Справа № 160/9408/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 грудня 2020 року Справа № 160/9408/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В. розглянувши у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
13 серпня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба до ОСОБА_1 , в якій позивач просить:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба суму у розмірі 188 432,65 грн. на відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням під час навчання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_1 проходила навчання та військову (публічну) службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил з 22.08.2019 року по 03.07.2020 року на посаді курсанта. Відповідач взяла на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. Після розірвання контракту у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати витрати на утримання під час навчання у розмірі 188432,65 грн. Для добровільного відшкодування витрат університетом був встановлений строк 15 діб, який обчислюється від дати видання наказу про відрахування курсанта з моменту відрахування). ОСОБА_1 ознайомилась із Загальним розрахунком № 321 від 02.07.2020 року та зобов`язалась відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням під час навчання. Оскільки добровільне відшкодування витрат на користь Університету не відбулось, останній був змушений звернутись до суду.
Ухвалою суду від 11.09.2020 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу надано право подати відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини на яких грунтуються його заперечення протягом 15 днів з дати отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 21.09.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Правом на подання відзиву на позов, заперечень, доказів чи пояснень по суті справи, не скористалася.
У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.6 ст.162 КАС України).
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).
У зв`язку із знаходженням судді Тулянцевої І.В. у відпустці та на лікарняному в період, що припадав на розгляд справи, рішення ухвалено 23.12.2020 року.
Розглянувши подані документи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо та достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила навчання та військову (публічну) службу у Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба (далі - Університет) з 22.08.2019 року по 03.07.2020 року на посаді курсанта.
Так, матеріалами справи підтверджено, що 22.08.2019 року між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба генерал майора Турінського О.В. та ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, відповідно до якого відповідач зобов`язується сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки та добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому військовому закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість.
Наказом тво начальника Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба полковника Г. Пєвцова від 02.07.2020 року № 145 (по особовому складу) солдата ОСОБА_1 , курсанта 612 навчальної групи 1-го курсу (набору 2019 року) факультету протиповітряної оборони Сухопутних військ університету, відраховано від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до пункту 36 Положення про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України, припинити чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу достроково, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту з військовослужбовцем, з 03 липня 2020 року; виключено зі списків особового складу Університету; вирішено утримати суму у розмірі 188432,65 грн. за період навчання в Університеті відповідно до Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 964 та пункту 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Згідно з Загальним розрахунком коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утримання курсанта ОСОБА_1 від 02.07.2020 року № 321, фактичні витрати, пов`язані з утриманням складають:
1. По грошовому забезпеченню 144 581 грн. 92 коп.;
2. По продовольчому забезпеченню 23 065 грн. 67 коп.;
3. По речовому забезпеченню 4 588 грн. 56 коп.;
4. По медичному забезпеченню 9316 грн. 08 коп.;
5. По перевезенню до місця щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку 0 грн. 00 коп.;
6. По оплаті комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 6 880 грн. 42 коп., а всього 188432,65 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач 02.07.2020 року була ознайомлена з Загальним розрахунком № 321 від 02.07.2020, що підтверджується її підписом на цьому документі та зобов`язалась відшкодувати кошти не пізніше 15 днів з дати видання наказу про відрахування.
Оскільки в добровільному порядку відповідачем витрати, пов`язані з утриманням в період навчання в Університеті відповідачем відшкодовані не були, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Статтею 3 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 року № 1934 XII визначено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.
Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232 XII (далі Закон України № 2232 XII) визначено, що початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Статтею 25 Закону України № 2232 XII визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів (ч. 1). Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань (ч. 3). З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону (ч. 5). Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу (ч. 8).
Згідно з ч.10 ст.25 Закону України №2232 XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» п.1 ч.5 ст.26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Як визначено п. 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою КМУ від 12.07.2006 року № 964 (далі Порядок № 964), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.
Відповідно до п.3 Порядку № 964 встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Згідно п.4 Порядку № 964, розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
Пунктом 8 Порядку № 964 передбачено, що сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони.
З метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу, у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ розроблено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затверджений Наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 року №419/831/240/605/537/219/534.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що Міністерство оборони України є уповноваженим органом, який здійснює відповідні функції держави у спірних відносинах, а Академія є органом державної влади на місцях у сфері оборони, являється бюджетною установою і утримується виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Витрати, які відшкодовані особами за їх утримання у вищому навчальному закладі, в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу, зараховуються до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Академії, виключно на утримання курсантів.
Відповідно до п.1 Контракту, укладеному 22.08.2019 року між Міністерством оборони України в особі начальника Харківського Національного університету повітряних сил імені Івана Кожедуба генерал-майора Туринського О.В. та сержантом ОСОБА_1 , курсант ОСОБА_1 бере на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання) в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Як було встановлено судом, утримання відповідача у Харківському Національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба здійснювалось шляхом здійснення грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 2.3 Порядку № 964, у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки - розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.
Отже, Харківським національним університетом Повітряних Сил імені Івана Кожедуба відповідно до вимог «Порядку відшкодування витрат» та «Порядку розрахунку витрат» були розраховані фактичні витрати, пов`язані з утриманням Відповідача в Університеті з дня його зарахування до Університету по день виключення зі списків особового складу Університету, загальна сума яких склала 188 432 грн. 65 коп., що підтверджується «Загальним розрахунком № 321 від 02.07.2020 року.
Суд звертає увагу на те, що курсанти, які навчаються в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання, є державними (бюджетними).
Подана позивачем довідка-розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, відповідають Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах.
Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач заборгованість не сплатив, інших доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у вищому військовому навчальному закладі - Харківському національному університеті Повітряних Сил імені Івана Кожедуба, в межах заявлених позовних вимог, суду не надав.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі вищої освіти в розмірі 188432,65 грн., натомість відповідачем не було надано суду жодного доказу щодо спростування правової позиції позивача, викладеної в заявленому позові та доказів добровільної сплати повної суми боргу на момент розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат в справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судовий збір на користь позивача стягненню із відповідача не підлягає.
Керуючись статтями 11, 70-72, 86, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева