України).

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 75 КАС України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 1, 2 ст. 76 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 1, 2 ст. 77 КАС України).

Із аналізу наведених правових норм слідує, що у справах про визнання протиправними рішень суб`єкта владних повноважень останній повинен довести правомірність свого рішення на підставі доказів, що були покладені в основу цього рішення та у своїй сукупності є належними, достовірними і достатніми.

Оскільки судом встановлено, що позивач здійснює підприємницьку діяльність на підставі виданої ліценції на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та має зареєстрований електронно-касовий апарат (що не заперечується податковим органом), а відповідач, як суб`єкт владних повноважень, всупереч вимогам ст. 77 КАС України не надав суду жодних належних доказів, які б підтверджували факт продажу позивачем (уповноваженою особою) алкогольних напоїв без застосування РРО та не довів правомірності свого рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для притягнення позивача до відповідальності у вигляді штрафу за вказане порушення.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.09.2020 №000084/21-22-09- про застосування до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій у сумі 6800,00 грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (; 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.Й. Кисильова

кат. 111030700