Справа № 420/9558/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9558/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Енержи Трейд» (, місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, оф. 304) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості від 15 вересня 2020 року № UA500020/2020/000115/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500020/2020/00432,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 25 вересня 2020 року надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Енержи Трейд» (, місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, оф. 304) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості від 15 вересня 2020 року № UA500020/2020/000115/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 500020/2020/00432.

Ухвалою від 30 вересня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

На обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що з метою митного оформлення14 вересня 2020 року через декларанта подано електрону митну декларацію №UA 500020/2020/226261 на виконання умов зовнішньоекономічного договору Per.№9/2020 від 31.01.2020 року разом з відповідними супровідними документами, згідно з яких митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), однак 15.09.2020 року Одеською митницею Держмитслужби відмовлено у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, у зв`язку з чим оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/00432 та рішення про коригування митної вартості від 15 вересня 2020 року № UA500020/2020/000115/2.

Позивач вважає прийняті рішення митного органу протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки винесені з порушенням положень Митного Кодексу України.

Так, позивач зазначив, що до митного органу було подано усі основні документи, що підтверджують митну вартість ввезених на територію України товарів, проте відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що викликають сумнів у достовірності наданої інформації не наведено, що свідчить про протиправність рішення щодо застосування іншого ніж основний метод визначення митної вартості.

У встановлений судом строк відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. № 44703/20 від 26.10.2020 року), відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що під час здійснення митного оформлення з товарами, які були заявлені у митній декларації №UA500020/2020/226261 програмним комплексом автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) сформовані форми контролю, які передбачають необхідність здійснення митницею перевірки правильності визначення митної вартості із зверненням уваги на митну вартість ідентичних або подібних товарів, проведення перевірки відомостей, що містяться у документах, які підтверджують митну вартість товарів, здійснення запиту додаткових документів, а у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 МК України прийняття рішення про коригування митної вартості.

Також, відповідач зазначив, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих для митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом із митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки, а також надані позивачем документи не містіть всіх відомостей, що підтверджують числові митної складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: згідно з п. 7. 1 зовнішньоекономічного договору від 31.01.2020 року №9/2020 вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

До митного оформлення надано рахунок на оплату від ТОВ ЛП груп від 18.08.2020 року 31371 та договір (контракт) про надання транспортно- експедиційних послуг від 01.10.2019 року №0110/19-38, але у зазначених документах інформація щодо банківських установ та банківські реквізити не співпадають.

У прайс-листі продавця від 29.07.2020 року та специфікації до зовнішньоекономічного контракту б/н від 29.07.2020 року міститься інформація щодо виробника товарів, проте товаросупровідні документи, надані декларантом до митного оформлення не містять інформації щодо виробника товарів та оцінюються, що підтверджено внесенням декларантом інформації до відповідних граф митної декларації «Виробник: не має даних».

На копії МД країни відправлення від 04.08.2020 року №0А151VESA00FD5 відсутні відмітки митниці оформлення.

Висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 10.09.2020 року №113/145 зроблено на основі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів, експерт використовував основний метод визначення митної вартості відповідно до МК, тобто не здійснював аналізу ринкової вартості імпортованих подібних (аналогічних) товарів у проміжок часу наближений до дати ввезення оцінюваних товарів на митну територію України.

У висновку зазначено результат проведення експертизи елементів живлення у асортимент 49 артикулів, торговельної марки «GP» виробництво: GP BATTERY MARKETJNG(HK) Limited (HONG KONG) за результатом розгляду відповідних документів, включаючи зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31.01.2020 року №9/2020, рахунок-фактура (інвойс) від 29.07.2020 року № /2020, але в наданих до митного оформлення документах, інформація щодо виробника відсутня, міститься інформація щодо торговельної марки «GP BATTERІES», що підтверджено внесенням декларантом вказаної інформації до відповідних граф митної декларації, а тому відповідач вважає, що правомірно прийнято картку відмови №500020/2020/00432 та рішення про коригування митної вартості № UA500020/2020/000115/2.

