Справа № 280/4990/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 грудня 2020 року Справа № 280/4990/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представника позивача Савенко О.О.

відповідача 1 не прибув

відповідача 2 не прибув

представника відповідача 3 Демчук А.В.

представника третьої особи не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства" Запорізький олійноекстракційний завод" (вул.Харчова, 3, м. Запоріжжя, 69014, )

до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коротич Максима Миколайовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул.Жуковського, буд. 36, м. Запоріжжя, 69063), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Полтавець Дмитра Володимировича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул.Жуковського, буд. 36, м. Запоріжжя, 69063), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул.Жуковського, буд. 36, м. Запоріжжя, 69063, ),

третя особа Публічне акціонерне товариство "Запорізький оліяжиркомбінат" (вул.Харчова, буд. 3, м. Запоріжжя, 69014, )

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного акціонерного товариства" Запорізький олійноекстракційний завод" (далі позивач) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коротич Максима Миколайовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі відповідач 1), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Полтавець Дмитра Володимировича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі відповідач 2), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі відповідач 3), третя особа Публічне акціонерне товариство "Запорізький оліяжиркомбінат", в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення №51453631, №51457698 від 04.03.2020 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04 березня 2020 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Коротич М.М. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради під час розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД», прийнятої 27.02.2020 за реєстраційним номером 38691799, для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно прийняв рішення № 51453631 зупинити розгляд заяви до подання: Документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (п.п. 1 п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р.№ 1127); Договору про спільну діяльність або договір простого товариства, у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності (п.п. 5 п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р.№1127).

04 березня 2020 року Державний реєстратор прав на нерухоме майно Полтавець Д.В. Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради під час розгляду заяви Приватного акціонерного товариства «ЗАПОРІЗЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД», прийнятої 27.02.2020 за реєстраційним номером 38690807, для проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно прийняв рішення №51457698 зупинити розгляд заяви до подання: Документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (п.п. 1 п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р.№ 1127); Договору про спільну діяльність або договір простого товариства, у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності (п.п. 5 п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р.№1127).

Позивач вважає прийняті відповідачем 1 та відповідачем 2 рішення такими, що порушують його права та суперечать Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», прийняті не розсудливо та з порушенням вимоги пропорційності та просить їх скасувати.

Так позивач зазначає, що Відповідачу 1 та Відповідачу 2 було подано Договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудований об`єкт нерухомого майна №3-39 від 20 травня 2019 року, укладений між Приватним акціонерним товариством "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОЛІЯЖИРКОМБІНАТ" («Замовник») та ПРАТ "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОЛІЙНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" («Інвестор»).

Відповідно до умов даного договору: «1.1. Відповідно до цього Договору Замовник, який реалізує проект «Реконструкція відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» по вул. Харчова, 3 м. Запоріжжя», 11 та 111 черга на підставі Дозволу від 19 липня 2018 року №ЗП 84, наданого Замовнику Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, на земельній ділянці кадастровий номер :07:036:0114, що перебуває у користуванні у Замовника на підставі державного акту на право постійного користування землею №604 від 19 квітня 1994 року, продає Інвестору майнові права на нерухоме майно (основні засоби виробництва). П. 1.2. Під «майновими правами» в цьому Договорі Сторони розуміють: 1) право на отримання у власність новозбудованого об 'єкта нерухомого майна після його прийняття в експлуатацію органом державного архітектурно-будівельного контролю; 2) право на відчуження прав на об`єкт будівництва третій особі (шляхом відступлення прав за цим Договором).

Пункт 1.3. Цей Договір є підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Під «нерухомим майном» («основними засобами виробництва») в цьому Договорі Сторони розуміють комплекс будівель та споруд: 1) Силос 022м, Н=37,416 м, У=12305,37 м3 - дві одиниці; 2) Норійна вежа - дві одиниці; 3) Галерея транспортна; 4) Естакада транспортера; 5) Під силосна галерея; 6) Електрощитова.

Пункт 2.2. Замовник зобов`язується після завершення будівництва забезпечити: а) технічну інвентаризацію нерухомого майна; б) прийняття в експлуатацію нерухомого майна органом державного архітектурно- будівельного контролю.

Пункт 2.4. На підставі цього Договору Інвестор здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно. Для реалізації цього права Замовник забезпечує його необхідними документами. що підтверджують прийняття в експлуатацію органом державного архітектурно-будівельного контролю об 'єкта нерухомого майна».

Таким чином позивач вважає, що Договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудований об`єкт нерухомого майна №3-39 від 20 травня 2019 року є договором, предметом якого с нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, який є підставою для державної реєстрації прав відповідно до пункту 1) частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому вимога щодо надання саме договору про спільну діяльність або договору простого товариства суперечить пункту 1) частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, позивач не згодний і з вимогою щодо подання документа, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції, оскільки законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так Сертифікатом серії ЗП №71 від 13 грудня 2019 р. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області підтвердив готовність до експлуатації найменування об 'єкта згідно проекту «Реконструкція відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» по вул. Харчова, 3 м. Запоріжжя, III черга» у складі: 1) Силос металевий, поз. №138 - 444.88 кв.м; 2) Силос металевий, поз. №139 - 444.88 кв.м; 3) Норійна вежа, поз. №140 - 26.0 кв.м; 4) Норійна вежа, поз. №141 - 31.38 кв.м; 5) Галерея транспортна, поз. №142 - 33.85 кв.м; 6) Естакада транспортера, поз. №143 - 60.53 кв.м; 7) Під силосна галерея, літ.Р10 -172.1 кв.м.

Сертифікатом серії ЗП №83 від 10 лютого 2020 р. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області підтвердив готовність до експлуатації найменування об 'єкта згідно проекту «Реконструкція відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» по вул. Харчова, 3 м. Запоріжжя, II черга» у складі 1) електрощитова, літ.Р11 - 22.3 кв.м.

Вказує на те, що поза увагою відповідачів 1 та 2 залишилось те, що «Реконструкція відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» по вул. Харчова, 3 м. Запоріжжя» - це назва згідно проектної документації. В Державному реєстру речових прав на нерухоме майно не існує такого об`єкту - «відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника» - ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат», тобто не існує об`єкту нерухомого майна, який було реконструйовано і, відповідно, немає потреби вносити зміни до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо вже зареєстрованих прав власності та/або суб`єктів цих прав. Крім того, відповідачі 1 та 2 не звернули увагу на те, що Договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудований об 'єкт нерухомого майна №3-39 від 20 травня 2019 року дає право ПРАТ "ЗАПОРІЗЬКИЙ ОЛІИНОЕКСТРАКЦІЙНИЙ ЗАВОД" на отримання у власність новозбудованого об 'єкта нерухомого майна (після його прийняття в експлуатацію органом державного архітектурно- будівельного контролю).

У звязку з вищевикладеним вважає, що відповідачі 1 та 2 зобовязані були відкрити новий розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з присвоєнням номера обєкту нерухомого майна, а позивачем було подано документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта і договір, предметом якого є нерухоме майно, речові права не яке підлягають державній реєстрації. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 29.07.2020 відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.08.2020.

Також залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство "Запорізький оліяжиркомбінат".

10.08.2020 третьою особою було подано до суду пояснення, в яких третя особа зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Ухвалою суду від 27.08.2020 витребувано у Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради письмові докази та відкладено підготовче засідання на 12.10.2020.

31.08.2020 відповідачами 1 та 2 подано аналогічні відзиви на позовну заяву, де зазначають, що з позовними вимогами не згодні із наступних підстав. Державними реєстраторами прийнято рішення про зупинення розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зазначено, що документи подано не в повному обсязі, а саме не надано документи, що посвідчують право власності на обєкти нерухомого майна до його реконструкції та договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результатів спільної діяльності). Звертає увагу на те, що відповідно до Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, договір купівлі-продажу майнових прав може бути поданий на державну реєстрацію лише при державній реєстрації окремого індивідуально визначеного нерухомого майна (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщеного в об`єкті нерухомого майна. Відповідно до технічних характеристик нерухомого майна, яка міститься у поданих на державну реєстрацію документів, дана нерухомість не є окремим індивідуально визначеним нерухомим майном (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщеним в об`єкті нерухомого майна.

Крім того, в поданих сертифікатах відповідності закінченого будівництвом об`єкта виданого департаментом державної архітектурної будівельної інспекції у Запорізькій області зазначено характер будівництва - «реконструкція», а тому позивач повинен був подати документ, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції.

Твердження позивача, що договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудований об`єкт нерухомого майна № 3-39 від 20 травня 2019 року є підставою для державної реєстрації прав відповідно до п. 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не відповідає дійсності. У відповідності п. 1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката, а предметом поданого на державну реєстрацію договору є майнові права, а не нерухоме майно. Просять у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 12.10.2020 провадження у справі зупинено для надання часу сторонам для примирення до 18.11.2020.

