Справа № 520/14712/2020
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 грудня 2020 р. Справа №520/14712/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Тімірязєва, буд. 6, м. Балаклія, Балаклійський район, Харківська область, 64200, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.09.2020 року № 0.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.11.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перевіркою встановлено зберігання пального УКТ ЗЕД без наявності ліцензії на право зберігання пального, а саме: підприємством отримано паливо згідно акцизних накладних від 21.04.2020 року, 25.05.2020 року, в яких зазначено адресу місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки - АДРЕСА_1 . Поставка дизпалива здійснюється ТОВ "ОВІС ТРЕЙД", яке листом №09/09-1 від 09.09.2020 повідомив позивача, що протягом березня - серпня 2020 року в акцизних накладних по ТОВ «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» невірно вказував адресу місця зберігання пального, яке не є акцизним складом.

Позивач вважає, що висновки акту перевірки спростовуються вищезазначеними обставинами, а тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

У відзиві відповідач вказав, що у позовній заяві ТОВ «Балаклійський молочний завод» вказує на те, що постачальником у акцизних накладних невірно вказана адреса, на яку постачалось пальне: м. Харків, вул. Римарська, буд. 13, кв. 2, яка не є акцизним складом. Фактично паливо доставлялось за адресою: Харківська область, м. Балаклія, вул. Тимірязєва, буд. 6. Відповідач зазначив, що фактична перевірка проводилась у присутності уповноваженої особи позивача адвоката Мєркулова Дениса Геннадійовича, але жодних документів або пояснень з приводу встановленого порушення або щодо фактичної адреси зберігання пального посадовим особам ГУ ДПС області надано не було ані під час проведення перевірки, ані на етапі, коли платник податків має право подати зауваження до акту перевірки.

Відповідач просить суд звернути особливу увагу на той факт, що на момент встановленого порушення у ТОВ «Балаклійський молочний завод» були відсутні ліцензії на право зберігання пального за жодною з адрес, вказаних позивачем у позовній заяві. Ліцензія на право зберігання пального за адресою: вул. Тимірязєва, 6, м. Балаклія, Харківська обл. була отримана позивачем терміном дії лише з 27.09.2020 (тобто, вже після проведення перевірки та встановлення порушення). Отже, на думку відповідача, ТОВ «Балаклійський молочний завод» в порушення ст. 15 Закону № 481 зберігав пальне, отримане згідно з акцизними накладними від 21.04.2020 № 4027 та від 25.05.2020 № 5579, не маючи відповідної ліцензії.

Інші заяви по суті справи від учасників справи до суду не надходили.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД" є суб`єктом господарювання, зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - 13.11.2019, основний вид діяльності - 10.51 - перероблення молока, виробництво масла та сиру (основний).

Посадовими особами контролюючого органу здійснено фактичну перевірку ТОВ "БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД", за результатами якої складено Акт №435/20/30/РРО/43347257 від 04.09.2020.

Відповідно до змісту акту перевірки контролюючим органом встановлено зберігання пального УКТ ЗЕД без наявності ліцензії на право зберігання пального, а саме: підприємством отримано паливо згідно акцизних накладних від 21.04.2020 року, 25.05.2020 року, в яких зазначено адресу місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, на якому суб`єкт господарювання неплатник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки - м. Харків, вул. Римарська, буд. 13, кв. 2.

За висновками акту перевірки контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

На підставі висновків акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 року № 0, яким на позивача накладено штраф у сумі 500000 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд застосовує такі норми чинного законодавства.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначено Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" № 481/95-ВР (далі - Закон №481).

Згідно зі ст.15 Закону №481 встановлено річну плату за ліцензії на право зберігання пального у розмірі 780 гривень.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються: підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету; підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву; суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження, а також фактичне місцезнаходження ємностей, що використовуються для зберігання пального.

Стаття 17 Закону №481 визначає, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Судом встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, що для здійснення господарської діяльності ТОВ «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» у відповідності до договору оренди №1 від 25.11.2019 орендує виробничі потужності у ТОВ «ФІНАНСОВА-ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ БСК», що розташовані за адресою: м. Балаклія, вул. Тимірязєва, 6.