Позивачем, в свою чергу, надано відповідь на відзив (вхід. №45838/20 від 02.11.2020 року), відповідно до якого позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, відхиляючи доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву.

Відповідачем не надано заперечень на відповідь на відзив.

Ухвалою суду, що занесеною до протоколу підготовчого засідання 19 листопада 2020 року, закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17 грудня 2020 року.

Позивач про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить звіт про направлення судової повістки електронною поштою, до суду 16 грудня 2020 року (вхід. № 53722/20) надійшла заява про розгляд справи без участі позивача.

Відповідач повідомлений належним чином та завчасно, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 17 грудня 2020 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, дослідивши наявні у справи письмові докази, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, ТОВ «Енерджи Трейд» зареєстровано 31.03.2014 року , номер запису до ЄДР № 1052453 . Одним із основних видів діяльної позивача є: оптова торгівля побутовими електротоварами й електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворювання звуку й зображення (основний) (а.с.23-29).

Матеріалами справи підтверджено, що 31 січня 2020 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Енержи Трейд» (, місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, оф. 304) (Покупець) та ТОВ «GP Baterry (Poland) Sp.z o.o. ul. Lopuszanska 36, 02-220 Warszawa» (Продавець) укладено контракт №Per/ №9/2020 (а.с.58-62).

Відповідно до п.1.1 Контракту, Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати партії товарів по цінам та в кількості, вказаним у параграфах 2.1 та 3. 1.

Пунктом 1.2. зазначено, що товар поставляється на територію України.

Номенклатура товарів у кожній поставці визначається Продавцем в рахунку/проформі рахунку (п. 2.1. Контракту). Ціни на товар та загальна вартість кожної поставки вказуються Продавцем в Рахунку/проформі, виставленому Покупцеві (п. 3.1. Контракту).

Згідно з п. 4.1. Контракту, постачання Товарів, згідно даному Контракту, здійснюється на умовах: у випадку морської поставки: FOB Порти Китаю та Hong Kong, у випадку наземної доставки: FCA Gdansk відповідно з Правилами Інкотермс-2020.

Відповідно до п. 7.1. Договору, товар повинен бути затарений та упакований таким чином, що виключити його зіпсування на період постачання до прийому покупцем. Вартість тари та упаковки входить у ціну товару (п. 7.2. Контракту).

Позивач зазначив, що на виконання цього договору на митну територію України надійшов товар, придбаний ТОВ «Енерджи-Трейд» товар-елементи живлення та з метою митного оформлення товару та вільного їх випуску у вільний обіг, 14 вересня 2020 року декларантом Позивача була подана електронна митна декларація № UA500020/2020/226261 на товар: первинні елементи живлення, циліндричні, діоксин-марганцеві, лужні побутового призначення ТМ «GP BATERRІES» в блістерах та без них: батарейка Alkaline (LR03) арт GPP CA24AS156-75200 in (1880 блістерів); батарейка Super Alkaline (LR61) арт GPP CA025A015-4800 шт (2400 блістерів), батарейка Ultra Alkaline (LR6) арт.

Разом з декларацією ТОВ «Енерджи Трейд» було подано наступні документи:

- Пакувальний лист №/2020 від 29.07.2020 року;

- Рахунок-фактура (інвойс) №/2020 від 29.07.2020 року;

- Домашній коносамент №SZNEG2007108 від 31.07.2020 року;

- Навантажувальний документ №186 від 03.09.2020 року;

- Декларація про походження товару №/2020 від 29.07.2020 року;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконання договору транспортно-експедиційних послуг №113 від 17.08.2020 року;

- Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №1371 від 18.08.2020 року;

- Документ, що підтверджує вартість перевезення товару № б/н від 04.09.2020 року;

- Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією №113/145 від 10.09.2020 року;

- Зовнішньоекономічний договір купівлі-продажу товарів, що декларується №Per/ №9/2020;

