Справа № 640/22856/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Київ № 640/22856/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Альтецца Трейд»
до Головного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Альтецца Трейд» (далі також - позивач, ТОВ «Альтецца Трейд», Товариство) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 10.09.2019 №.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю та безпідставністю висновків акта від 07.08.2019 №828/26-15-14-04-04/35121838 про результати проведеної документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Альтецца Трейд», що покладені в основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення. Позивач стверджує, що ним як до проведення документальної перевірки, так і під час проведення такої контролюючому органу були надані всі необхідні та достовірні документи по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «Лойдморісгруп» і ТОВ «Новель». Однак ці документи безпідставно не були враховані при складанні акта перевірки та прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження у справі №640/22856/19 за вказаним позовом та цю справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з проведенням судового засідання.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву з додатковим матеріалом. Свої заперечення проти позову відповідач мотивував тим, що за наслідками проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Альтецца Трейд», результати якої оформлено актом акта від 07.08.2019 №828/26-15-14-04-04/35121838, виявлено заниження позивачем задекларованої до сплати до державного бюджету суми податку на додану вартість за звітні періоди 2017 і 2018 років. А саме контролюючим органом встановлено відображення ТОВ «Альтецца Трейд» у податковому обліку результатів по фінансово-господарських операціях з постачальниками товарів - ТОВ «Лойдморісгруп» і ТОВ «Новель». Водночас в ході перевірки ТОВ «Альтецца Трейд» не надало всіх запитуваних первинних та інших документів по господарських операцій з названими контрагентами. Крім того, за результатами опрацювання наявної у ГУ ДПС у м. Києві податкової інформації перевіряючий дійшов висновків про відсутність у ТОВ «Лойдморісгруп» і ТОВ «Новель» реальної можливості здійснювати розглядувані господарські операції. Такі висновки акта перевірки, що покладені в основу оспорюваного податкового повідомлення-рішення, відповідач вважає законними та обгрунтованими.

В подальшому представник позивача подав до суду відповідь на відзив.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

У липні 2019 року працівником ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Альтецца Трейд», за результатом якої був складений акт від 07.08.2019 №828/26-15-14-04-04/35121838 (далі - акт перевірки).

Згідно розд. 4 «Висновок» цього акта перевірки перевіряючим встановлені порушення позивачем наступних норм податкового законодавства: п. 44.6 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.п. 198.1, 198.3 і 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, - що призвело до заниження Товариством податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, всього на загальну суму 175 371 грн. (в т.ч. за звітні періоди грудень 2017 року, листопад і грудень 2018 року), та водночас до завищення суми від?ємного значення різниці між сумою податкових зобов?язань та податrового кредиту на 327 124 грн. (в т.ч. за звітні періоди квітень 2017 року, січень і грудень 2018 року).

За змістом розд. 2 і 3 акта перевірки такі висновки контролюючого органу були мотивовані наступним. В ході перевірки перевіряючим встановлено наявність фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ «Альтецца Трейд» та підприємствами - ТОВ «Лойдморісгруп» () за період січень 2018 року на підставі договору поставки від 03.01.2018 303/01 - щодо поставки товару, а також відповідно до даних Єдиного реєстру податкових накладних - щодо надання послуг; ТОВ «Новель» () за періоди квітень і грудень 2017 року, листопад грудень 2018 року на підставі договору поставки від 05.01.2017 №2/0117. За наслідками таких взаємовідносин ТОВ «Альтецца Трейд» задекларувало показники податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 778 535 грн.

Під час перевірки представнику ТОВ «Альтецца Трейд» під розписку вручений запит від 25.07.2019 щодо надання пояснень та їх документального підтвердження по господарських операціях Товариства з названими контрагентами. Однак станом на 31.07.2019 (останній день перевірки) ТОВ «Альтецца Трейд» не надало перевіряючому всіх витребовуваних документів, про що був складений відповідний акт про не надання документів від 31.07.2019.

