Справа № 947/28110/20
Суддя: Луняченко В. О.
Дата ухвалення: 2020-10-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/947/188/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі головуючого судді Луняченка В.О.

за участю секретаря Нефедової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницької області Департаменту патрульної поліції, треті особи інспектор патрульної поліції м. Вінниці лейтенант поліції Загика Андрій Анатолійович, Департамент патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до Інспектора інспектор патрульної поліції м. Вінниці лейтенант поліції Загики А.А., третя особа Управління патрульної поліції у Вінницької області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дії інспектора патрульної поліції при розгляді адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 23.08.2020 року до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП та скасування постанови серії ДП18 № 751190 від 23.08.2020 року, яка винесена інспектором патрульної поліції м. Вінниці лейтенантом поліції Загикою Андрієм Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

06.10. 2020 позивач уточнив позов зазначивши в якості відповідача Управління патрульної поліції у Вінницької області Департаменту патрульної поліції, а інспектора патрульної поліції м. Вінниці лейтенанта поліції Загику А.А. зазначивши третьою особою.

Ухвалою суду 15.10.2020 року відкрито провадження у справі із залученням Департаменту патрульної поліції третьою особою.

Від представника Управління патрульної поліції у Вінницької області Департаменту патрульної поліції в інтересах інспектора 06.11.2020 року наданий письмовий відзив з запереченнями проти задоволення позову та додатками у вигляді фото фіксації правопорушення приладом TruCam, документацією даного приладу, та диском з відеозаписом з нагрудної камери інспектора.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та наполягав на тому що їм не було порушено строку звернення до суду, відповідач та треті особи до суду не з`явились, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надавали.

Як встановлено у судовому засіданні 23.08.2020 року інспектором патрульної поліції м. Вінниці лейтенант поліції Загикою Андрієм Анатолійовичем було винесено постанову ДП18 № 751190 від 23.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

У постанові зазначено підставою притягнення до адміністративної відповідальності порушення водієм 20.08.2020 року під час керування транспортним засобом Mitsubishi Pajero р/н НОМЕР_1 на автомобільної дорозі Стрий-Тернопіль Кропивницький Знам`янка» швидкісного режиму на 61 км.г. , яке зафіксовано вимірювальним приладом TruCam.

Враховуючи дату отримання копії постанови 11.09.2020 року , яка була направлена позивачу поштою, суд вважає, що строк не звернення до суду із відповідним позовом, який було направлено до суду поштою 21.09.2020 року не порушено.

Як вбачається з пояснень позивача та підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора під час розгляду адміністративної справи з боку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги у зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на три доби, крім того при розгляді справи не були враховані клопотання водія про доведеність що місце на якому було здійснено вимірювання швидкості знаходиться у межах населеного пункту та (або) наявний дорожній знак обмеження швидкості.

Так, відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ( далі КУпАП) передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

За ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ( далі Конвенція ) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

У відповідності до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі КАС ) визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1,2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Правилами дорожнього руху України ( далі ПДД ) визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України ( п.1.1 ).

Згідно пункту 12.4 ПДД у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, транспортним засобам дозволяється рух із швидкістю: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Таким чином під час розгляду адміністративної справи щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУПАП- порушення швидкісного режиму, саме інспектором патрульної поліції повинно бути встановлено не швидкість транспортного засобу а також і факт порушення встановленого на зазначеної ділянці дороги швидкісного режиму, та особи , яки притягується до адміністративної відповідальності повинні бути надані докази факту встановлення на даної ділянці дороги саме зазначеного швидкісного режиму.

У даному випадку з наданих відповідачем доказів не вбачається що під час розгляду адміністративної справи були досліджені будь-яки докази окрім повідомлення про фіксацію швидкості руху.

Контроль швидкості повинен відбуватись лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відео фіксації ( дорожній знак 5.70 ) як визначено ч.2 ст. 40 Закону України « Про Національну поліцію». Однак в даному випадку під час розгляду адміністративної справи не були надані докази наявності такого дорожнього знаку у місці здійснення відео фіксації.

Приймаючи до уваги, що доказі наявності в діях правопорушника складу адміністративного правопорушення покладено саме на Департамент поліції , суд вважає що у даної справи зазначений факт не було доведено належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а судові витрати понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору, підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 241-243,245,246,250,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції у Вінницької області Департаменту патрульної поліції ( місцезнаходження: 21010 м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24 ), треті особи інспектор патрульної поліції м. Вінниці лейтенант поліції Загика Андрій Анатолійович ( місцезнаходження: 21010 м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24 ), Департамент патрульної поліції (, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3 ) про визнання дій протиправними та скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції Загика Андрія Анатолійовича при розгляді адміністративної справи щодо притягнення ОСОБА_1 23.08.2020 року до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову серії ДП18 № 751190 від 23.08.2020 року, яка винесена інспектором патрульної поліції м. Вінниці лейтенантом поліції Загикою Андрієм Анатолійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП з застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Вінницької області Департаменту патрульної поліції ( ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 420,40 грн.

Повний текст рішення було виготовлено протягом десяти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду, через Київський районний суд м. Одеси, апеляційної скарги, протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне судове рішення складено 06.11.2020 року.

Суддя Луняченко В. О.