- Рахунок-фактура (інвойс) між нерезидентами, між виробником (Китай) та представником виробника (Польща) про поставку товарів, митна вартість яких визначається №YTT0 та №YTT0 від 28.07.2020 року;

- Договір про надання послуг митного брокера №01Б від 16.09.2014 року;

- Договір (контракт) на транспортно-експедиційне обслуговування №0110/19-38 від 01.10.2019 року;

- Прайс-лист інвойсу № /2020 від 29.07.2020 року;

- Специфікації до контейнерів MEDU1820244 та MEDU3536561 від 29.07.2020 року;

- Копія митної декларації країни відправлення 0А151VESA00FD5 від 04.08.2020 року.

За результатами розгляду поданих документів відповідач електронним повідомленням повідомив декларанта що у поданих документах містяться розбіжності та було запропоновано надати:

Договір (угоду, контракт) з третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

Рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договорами;

Виписку з бухгалтерської документації.

Каталоги виробника товару.

Суд встановив, що у відповідь на вищезазначене повідомлення 15 вересня 2020 року позивачем надано митному органу рахунки-фактури (інвойси) між нерезидентами (між виробником Китай) та представником виробника (Польща) та звернувся з проханням про продовження оформлення митної декларації у зв`язку з неможливістю надати документи упродовж 10 діб, а саме виписки з бухгалтерської документації.

Однак, матеріалами справи підтверджено, що 15.09.2020 року Одеською митницею Держмитслужби в митному оформленні відмовлено згідно з вимог ч. 6 п. 2 ст. 54 МК України та прийнято картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA50020/2020/00432 та рішення про коригування митної вартості товарів № UF500020/2020/00115/2 від 15 вересня 2020 року, в якому наведені такі підстави: подані документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: при визначенні митної вартості до ціни додається, якщо вони включалися до ціни вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням. Згідно з п. 7.2. Контракту, вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості. На підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До митного оформлення надано рахунок на оплату від ТОВ ЛП груп та договір про надання транспортно-експедиційних послуг, але у зазначених документах інформація щодо банківських установ та банківські реквізити не співпадають; у прайс-листі продавця та специфікації до контракту міститься інформація щодо виробника товарів, проте товаросупровідні документ, надані декларантом до митного оформлення, не містять інформації щодо виробника; на копії МД країни відправлення відсутні відмітки митниці оформлення; висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 10.09.2020 року №113/145 зроблено на основі наданих до митного оформлення товаросупровідних документів, експерт використовував основний метод визначення митної вартості відповідно до МК, тобто не здійснював аналізу ринкової вартості імпортованих подібних (аналогічних) товарів у проміжок часу наближений до дати ввезення оцінюваних товарів на митну території України; у висновку зазначено результат проведення експертизи елементів живлення у асортимент 49 артикулів, торговельної марки «GP» виробництво: GP BATTERY MARKETJNG(HK) Limited (HONG KONG) за результатом розгляду відповідних документів, включаючи зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31.01.2020 року №9/2020, рахунок-фактура (інвойс) від 29.07.2020 року № /2020, але в наданих до митного оформлення документах, інформація щодо виробника відсутня, міститься інформація щодо торговельної марки «GP BATTERІES», що підтверджено внесенням декларантом вказаної інформації до відповідних граф митної декларації (а.с. 41-45).