А саме до перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «Лойдморісгруп» були надані договір поставки, додаток 1 до такого договору - специфікація, додаток №2 до такого договору - замовлення, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні. Водночас не подані платіжні документи на оплату товарів, замовлення/специфікація до видаткової накладної від 23.01.2018 №91, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, сертифікати якості на товар

Проаналізувавши зміст фактично поданих до перевірки документів по взаємовідносинам з ТОВ «Лойдморісгруп» перевіряючий встановив, що: станом 25.07.2019 у Товариства обліковується дебіторська заборгованість перед ТОВ «Лойдморісгруп» на загальну суму 1 812 365 грн.; видаткові накладні ТОВ «Лойдморісгруп» не містять таких обов?язкових реквізитів первинного документу як посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції та правильність її оформлення, - що не дає змоги ідентифікувати особу, яка підписала такі документи; не підтверджено за даними інформаційних баз органу ДФС та документально наявність у ТОВ «Альтецца Трейд» у володінні чи користування транспортного засобу для перевезення товарів від постачальників, а також факт наявності у штаті Товариства працівника, який за змістом товарно-транспортних документів значиться водієм; адреса місця навантаження в текстах товарно-транспортних накладних не відповідає адресним даним постачальника, зазначеним у п. 9 договору поставки.

До перевірки по взаємовідносинам з ТОВ «Новель» були надані договір поставки, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, оборотно-сальдова відомість по рахунку 631. Водночас не подані додатки до договору поставки - специфікація та замовлення, платіжні документи на оплату товарів, замовлення/специфікації до видаткових накладних, довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, сертифікати якості на товар.

Проаналізувавши зміст фактично поданих до перевірки документів по взаємовідносинам з ТОВ «Новель» перевіряючий встановив, що: станом 25.07.2019 у Товариства обліковується дебіторська заборгованість перед ТОВ «Новель» на загальну суму 1 202 607 грн.; видаткові накладні ТОВ «Новель» не містять таких обов?язкових реквізитів первинного документу як посаду особи, відповідальної за здійснення господарської операції та правильність її оформлення, - що не дає змоги ідентифікувати особу, яка підписала такі документи; адреса місця навантаження в текстах товарно-транспортних накладних не відповідає адресним даним постачальника, зазначеним у договорі поставки; відомості про пункт розвантаження в товарно-транспортних накладних відсутні.

Окрім того, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «Альтецца Трейд» не надало до перевірки по спірних господарських операціях документи, що пов?язані зі здійсненням таких операцій: документи щодо походження товарів, договори оренди автомобіля та подорожні листи, первинні документи складського обліку (як то: прибуткові ордери складу, товарні накладні на відпуск товару зі складу, картки складського обліку), договори про надання послуг, акти виконаних робіт (наданих послуг), оборотно-сальдові відомості по рахунках 631 і 311 (в частині операцій з надання послуг).

Поряд з цим, за даними інформаційних баз даних органу ДФС з?ясовано, що: 1) ТОВ «Лойдморісгруп» не подавало податкову декларацію з податку на прибуток за 2018 рік та фінансову звітність за той самий період, та відповідно не декларувало наявність у нього основних засобів. За даним поданих відомостей про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за січень 2018 року ТОВ «Лойдморісгруп» звітувало про кількість працюючих - 4 особи, що на думку перевіряючого не є достатнім для здійснення досліджуваних операцій. За результатами аналізу бази даних ДФС, Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «Лойдморісгруп» не придбавало товари аналогічні тим, що були реалізовані ТОВ «Альтецца Трейд»; 2) за змістом поданих ТОВ «Новель» до контролюючого органу податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік та фінансової звітності за той самий період встановлено відсутність у товариства основних засобів, необхідних для ведення відповідної господарської діяльності. Згідно інформаційних баз даних ДФС встановлено, що товар, який постачався ТОВ «Новель» на адресу ТОВ «Альтецца Трейд», був імпортований з Китаю ТОВ «Новель» у період з квітня 2013 року по лютий 2014 року та станом на 31.12.2014 реалізований. При цьому, за періоди квітень, грудень 2017 року, листопад і грудень 2018 року за даними Єдиного реєстру податкових накладних придбання ТОВ «Новель» аналогічного товару не встановлено.

Додатково перевіряючий встановив, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень розміщені тексти ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 21.02.2019 по матеріалах кримінального провадження №0000111 від 09.09.2018, ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.11.2018 по матеріалах кримінального провадження №0000023 від 28.02.2018, ухвали Солом?янського районного суду м. Києва від 20.02.2018 по матеріалах кримінального провадження №0000062 від 22.12.2017, - у текстах яких ТОВ «Лойдморісгруп» згадується як підприємство створене з метою надання неправомірної податкової вигоди третім особам.

За наслідками проведення перевірки перевіряючий дійшов висновків про неможливість підтвердження отримання ТОВ «Альтецца Трейд» у 2017 - 2018 роках за даними податкового обліку товарів від постачальників ТОВ «Лойдморісгруп» і ТОВ «Новель». Як наслідок контролюючий орган визнав досліджувані операції ТОВ «Альтецца Трейд» з ТОВ «Лойдморісгруп» і ТОВ «Новель» безпідставно задокументованими та нереальними.

10.09.2019 ГУ ДПС у м. Києві на підставі цього акта перевірки прийняло оспорюване податкове повідомлення-рішення за № форми «Р», яким визначило позивачу до сплати суму грошового зобов?язання з податку на додану вартість у розмірі 219 213,75 грн. (в т.ч. за податковим зобов?язанням - 175 371 грн., за штрафними санкціями - 43 842,75 грн.).

Вважаючи таке податкове повідомлення-рішення протиправними а, відтак, таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

За змістом норм п.п. 200.1, 200.2 і 200.4 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

У свою чергу, відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, пп. «а» п. 198.1, п. 198.2 ст. 198 ПК України, «податковий кредит» - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно розділу V цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є операції платників податку зокрема, з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Водночас в силу норм п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХIV (далі - Закон №996-ХIV).

Відповідно до ст. 1 цього Закону в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, «первинний документ» - це документ, який містить відомості про господарську операцію, а «господарська операція» - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом ч. 1 та 2 ст. 9 Закону №996-ХIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

У свою чергу, згідно ч. 3 і 5 ст. 9 цього Закону інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Зі змісту наведених норм права можна дійти висновків про те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат і податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Тобто, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.

Такі висновки суду не суперечать правовій позиції Верховного Суду, що була сформована ним у тексті постанов від 19.03.2019 у справі №826/9534/17, від 26.02.2019 у справі №826/1536/18, від 11.12.2018 у справі №804/6942/16 за наслідками проведення правового аналізу норм ПК України та Закону №996-ХIV. Зокрема, Верховний Суд відзначив те, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. У первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Водночас, в текстах своїх постанов від 16.11.2018 у справі №816/2142/17, від 27.06.2017 у справі № 808/1062/14, від 14.03.2017 у справі № 826/757/13-а, від 06.02.2018 №К/9901/5042/17, від 31.07.2020 у справі №826/17673/15 Верховний Суд також відзначає, що: «недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди»;

«…за певних інших обставин первинні документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. Водночас потрібно, щоб ці документи підтверджували і розкривали суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.».

Дослідивши надані позивачем разом з цим позовом копії первинних та інших документів суд встановив наступне.

03.01.2018 між ТОВ «Альтецца Трейд» (як покупцем), в особі директора Ніколаєнка В.С. , та ТОВ «Лойдморісгруп» (як постачальником), в особі директора Авдєєва І.О. , укладено договір поставки за №03/01. Згідно умов цього договору постачальник зобов?язується передати покупцю у власність товари непродовольчої групи, а покупець зобов?язується прийняти та оплатити такий товар у визначені даним договором строки.

Асортимент та ціна одиниці товару визначаються у підписаній сторонами специфікації, а кількість, асортимент товару та вартість партії товару (з урахуванням умов специфікації) - в замовленні на поставку.

Оплата товару постачальнику здійснюється покупцем, шляхом перерахування 100% вартості товару, зазначеному у рахунку на накладних на відпуск товарно-матеріальних цінностей протягом 60 робочих днів після отримання товару від постачальника на поточний рахунок постачальника.

Поставка (транспортування) товару за цим договором здійснюється силами та за власні кошти покупця, через перевізника обраного покупцем. Разом з товаром покупцеві постачальником передаються наступні документи: товарна накладна, видаткова накладна, підписане замовлення, документ, що підтверджує якість товару.