Позивач також вказує, що підприємство орендує транспортні засоби в загальній кількості 81 (вісімдесят одна) шт., обсягу паливних баків яких складає 30800 (тридцять тисяч вісімсот) літрів. Поставка дизпалива здійснюється ТОВ "ОВІС ТРЕЙД".

Відповідно до акцизних накладних від 21.04.2020 № 4027 та від 25.05.2020 № 55791 ТОВ "ОВІС ТРЕЙД" поставляло позивачу пальне на адресу місця зберігання пального 61057, м. Харків, вул. Римарська, буд.13, кв. 2.

Обґрунтовуючи правову позицію щодо протиправності оскаржуваного рішення, позивач посилається на лист ТОВ "ОВІС ТРЕЙД" №09/09-1 від 09.09.2020, відповідно до якого ТОВ "ОВІС ТРЕЙД" повідомив, що протягом березня - серпня 2020 року в акцизних накладних по ТОВ «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» невірно вказував адресу місця зберігання пального, яке не є акцизним складом, та код КОАТУУ, зокрема, протягом-березня травня 2020 року вказували юридичну адресу (місцезнаходження) ТОВ «БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД» 61057, м. Харків, вул. Римарська, буд.13, кв. 2, хоча фактично пальне доставлялась за адресою: 64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Тимірязєва, буд. 6, код КОАТУУ .

Суд зауважує, що відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку заповнення акцизної накладної, розрахунку коригування акцизної накладної, заявки на поповнення (коригування) залишку пального, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25 лютого 2016 року № 218, якщо після реалізації пального відбувається повернення частини чи всього обсягу пального особі, що реалізує пальне, або виникає потреба у виправленні помилок, допущених при складанні акцизної накладної, показники такої акцизної накладної підлягають коригуванню шляхом складання розрахунку коригування акцизної накладної та реєстрації його в Єдиному реєстрі акцизних накладних.

Тобто, законодавцем чітко визначено порядок виправлення помилок у акцизних накладних, при цьому до суду не надано відповідних доказів здійснення постачальником позивача необхідних дій щодо правильного відображення адреси постачання (місця зберігання) пального, а тому лист ТОВ "ОВІС ТРЕЙД" №09/09-1 від 09.09.2020 не може слугувати належною підставою для звільнення платника податків від відповідальності, передбаченої Законом №481.

Окрім того, такий лист до перевірки не надавався, на адресу контролюючого органу до моменту винесення оскаржуваного рішення не надсилався, що відповідно до приписів ст.44 ПК України викликає обґрунтований сумнів щодо його існування на момент перевірки.

Суд вважає обґрунтованими посилання відповідача на відсутність у позивача будь-яких ліцензій на зберігання пального як на момент постачання пального, так і на момент фактичної перевірки.

Оцінюючи аргументи учасників справи, суд зважає на принцип «добросовісність платника податків», який полягає в тому, що платник податків не може відповідати за порушення, допущені іншими особами, якщо не було доведено його безпосередню участь у правопорушенні.

Однак у цій справі аргументи позивача щодо невірно заповнених контрагентом у акцизних накладних відомостей щодо місця зберігання пального спростовуються відсутністю ліцензії на зберігання пального як за адресою: АДРЕСА_2 , так і за адресою: 64200, Харківська область, м. Балаклія, вул. Тимірязєва, буд. 6.

Вищевикладене свідчить про недобросовісність позивача як платника податків, оскільки він діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, а також позивач мав би отримати ліцензію на зберігання пального, відтак до позивача має застосовуватись відповідальність, передбачена Законом №481.

При цьому суд зазначає, що перевіряючи оскаржуване рішення на відповідність приписам ст.2 КАС України, суд вважає його обґрунтованим та правомірним.

Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БАЛАКЛІЙСЬКИЙ МОЛОЧНИЙ ЗАВОД" (вул. Тімірязєва, буд. 6, м. Балаклія, Балаклійський район, Харківська область, 64200, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя О.Г. Котеньов