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з таких підстав.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (надалі - МК України), законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, орган доходів і зборів має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Суд встановив, що підтверджено матеріалами справи, що під час здійснення Одеською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом за МД №500020/2020/226261 було встановлено, що надані позивачем документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, зокрема, відповідно до пп. в) п. 1 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.7.2 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 31.01.2020 року №9/2020 вартість тари, упаковки та маркування входить у ціну товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України подаються транспортні перевізні документи, також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів . До митного оформлення надано рахунок на оплату від ЛП груп від 18.08.2020 року № 1371 та договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.10.2019 року № 0110/19-38, але у зазначених документах інформація щодо банківських установ та банківських реквізитів не співпадають; у прайс-листі продавця від 29.07.2020 року та специфікації до зовнішньоекономічного контракту б/ н від 29.07.2020 року міститься інформація щодло виробника товарів, що оцінюються, що підтверджується внесенням інформації до відповідних граф декларації «Виробник не має даних». ; на копії МД країни відправлення від 04.08.2020 року №ОА15IVESA00FD5 відсутні відмітки митниці оформлення; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією від 10.09.2020 року № 113/145 зроблено на основі даних до митного оформлення товаросупровідних документів, експерт використовував основний метод визначення митної вартості відповідно до МК України, тобто не здійснював аналізу ринкової вартості імпортованих (подібних0 товарів у проміжок часу, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів на митну територію України, також у висновку зазначено результат проведення експертизи елементів живлення у асортименті 49 артикулів , торговельної марки «GP» виробництво: GP BATERRY MARKETJNG(HK) Limited (HONG KONG) за результатом розгляду відповідних документів, включаючи зовнішньоекономічний договір (контракт) від 31.01.2020 року №9/2020, рахунок-фактура (інвойс) від 29.07.2020 року № /2020, але в наданих до митного оформлення документах, інформація щодо виробника відсутня, міститься інформація щодо торговельної марки «GP BATERRІES», що підтверджено внесенням декларантом вказаної інформації до відповідних граф митної декларації

З метою усунення виявлених розбіжностей та підтвердження числових складових митної вартості від декларанта було витребувано відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 53, статей 54, 57 МКУ додаткові документи згідно з переліком, викладеним у електронному повідомленні.

15.09.2020 року представником позивача було надано митниці заяву, відповідно до якої представник позивача надав рахунки-фактури та просив продовжити митне оформлення за наявним документами станом на 15.09.2020 року, оскільки можливості надати інші документи не має (а.с.205).

Оцінюючи докази, що надані сторонами в межах предмету доказування, проаналізувавши положення Митного кодексу України, суд дійшов висновку, що висновки митного органу щодо неможливості визначення вартості товару за першим методом є помилковими, з огляду на таке.

Так, відповідно до ст. 1 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», зовнішньоекономічний договір (контракт) - домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності;

Сторони є вільними у укладенні зовнішньоекономічного договору, а тому відсутність банківських реквізитів у відповідних документах не може вплинути на митну вартість імпортованого товару.

Відповідно до п. 1 ч. 10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті витрати, понесені покупцем, у т.ч. вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Відповідно до п. 7.2. Контракту, ціна товару містить вартість тари, упаковки та маркування.

Таким чином, з огляду на те, що умовами контракту передбачено, що ціна товару містить вартість тари, упаковки та маркування, суд доходить висновку, що доводи відповідача щодо неможливості перевірити правильність вартості, яка була фактично сплачена за відсутності даних щодо даної складової митної вартості є помилковими.

Також, позивач зазначив, що ціна на товар та загальна вартість кожної поставки вказуються Продавцем в рахунку, проформі рахунку кількості та за ціною, що зазначена у рахунку-проформі, виставленого покупцеві (що передбачено п.4. 1 Контракту).

Позивач пояснив, що згідно з інвойсу № /2020 від 29.07.2020 року, який є невід`ємною частиною даного контракту від 31.01.2020 року №9/2020, позивачу було поставлено товар за переліком на загальну суму 192656,98 дол. США та відповідно до п.п. 5.3 даного контракту, умови оплати за товар уточняються у рахунку, проформі рахунку продавця. Згідно з змісту інвойсу №/2020 від 29.07.2020 року визначено, що оплата товару здійснюється на протязі 90 днів з моменту митного оформлення товару (а.с.54-55).

На підставі чого, така вартість товару була визначена декларантом (Позивачем) як митна вартість товару за ціною договору.