Ухвалою суду від 18.11.2020 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 18.11.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.12.2020.

В судовому засіданні 14.12.2020 представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав та просив їх задовольнити.

Відповідачі 1 та 2 в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи були повідомлені належним чином.

Представник відповідача 3 в судовому засіданні 14.12.2020 проти задоволення позовних вимог заперечував, просив у їх задоволенні відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача 3, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, з`ясував наступне.

Судом встановлено, що відповідно до опису документів, що подаються для отримання адміністративної послуги, а саме державної реєстрації права власності на нерухоме майно, позивачем відповідачам 1 та 2 було подано наступний пакет документів: 1) документи, що посвідчують особу та ідентифікаційний номер (за наявності); 2) заяви (формується за результатами реєстрації поданих документів); 3) договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудований обєкт нерухомого майна № З-39 від 20.05.2019; 4) наказ № 32 від 10.07.2017; 5) технічний паспорт від 24.01.2020, виданий ТОВ № 1 Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації; 6) сертифікат ДАБІ серії ЗП № 71 від 13.12.2019 та сертифікат ДАБІ серії ЗП № 83 від 10.02.2020.

Як вбачається з матеріалів справи між ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» (Замовник) та ПАТ «Запорізький олійноекстраційний завод» (Інвестор) 20.05.2019 було укладено Договір № З-39 купівлі-продажу майнових прав на новозбудований обєкт нерухомого майна, предметом якого відповідно до п.1.1 Договору є: Відповідно до цього Договору Замовник, який реалізує проект «Реконструкція відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» по вул. Харчова, 3 м. Запоріжжя», ІІ та ІІІ черги на підставі Дозволу від 19 липня 2018 року №ЗП 84, наданого Замовнику Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, на земельній ділянці кадастровий номер :07:036:0114, що перебуває у користуванні у Замовника на підставі державного акту на право постійного користування землею №604 від 19 квітня 1994 року, продає Інвестору майнові права на нерухоме майно (основні засоби виробництва).

Пунктом 1.2 Договору № З-39 від 20.05.2019 передбачено, що: Під «майновими правами» в цьому Договорі Сторони розуміють: 1) право на отримання у власність новозбудованого об 'єкта нерухомого майна після його прийняття в експлуатацію органом державного архітектурно-будівельного контролю; 2) право на відчуження прав на об`єкт будівництва третій особі (шляхом відступлення прав за цим Договором).

Відповідно до п. 1.3 Договору № З-39 від 20.05.2019 Цей Договір є підставою для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Під «нерухомим майном» («основними засобами виробництва») в цьому Договорі Сторони розуміють комплекс будівель та споруд: 1) Силос 022м, Н=37,416 м, У=12305,37 м3 - дві одиниці; 2) Норійна вежа - дві одиниці; 3) Галерея транспортна; 4) Естакада транспортера; 5) Під силосна галерея; 6) Електрощитова.

Пунктом 2.2. Договору № З-39 від 20.05.2019 передбачено, що Замовник зобов`язується після завершення будівництва забезпечити: а) технічну інвентаризацію нерухомого майна; б) прийняття в експлуатацію нерухомого майна органом державного архітектурно- будівельного контролю.

Пункт 2.4. Договору № З-39 від 20.05.2019 визначає, що на підставі цього Договору Інвестор здійснює реєстрацію права власності на нерухоме майно. Для реалізації цього права Замовник забезпечує його необхідними документами. що підтверджують прийняття в експлуатацію органом державного архітектурно-будівельного контролю об`єкта нерухомого майна.

До Договору № З-39 купівлі-продажу майнових прав на новозбудований обєкт нерухомого майна від 20.05.2019 сторонами укладено Додаткову угоду від 25.12.2019 та складено Акт приймання-передачі від 25.02.2020.

Судом встановлено, Сертифікатом серії ЗП №71 від 13 грудня 2019 р. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області підтвердив готовність до експлуатації найменування об`єкта згідно проекту «Реконструкція відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» по вул. Харчова, 3 м. Запоріжжя, III черга» у складі: 1) Силос металевий, поз. №138 - 444.88 кв.м; 2) Силос металевий, поз. №139 - 444.88 кв.м; 3) Норійна вежа, поз. №140 - 26.0 кв.м; 4) Норійна вежа, поз. №141 - 31.38 кв.м; 5) Галерея транспортна, поз. №142 - 33.85 кв.м; 6) Естакада транспортера, поз. №143 - 60.53 кв.м; 7) Під силосна галерея, літ.Р10 -172.1 кв.м.

Також Сертифікатом серії ЗП №83 від 10 лютого 2020 р. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області підтвердив готовність до експлуатації найменування об 'єкта згідно проекту «Реконструкція відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» по вул. Харчова, 3 м. Запоріжжя, II черга» у складі: 1) електрощитова, літ.Р11 - 22.3 кв.м.

04.03.2020 відповідачем 1 було прийнято Рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51453631, яким було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень поданої для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на силос металевий поз. № 138, силос металевий поз. № 139, норійна вежа поз. № 140, норійна вежа поз. № 141, галерея транспортна поз. № 142, естакада транспортера поз. № 143, під силосна галерея літ. Р10, що розташовані: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3, у звязку з: документи подані не в повному обсязі, а саме для державної реєстрації права власності у звязку із зміною субєкта такого права в результаті реконструкції обєкта нерухомого майна подається: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (п.п. 1 п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р.№ 1127); 2) Договір про спільну діяльність або договір простого товариства, у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності (п.п. 5 п. 45 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р.№1127).

04.03.2020 відповідачем 2 було прийнято Рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51457698, яким було зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень поданої для проведення державної реєстрації права власності, форма власності: приватна на будівля електрощитової літ. Р11, що розташовані: Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3, у звязку з: документи подані не в повному обсязі, а саме заявником не надано: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна будівля електрощитової літ. Р11 до його реконструкції; 2) Договір про спільну діяльність або договір простого товариства, у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності.

Позивач не погодився з прийнятими рішеннями від 04.03.2020 № 51453631 та № 51457698, а тому звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 2 Закону № 1952 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

За приписами пунктів 1, 2 частини 3 статті 10 Закону № 1952 державний реєстратор, зокрема: встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора вбачається, що одним із його обов`язків є встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. І для перевірки цієї інформації з метою недопущення одночасного існування подвійної державної реєстрації прав державний реєстратор не лише вправі, а й повинен, зокрема, запитувати від відповідних органів інформацію, які відповідно до чинного на момент оформлення права законодавства проводили таке оформлення, вимагати у разі потреби подання додаткових документів тощо.

Такий обов`язок узгоджується із закріпленими ч.1 ст.3 Закону № 1952-IV засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження (пункт 1).

Частиною 1 статті 18 Закону № 1952 визначено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Частиною 2 статті 18 Закону № 1952 передбачено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав.

Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 року № 553) (далі Порядок № 1127).

Згідно з пунктом 6 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса, крім випадків, передбачених цим Порядком.

Пунктом 12 Порядку № 1127 передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор обов`язково використовує відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, а також відомості з інших інформаційних систем, доступ до яких передбачено законодавством, у тому числі відомості з Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру документів.

Тобто, законом закріплено обов`язок державного реєстратора при здійсненні дій по державній реєстрації прав на нерухоме майно, перевірити чи відповідають заявлені права та документи вимогам законодавства, а також чи наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно.

Згідно з п. 14 Порядку №1127 у разі коли під час розгляду заяви встановлено наявність підстав, передбачених законом для зупинення розгляду заяви, державний реєстратор невідкладно приймає рішення щодо зупинення розгляду заяви.

Згідно з частиною 1, 2, 4 статті 23 Закону № 1952 розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором виключно у таких випадках: 1) подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством; 2) неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному цим Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 1 січня 2013 року. Державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника. Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви. Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.

Таким чином, Закон № 1952 містить вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Аналіз викладених норм свідчить, що під час державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний зупиняти розгляд заяви про Державну реєстрацію у разі: подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, а також неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному у п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону, інформації про зареєстровані до 01.01.2013 речові права на відповідне нерухоме майно.

Відповідно до ст. 27 Закону № 1952 державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення обєкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 45 Порядку № 1127, для державної реєстрації права власності у зв`язку із зміною суб`єкта такого права в результаті реконструкції об`єкта нерухомого майна, у тому числі в результаті переведення об`єкта нерухомого майна із житлового у нежитловий або навпаки подаються: 1) документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав); 2) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 3) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, реконструкція якого здійснювалась у результаті спільної діяльності). У разі зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни такі відомості вносяться до Державного реєстру прав відповідно до законодавства поза процедурою державної реєстрації прав. Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів. У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.

Нормами ст. 27 вказаного Закону визначено перелік документів, які є підставою (кожен самостійно) для державної реєстрації права власності на нерухоме майно. При цьому, системний аналіз наведених нормативних положень дає підстави для висновків про те, що ними не встановлено виключного переліку документів, які підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. У п. 45 зазначеного Порядку визначено перелік документів, яких необхідно подати для державної реєстрації права власності у зв`язку із, зокрема, реконструкцією об`єкта нерухомого майна.

Також суд зазначає, що аналіз Закону № 1952 дає підстави дійти до висновку про те, що закон чітко визначає критерії, за якими державний реєстратор має перевіряти відповідність поданих документів вимогам законів, зокрема: щодо дотримання письмової форми правочину, відсутність у документах підчищень та виправлень, розбірливість тексту, відповідність форми встановленим вимогам, визначення факту виникнення у заявника речового права на нерухоме майно або ж його обтяження, а також встановлення відсутності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Крім того, державний реєстратор перевіряє повноту поданих для проведення державної реєстрації документів. Разом з тим, державний реєстратор не повноважний перевіряти справжність документів, наданих для проведення державної реєстрації.

Суд встановив, що ПАТ «Запорізький олійноекстраційний завод» разом із заявами подали державним реєстраторам Сертифікати ДАБІ, що засвідчують відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації та підтверджують його готовність до експлуатації, технічні паспорти та укладений між ними договір купівлі-продажу майнових прав на новозбудований обєкт нерухомого майна..

На підставі аналізу переліку поданих документів суд дійшов до висновку про те, що позивачем було подано повний пакет документів для проведення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт.

Водночас, як вважають відповідачі, позивач не надав документа, що посвідчує право власності на об`єкти нерухомого майна до його реконструкції.

Як зазначено вище, державні реєстратори рішеннями від 04.03.2020 зупинили розгляд заяв у зв`язку з поданням документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством, зазначено про необхідність подати: документ, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції; договір про спільну діяльність або договір простого товариства.

Судом було досліджено Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, на предмет наявності інформації про право власності (інші речові права та обтяження) на всі обєкти нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Запоріжжя, вул. Харчова, 3 та встановив, що у відомостях про складові частини кожного обєкта нерухомого майна відсутня інформація про такі будівлі та споруди як: силос металевий поз. № 138, силос металевий поз. № 139, норійна вежа поз. № 140, норійна вежа поз. № 141, галерея транспортна поз. № 142, естакада транспортера поз. № 143, під силосна галерея літ. Р10 та електрощитова, літ. Р11.

Суд зазначає, що позивач жодних дій щодо реконструкції відділення приймання та підготовки до переробки насіння соняшника ПАТ «Запорізький оліяжиркомбінат» не здійснював, інформація щодо вищезгаданих обєктів нерухомого майна в Державних реєстрах на момент подачі документів для реєстрації речових прав відсутня, до суду належних та допустимих на підтвердження даного факту не надано, як і не надано документів від ПАТ «Запорізький олійноекстраційний завод» та уповноважених органів, що посвідчують право власності на об`єкти нерухомого майна до їх реконструкції, а тому вимога державного реєстратора про надання позивачем документа, що посвідчує право власності на обєкт нерухомого майна до його реконструкції є незаконною, оскільки відповідно до пункту 45 Порядку № 1127 такі документи подаються на реконструйовані об`єкти нерухомого майна

Єдиною підставою, на яку посилаються відповідачі є Сертифікати відповідності закінченого будівництвом обєкта від 13.12.2019 серії ЗП № 71 та від 10.02.2020 серії ЗП № 83, виданих ДАБІ в Запорізькій області, де зазначено характер будівництва «реконструкція».

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до абзацу 2 пункту 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Форму сертифіката затверджено Додатком 7 вищезгаданого Порядку № 461.

Частиною 2 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 25, 26 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою КМУ від 13.04.2011 № 461 орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об`єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з`ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об`єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Під час розгляду питання прийняття в експлуатацію об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, орган державного архітектурно-будівельного контролю має право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи).

У разі потреби під час розгляду питань, пов`язаних з видачею сертифіката, орган державного архітектурно-будівельного контролю може звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків, що стосуються об`єкта будівництва.

Неподання таких висновків у встановлений строк не є підставою для продовження строку видачі сертифіката або відмови в його видачі.

Отже, здійснюючи повноваження з контролю, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю мають право оглядати об`єкт із здійсненням фото- та відеофіксації, відбирати зразки продукції, призначати експертизу, одержувати проектну та виконавчу документацію, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, отримувати матеріали, відомості, довідки, пояснення з питань, що виникають під час огляду об`єкта, та залучати в разі потреби установи, організації, у тому числі громадські об`єднання осіб з інвалідністю, державні органи (їх консультативно-дорадчі органи), звернутися до державних органів з метою отримання відповідних висновків, що стосуються об`єкта будівництва, тощо.

Проте, маючи зазначену вище компетенцію щодо проведення контролю дотримання вимог будівельного законодавства, Департаментом ДАБІ в Запорізькій області було видано Сертифікати, якими засвідчено відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації, не виявивши при цьому будь-яких порушень містобудівного законодавства з боку заявника.

Поданню заяв про реєстрацію права власності позивачем на обєкти нерухомого майна, виходячи з національної системи регулювання підстав та порядку підготовки до такої реєстрації на новозбудоване нерухоме майно, слугувала та передувала активна участь в такому процесі держави в особі відповідних органів архітектурно-будівельного контролю, які підтвердили його готовність до експлуатації. В зв`язку з чим, відповідальність за такі дії (навіть якщо припустити, що вони були проведені з помилкою) покладається на той орган, який їх видав і відповідачі не вправі надавати власну оцінку тим документам, до видачі яких вони не мають жодного відношення.

Крім того, суд зазначає, що із заявами про державну реєстрацію права власності звернувся заявник з договорами купівлі-продажу майнових прав. Зазначений договір було укладено до підтвердження готовності обєкта до експлуатації.

Матеріали справи містять сертифікати серії ЗП № 71 та серії ЗП № 83, а їх зміст та характер та зміст та характер договору купівлі-продажу майнових прав не суперечать змісту сертифікатів.

Стверджуючи про правомірність своїх дій під час прийняття оскаржуваних рішень відповідачі посилалися на виконання ним вимог п. 78 Порядку № 1127, однак це судом не може братися до уваги, оскільки п. 78 Порядку № 1127 не було покладено в основу рішень про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Таким чином, проаналізувавши документи, наявні в матеріалах справи, суд встановив, що приймаючи рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51453631 та № 51457698 від 04.03.2020 державні реєстратори діяли не на підставі, не у межах повноважень та у не спосіб передбачений Законом № 1952-IV та Порядком № 1127, без урахування всіх обставин, за відсутності доказів проведення реконструкції обєктів нерухомого майна, а позивачем подані всі необхідні документи для реєстрації права власності на об`єкти нерухомості, а тому такі рішення підлягають скасуванню.

Щодо інших посилань учасників справи, суд зазначає, що вони не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Суд також, звертає увагу на те, що здійснюючи судочинство Європейський суд з прав людини в рішенні від 18 липня 2006 р. у справі "Проніна проти України" зазначив, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції суди зобов`язані обґрунтувати свої рішення, проте це не може сприйматись як вимога давати детальну відповідь на кожен довод. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру ухвалюваного рішення (CASE OF Svetlana Vladimirovna PRONINA against Ukraine (Application no. 63566/00)).

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства" Запорізький олійноекстракційний завод" (вул.Харчова, 3, м. Запоріжжя, 69014, ) до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Коротич Максима Миколайовича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул.Жуковського, буд. 36, м. Запоріжжя, 69063), Державного реєстратора прав на нерухоме майно Полтавець Дмитра Володимировича Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул.Жуковського, буд. 36, м. Запоріжжя, 69063), Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул.Жуковського, буд. 36, м. Запоріжжя, 69063, ), третя особа Публічне акціонерне товариство "Запорізький оліяжиркомбінат" (вул.Харчова, буд. 3, м. Запоріжжя, 69014, ) про визнання протиправними та скасування рішень, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Коротич Максима Миколайовича №51453631 від 04.03.2020 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Полтавець Дмитра Володимировича №51457698 від 04.03.2020 про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул.Жуковського, буд. 36, м. Запоріжжя, 69063, ) на користь Приватного акціонерного товариства" Запорізький олійноекстракційний завод" (вул.Харчова, 3, м. Запоріжжя, 69014, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано 21.12.2020.

Суддя А.В. Сіпака