Передача (здача-приймання) товару здійснюється постачальником на адресу покупця відповідно до товарної накладної, а також передаються податкова накладна, документи, що засвідчують якість, комплектність і відповідність товару вимогам чинного законодавства України.

Строк дії цього договору визначений сторонами до 31.12.2018.

Реквізити сторін договору (в т.ч. юридичні адреси товариств) наведені у ст. 9 такого договору.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором поставки від 03.01.2018 позивач надав суду копії лише таких документів: додатку №1 до договору поставки - специфікацію; додатку №2 до договору поставки - замовлення.

Оригінали або засвідчені копії інших документів (первинних документів, документів бухгалтерського обліку) по операціях з ТОВ «Лойдморісгруп», в т.ч. тих, що описані в акті перевірки, позивач до суду не подав та про причини відсутності у нього цих документів на час звернення із цим позовом до суд не повідомив.

Водночас зі змісту позовної заяви та відповіді на відзив суд встановив, що позивач також не спростував наведені в тексті акта перевірки зауваження контролюючого органу до змісту тих чи інших з поданих первинних документів та не пояснив відсутність інших документів (як то підписаних представниками сторін замовлень на партії товарів, сертифікатів якості товару, рахунків на оплату, платіжних документів).

Також суд з?ясував, що на стор. 6 акта перевірки контролюючим органом наведений перелік та опис податкових накладних, що були виписані ТОВ «Лойдморісгруп» на адресу ТОВ «Альтецца Трейд» у січні 2018 року та відомості про які наявні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Так, за даними Реєстру ТОВ «Лойдморісгруп» виписало на користь ТОВ «Альтецца Трейд» податкові накладні на:

- поставку товарів (а саме: №75 від 23.01.2018 на суму 297 037,80 грн., в т.ч. ПДВ - 49 506,30 грн., номенклатура товару - колготи жіночі, панчохи жіночі; №4 від 16.01.2018 на суму 379 690,80 грн., в т.ч. ПДВ - 63 28180 грн., ) всього на загальну суму 676 728,60 грн., в т.ч. ПДВ, номенклатура товару - колготи жіночі, панчохи жіночі);

- поставку юридичних та консультаційних послуг (а саме: №77 від 25.01.2018 на суму 174 433,50 грн. (в т.ч. ПДВ - 29 072,25 грн.), номенклатура «юридичні послуги»; №76 від 24.01.2018 на суму 128 550 грн. (в т.ч. ПДВ - 21 425 грн.), номенклатура «консультаційні послуги з питань комерційної діяльності та керування»; №7 від 19.01.2018 на суму 233 109 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 851,50 грн.), номенклатура «юридичні послуги»; №6 від 18.01.2018 на суму 220 800 грн. (в т.ч. ПДВ - 36 800 грн.), номенклатура «консультаційні послуги з питань комерційної діяльності та керування»; №5 від 17.01.2018 на суму 378 743,90 грн. (в т.ч. ПДВ - 63 123,99 грн.), номенклатура «консультаційні послуги з питань інформатизації») всього на загальну суму 1 135 636,40 грн.

На підставі таких податкових накладних ТОВ «Альтецца Трейд» задекларувало у поданій податковій декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року показник податкового кредиту по контрагенту ТОВ «Лойдморісгруп» у розмірі 302 061 грн.

У тексті своєї позовної заяви та в ході судового розгляду справи позивач не заперечував проти достовірності наведено контролюючим органом в акті перевірки переліку та опису податкових накладних ТОВ «Лойдморісгруп» за січень 2018 року, та водночас не подав до суду жодні документи по інших операціях з ТОВ «Лойдморісгруп».

При цьому, зі змісту наявних у справі копій листа-запита ГУ ДФС у м. Києві від 27.06.2019 №122276/10/26-15-14-04-04-14, запиту ревізора-інспектора від 25.07.2019, листа-відповіді ТОВ «Альтецца Трейд» від 05.07.2019, актів прийому-передачі документів під час перевірки, суд встановив, що такі документи також не були надані позивачем на письмові запити контролюючого органу до та під час проведення документальної перевірки.