Згідно з частиною 3 статті 53 МКУ, митна вартість товару підтверджується зовнішньоекономічним контрактом, інвойс та пакувальний лист містять відомості про вартісну, якісну та кількісну характеристику товару, змістова наповненість визначених документів чинним законодавством не встановлена та відноситься до сфери відання суб`єкта господарювання.

Стосовно тверджень митного органу про те, що до митного оформлення надано рахунок на оплату від ЛП груп від 18.08.2020 року № 1371 та договір (контракт) про надання транспортно-експедиційних послуг від 01.10.2019 року № 0110/19-38, але у зазначених документах інформація щодо банківських установ та банківських реквізитів не співпадають, і тим самим неможливо перевірити правильність вартості товару, суд зазначає таке.

Відповідно до п.6.1. контракту, перелік товаросупроводжувальних документів: коносамент, рахунок, сертифікат походження.

Так, суд встановив, що позивачем було надано коносамент від 31.07.2020 року, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №113 від 17.08.2020 року, довідка від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційних послуг від 04.09.2020 року та платіжне доручення №1371 від 18.08.2020 року про підтвердження факту оплати транспортно-експедиційних послуг.

Таким чином, суд вважає, що позивачем надано всі, передбачені контрактом товаросупроводжувальні документи.

Окрім того, суд звертає увагу, що наявність будь-яких недоліків в оформленні зазначених документів, не можуть свідчити про відсутність господарської операції.

Стосовно тверджень митного органу щодо відсутності інформації про виробника товару на товаросупроводжувальних документах, поданих декларантом до митного оформлення представник позивача пояснив, що товари, митне оформлення яких здійснювалось придбавались позивачем у постачальника, який, в свою чергу, не є виробником товару.

Окрім того, суд встановив, що до митного оформлення надавались прайс-лист, специфікація товару та інвойс, виписаний виробником товару на адресу постачальника, що свідчить про вартість товару виробником контрагенту позивача.

Стосовно відсутності на митній декларації країни відправлення відмітки, позивач у відповіді на відзив пояснив, що вказана МД є електронним документом, який належним чином засвідчений електронним підписом посадової особи.

Згідно положень п.п. 4, 5 ст. 54 МК України, митний орган зобов`язаний, зокрема, здійснювати контроль заявленої декларантом митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення

Відповідно до ч. 1 ст. 254 МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування. Органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем документи та дані, які в них містяться є достатніми для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Також позивачем надані достатні та обґрунтовані пояснення на спростування доводів відповідача, в той же час, відповідачем не спростовані наведені позивачем доводи.

Частинами 4, 5 статті 58 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Пунктами 2, 3 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що до документів, які підтверджують митну вартість товарів, відносяться зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

В пункті 21 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/TRADE/148) (Женева, вересень 1983 року) зазначено, що точний зміст переліку витрат залежить від застосовуваних умов поставки.

В пункті 22 розділу VII Рекомендацій Європейської економічної комісії ООН "Формуляр-зразок уніфікованого рахунку - для міжнародної торгівлі" (ЕСЕ/RADE/148) (Женева, вересень 1983 року) показано, у якому порядку можуть зазначатися суми по рахунку, додаткові витрати та вирахування (в тому числі зазначаються витрати на навантаження товарів, пов`язані з їх транспортуванням до порту ввезення на митну територію України та інші витрати).

Пунктом 2 частини 2 статті 52 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI встановлено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що позивачем надано всі належним чином оформлені документи для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій та рішень.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енержи Трейд» (, місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, оф. 304) до Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21-А) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості від 15 вересня 2020 року № UA500020/2020/000115/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/00432,- задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2020/00432.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Юрія та Івана Лип, буд. 21-а) UA500020/2020/000115/2 від 15.09.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці Держмитслужби (, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, б. 21- А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Енержи Трейд» (, місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, буд. 10, оф. 304) судовий збір в розмір 11237,33 коп. (одинадцять тисяч двісті тридцять сім гривень 33 копійки).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.