Справа № 370/1802/20
Суддя: Мазка Н. Б.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1802/20

"01" грудня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі головуючої судді Мазки Н.Б., розглянувши у приміщенні суду у смт Макарів Київської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Тиврійського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Цунаєва Олександра Михайловича про скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора СРПП №1 Тиврійського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Цунаєва Олександра Михайловича про скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що він працює на приватному підприємстві «Деліція» на посаді начальника транспортного відділу. Під час роботи користується службовим авто Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , що належить вищезазначеному підприємству. 26.07.2020 року транспортний засіб, яким керував позивач, було зупинено співробітниками патрульної поліції, після чого інспектор СРПП №1 Тиврівського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 сповістив, що він вчинив порушення правил дорожнього руху, а саме - порушив правила обгону, здійснивши обгін транспортного засобу на мосту. Позивач заперечував проти цього, адже керував автомобілем згідно чинних правил, і попросив поліцейського пред`явити докази порушення, на яке він посилається. Відповідач, не беручи до уваги пояснення і зауваження позивача, склав щодо нього постанову серії БАА №345329 від 26.07.2020 року, за якою його притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Після того, як поліцейський склав постанову і надав її позивачу для підпису, ОСОБА_1 повідомив, що заперечую проти її змісту і вважаю твердження про вчинення ним правопорушення таким, що є необґрунтованим та не відповідаючим дійсності. Позивач відмітив факт відповідної незгоди в розділі 8 постанови, але відповідачем жодні із заперечень позивача не були взяті до уваги під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Зі складеною постановою відповідач категорично не згоден, а її оформлення вважає протиправним.

Позивач стверджує, що постанова не містить жодних посилань на наявність будь-яких доказів в розумінні ст.251 КУпАП, в тому числі відсутні і посилання на засоби відео- та/або фото фіксації порушення, які б мали бути у випадку, якщо воно дійсно сталося б.

Позивач наголошує, що під час винесення постанови старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 не дотримано вимоги ст.245, 276, 280 КУпАП. Не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діяннях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, а відтак постанова має бути визнана протиправною у зв`язку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Позивач просить: визнати постанову серії БАА №345329 від 26.07.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Згідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 05.08.2020 року, справу №370/1802/20 постановлено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків.

Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог КАС України.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п.10 ч.1 ст.4 КАС України, яким передбачено, що розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно вимог ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Працівники органів і підрозділів Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції і у даному випадку не можуть виступати самостійними суб`єктами владних повноважень, тобто окремо від державного органу, посадовою особою якого вони є, виносячи одноособові рішення.

При цьому підстави та порядок заміни неналежної сторони у адміністративному процесі встановлено приписами ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилами ч.3 ст.48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Разом з тим, позивач клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем не надав, тому суд не може замінити неналежного відповідача.

Позов ОСОБА_1 до інспектора, який є неналежним відповідачем у даному спорі, задоволенню не підлягає.

При цьому, відповідно до приписів ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, постанову ЕАК №2336608 від 03.04.2020 року слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись вимогами ст.ст.2, 4, 20, 44, 48, 77, 241, 243-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора СРПП №1 Тиврійського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Цунаєва Олександра Михайловича про скасуванні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення з урахуванням положень п.п.15.5п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Рішення складено 01.12.2020 року.

Суддя