Крім того, суд встановив, що 05.01.2017 між ТОВ «Альтецца Трейд» (як покупцем), в особі директора Ніколаєнка В.С. , та ТОВ «Новель» (як постачальником), в особі директора Черевко С.В. , був укладений договір поставки №2/0117.

Оригінал або засвідчену копію цього договору поставки з ТОВ «Новель» позивач до суду не подав, як і пояснення щодо відсутності у нього такого документу на час звернення із цим позовом до суду.

Згідно наведеного в тексті акта перевірки (стор. 8 - 9 такого акта) опису змісту договору поставки від 05.01.2017 №2/0117 суд з?ясував наступне. За умовами даного договору поставки постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупця, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов`язується прийняти від постачальника та оплатити йому продукцію торгової марки Pierre Cardin (далі - товар).

Перелік, найменування товару, штрих-коди та ціна товару визначається відповідно до специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (як додаток №1).

Поставка товару здійснюється постачальником на підставі замовлень покупця.

Вартість тари, упаковки, маркування та доставки товару за цим договором включається у загальну ціну Товару.

Постачальник зобов`язується поставляти товар покупцю власними силами та за свій рахунок.

Покупець зобов`язаний здійснювати оплату товару Постачальнику згідно рахунку-фактури протягом 90-то робочих днів з моменту отримання рахунку.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2017.

Реквізити сторін договору (в т.ч. юридичні адреси товариств) наведені у ст. 12 такого договору.

На підтвердження обставин виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором поставки від 05.01.2017 позивач надав суду копії лише таких документів: видаткової накладної №330 від 27.12.2018 на суму 124 200 грн. (в т.ч. ПДВ - 20 700 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 27.12.2018 №Р330; видаткової накладної №329 від 26.12.2018 на суму 137 286 грн. (в т.ч. ПДВ - 22 881 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 26.12.2018 №Р329; видаткової накладної №328 від 22.12.2018 на суму 232 200 грн. (в т.ч. ПДВ - 38 700 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 22.12.2018 №Р328; видаткової накладної №327 від 20.12.2018 на суму 25 014 грн. (в т.ч. ПДВ - 4 169 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 20.12.2018 №Р327; видаткової накладної №277 від 14.12.2018 на суму 49 500 грн. (в т.ч. ПДВ - 8 250 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 14.12.2018 №Р227; видаткової накладної №365 від 28.04.2017 на суму 34 898,64 грн. (в т.ч. ПДВ - 5 816,44 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 28.04.2017 №Р365; видаткової накладної №706 від 15.12.2017 на суму 22 764 грн. (в т.ч. ПДВ - 3 794 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 15.12.2017 №Р706; видаткової накладної №300 від 13.11.2018 на суму 450 672 грн. (в т.ч. ПДВ - 75 112 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 13.11.2018 №Р300; видаткової накладної №274 від 07.12.2018 на суму 64 692 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 782 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 07.12.2018 №Р274; видаткової накладної №276 від 14.12.2018 на суму 61 380 грн. (в т.ч. ПДВ - 10 230 грн.); товарно-транспортної накладної (форми №1-ТН) від 14.12.2018 №Р276; листа директора ТОВ «Новель» Клочкової С.В. без номеру та дати з відомостями про походження реалізованого товару.

Беручи до уваги наведені вище по тексту цього рішення суду правові висновки Касаційного суду, суд дослідив і проаналізував зміст поданих сторонами до матеріалів справи документів у сукупності, та встановив наступне:

- за змістом додатків №1 і №2 до договору поставки від 03.01.2018 №03/01 з ТОВ «Лойдморісгруп», видаткових накладних ТОВ «Новель» предметами поставок були непродовольчі товари - жіночі колготки та панчохи в асортименті;

