Справа № 520/16676/2020
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 р. Справа № 520/16676/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Куриленко Н.В.,

за участі представника позивача - Шатіліна Г.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області, в якому просить суд:

- скасувати рішення Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області LIV сесії VIII скликання від 10.09.2020 за № 1813-VIII яким відмовлено гр. ОСОБА_2 у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки щодо оформлення права власності на земельну ділянку, орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Наталине Красноградського району Харківської області;

- зобов`язати Наталинську сільську раду Красноградського району Харківської області прийняти на найближчій сесії рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваним рішенням Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області LIV сесії VIII скликання від 10.09.2020 року № 1813-VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та оформлення права власності" протиправно відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку, орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Наталине Красноградського району Харківської області з підстав того, що зазначена земельна ділянка має цільове призначення "пасовище" та належить до земель колективної власності колишнього КСП "Мир", оскільки стаття 118 Земельного кодексу України не передбачає такої підстави для відмови у наданні дозволу. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 30 листопада 2020 року відкрито провадження по справі, запропоновано відповідачу надати до суду відзив на позов.

Представником відповідача надано до суду відзив на позов, в якому він заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши що Підставою в відмови в задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на складання проекту землеустрою та оформлення права власності є визначення земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0045 загальною площею 72,7148 га, сільськогосподарського призначення угіддям - пасовищем - земельною ділянкою, яка може використовуватись для сінокосіння та випасання худоби та відповідно має надаватись громадянам тільки в тимчасове користування (оренду) й повинна використовуватися виключно як сінокіс чи пасовище. Переводити такі ділянки в інші види сільськогосподарських угідь, до прикладу в ріллю чи багаторічні насадження, заборонено. Такі земельні ділянки можуть надаватись лише громадянам, які утримують худобу (корів, кіз, овець тощо).

Крім того, додані до заяви ОСОБА_1 викопіювання з публічної кадастрової карти України містять ознаки графічного поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:000:0045, що не відповідає дійсності, з огляду на що позовні вимоги є необґрунтованими.

Представник відповідача просив здійснювати розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, 21.08.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області із заявою, в якій просила надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,000 га із земель комунальної власності Наталинської сільської ради кадастровий номер :03:000:0045 цільове призначення 16.00 землі запасу та передати зазначену земельну ділянку у власність.

Разом із заявою позивач надав копію паспорту, копію РНОКПП, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, які вказано як додатки до заяви (а.с. 11).

Проте, рішенням Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області LIV сесії VIII скликання від 10.09.2020 року № 1813-VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та оформлення права власності" відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо оформлення права власності на земельну ділянку, орієнтованою площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами населеного пункту с. Наталине Красноградського району Харківської області (а.с. 14).

Як підставу для відмови у наданні дозволу на складання проекту землеустрою відповідач в рішенні зазначив, що зазначена земельна ділянка має цільове призначення пасовище та належить до земель колективної власності колишнього КСП «Мир» (нерозподілені між пайщиками земельні частки).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Суб`єктивне право на земельну ділянку виникає і реалізується на підставах і в порядку, визначених Конституцією України, Земельним Кодексом України та іншими законами України, що регулюють земельні відносини.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до частини 1 статті 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 6 статті 118 ЗК України також передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частини 7 вказаної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 18.10.2018 у справі №806/1316/18 зазначив, що перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, який визначений ч. 7 ст. 118 ЗК України, є вичерпним. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, відповідачем протиправно відмовлено у наданні дозволу на складання проекту землеустрою з підстав того, що земельна ділянка має цільове призначення "пасовище" та належить до земель колективної власності колишнього КСП «Мир», яка не передбачена частиною 7 статті 118 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, а також те, що всупереч ч. 2 ст.77 КАС України відповідач не довів правомірності прийнятого ним рішення, оскаржуване рішення Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області LIV сесії VIII скликання від 10.09.2020 року № 1813-VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та оформлення права власності" є протиправним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області прийняти на найближчій сесії рішення про надання позивачеві дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення ОСГ, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі № 825/602/17 (постанова від 23.05.2018 р.) Верховний Суд дійшов таких висновків:

28. На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

29. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

30. Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

31. У справі, що переглядається, повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивовано відмови у його наданні, регламентовано частиною 6статті 118 ЗК України.

32. Умови, за яких орган відмовляє у наданні дозволу, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, орган повинен надати дозвіл. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу - надати дозвіл або не надати (відмовити). За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними...

Таким чином, суд дійшов до висновку, що в даному випадку у відповідача відсутні дискреційні повноваження.

Зважаючи на те, що сільська рада неправомірно відмовила позивачу у наданні дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, черговий повторний розгляд заяви не захистить прав позивача. З огляду на це, саме зобов`язання ради надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є найбільш ефективним способом захисту порушеного права позивача.

Вказане також повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 вересня 2019 року по справі №819/570/18 (адміністративне провадження №К/9901/63008/18).

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області (, адреса: вул. І. Сенченка, буд. 89, с. Наталине, Красноградський район, Харківська область, 63343) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Скасувати рішення Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області LIV сесії VIII скликання від 10.09.2020 року № 1813-VIII "Про розгляд заяви гр. ОСОБА_1 щодо надання дозволу на складання проекту землеустрою для відведення земельної ділянки та оформлення права власності".

Зобов`язати Наталинську сільську ради Красноградського району Харківської області прийняти на найближчій сесії рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000 га, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Наталинської сільської ради Красноградського району Харківської області ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 22 грудня 2020 року.

Суддя В.Шевченко