- в тексті договору поставки від 03.01.2018 №03/01 та в додатках №1 і №2 до нього сторонами не визначено місце поставки товарів (як то склад (офіс) постачальника або інша адреса). При цьому, позивач не надав суду видаткові накладні та товарно-транспортні накладні, оформлені та підписані в рамках договору від 03.01.2018 №03/01, та не пояснив суду за якою адресами проводилася передача-отримання партій товарів від постачальника покупцю. Також позивач не надав суду жодних пояснень та документів щодо наявності у ТОВ «Альтецца Трейд» власного або орендованого транспортного засобу, наявного у штаті або залученого на договірних засадах водія, - необхідних для перевезення транспортування товару від ТОВ «Лойдморісгруп»;

- у текстах видаткових накладних ТОВ «Лойдморісгруп» (що було встановлено під час документальної перевірки та не спростовано позивачем) відсутні відомості про посади та П.І.П. осіб, що підписали такі видаткові накладні. При цьому, позивач не пояснив суду, які саме особи зі сторони покупця та постачальника були відповідальними за передачу-прийняття товарів та оформлення/підписання видаткових накладних;

- у текстах видаткових накладних ТОВ «Новель» відсутні відомості про посаду та П.І.П. особи, що підписали такі видаткові накладні зі сторони ТОВ «Альтецца Трейд». При цьому, позивач не пояснив суду, яка саме особа зі сторони покупця була відповідальною за отримання товарів та підписання видаткових накладних;

- у текстах товарно-транспортних накладних перевізника та вантажовідправника ТОВ «Новель» зазначені відомості про пункт навантаження за адресою місцезнаходження ТОВ «Альтецца Трейд», та водночас відсутні відомості про пункт розвантаження товарів. Крім того, більшість товарно-транспортних накладних не підписані водієм, який здійснював перевезення вантажів;

- у текстах видаткових накладних ТОВ «Новель» наявні посилання на реквізити (номера та дати) податкових накладних, що суперечить змісту п.187.1 ст. 187 ПК України (за змістом зазначеної норми податкові накладні виписуються за наслідком настання події, що сталася раніше: відвантаження товару або отримання оплати від покупця). Тобто, в даному випадку оформлення податкових накладних передувало факту відвантаження товару, а оплата вартості товарів покупцем не здійснювалося);

- позивач не надав суду письмових замовлень на товари та не пояснив суду причини відсутності у нього таких документів, хоча оформлення та підписання сторонами таких документів було передбачено безпосередньо договорами поставок;

- позивач не подав до суду копії документів, що засвідчують якість товарів, хоча передача таких документів постачальником покупцю передбачалася умовами договору поставки від 03.01.2018 №03/01, та не пояснив причини їх відсутності у нього;

- позивач не надав суду документальні докази проведення ним розрахунків із ТОВ «Лойдморісгруп» і ТОВ «Новель» за поставлені товари (хоча за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань названі не були припинені як юридичні особи та значаться «зареєстрованими») та не пояснив суду причини не перерахування ним коштів за товари;

- позивач не подав до суду жодні документи на підтвердження формування ним податкового кредиту по взаємовідносинах з ТОВ «Лойдморісгруп» за період січень 2018 року, що не стосуються операцій з поставок товарів.

Що стосується економічної доцільності придбання товарно-матеріальних цінностей, послуг через ТОВ «Лойдморісгруп» і ТОВ «Новель», то позивач не подав до суду документально обгрунтовані пояснення щодо подальшого використання ТОВ «Альтецца Трейд» товарно-матеріальних цінностей і результатів послуг за переліком номенклатур в податкових накладних у власній господарській діяльності.

Наведене вище у свої сукупності дає суду підстави для висновку, що надані позивачем до матеріалів цієї справи первинні та інші документи не є такими, що доводять фактичне (реальне) здійснення господарських операцій між ТОВ «Альтецца Трейд» і ТОВ «Лойдморісгруп», ТОВ «Новель», та зокрема в тих обсягах, що зафіксовані у податкових накладних.

У зв?язку з цим висновки акта перевірки про порушення позивачем норм Податкового кодексу України суд вважає нормативно та документально обґрунтованими, а прийняте на підставі такого акта податкове повідомлення-рішення від 10.09.2019 від 10.09.2019 № відповідно правомірним, що виключає підстави для його скасування.

Що стосується інших аргументів та доводів сторін, то такі не спростовують наведені вище висновки суду.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 і 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Альтецца Трейд» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок