Справа № 640/16732/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ ТРЕЙД» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 22.05.2019 № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві) звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України здійснено камеральну перевірку податкової звітності з податку на прибуток, за наслідком якої складено акт від 02.04.2019 № 536/26-15-12-08-21/38995996 про виявлення помилок (порушень) (далі - акт перевірки).

У пункті 2 акту перевірки вказано, що при поданні уточнюючої податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік (від 04.03.2019 № ) ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» допущено порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, а саме: «Платник податків, який виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку». Тобто, платником самостійно нараховано податкове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 6 043 990 грн. та не застосовано штрафні санкції у розмірі 3 % від суми заниженого податкового зобов`язання в рядку 30 уточнюючої декларації з податку на прибуток за 2018 рік - 181 320 грн. (6 043 990 х 30 % = 181 320 грн.).

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивачем подано заперечення, за наслідком розгляду яких листом від 20.05.2019 № 94150/10/26-15-12-08-11 повідомлено про залишення висновків акту перевірки від 02.04.2019 №536/26-15-12-08-21/38995996 без змін.

Надалі, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 № , яким до ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 302 200, 00 грн.

Рішенням Державної фіскальної служби України від 08.08.2019 №38211/6/99-99-11-06-01-25 скаргу позивача на спірне рішення залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 22.05.2019 № без змін.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві протиправним, ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» звернулось до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що дії ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» не призвели до заниження грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств, оскільки такий прибуток відсутній, у зв`язку із чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Згідно із підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Положеннями пункту 49.2 статті 49 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Відповідно до пункту 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:

а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;

б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.

Згідно із пунктом 120.2 статті 120 ПК України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

При самостійному донарахуванні суми податкових зобов`язань інші штрафи, передбачені цією главою Кодексу, не застосовуються.

Як було зазначено позивачем, в рядку 19 податкової декларації сума 6 043 990, 00 грн., які є збитками, була помилково відображена як отриманий ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» прибуток.

Між тим, як свідчать матеріли адміністративної справи, зокрема акт перевірки, у графі 26 уточнюючої декларації з податку на прибуток позивачем відображено суму 6 043 990, 00 грн., однак ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» наполягає, що вказана сума є збитками, а не прибутком підприємства.

Надаючи оцінку вищевказаному з урахуванням наявних доказів в матеріалах справи, колегія суддів зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 415/27860 затверджено форму Податкової декларації з податку на прибуток підприємств.

В рядку 02 податкової декларації з податку на прибуток вказується «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (+, -)», в рядку 03 РІ - «Різниці, які виникають відповідно до Податкового кодексу України (+, -)», в рядку 04 - «Об`єкт оподаткування (рядок 02 + рядок 03РІ) (+, -)», в рядку 19 - «Податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 17 - рядок 18) (+, -)8», а в рядку 26 - «Збільшення (зменшення) податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду, що уточнюється (позитивне (від`ємне) значення (рядок 19 - рядок 19 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється, або рядок 35 - рядок 35 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств, яка уточнюється)), або рядок 26 таблиці 2 додатка ВП до рядків 26-29, 31-33, 35 Податкової декларації з податку на прибуток підприємств (+, -)».

Відповідно до даних наведених в акті перевірки в рядку 02 податкової декларації з податку на прибуток позивачем відображено: - 2248100; в рядку 03 РІ відображено: - 6043990; в рядку 04 відображено: - 8292090, в рядку 19 відображено - 0.

Вищевикладене свідчить про те, що в уточнюючій декларації з податку на прибуток позивачем зафіксовано податок на прибуток у сумі 0 і відображено від`ємне значення об`єкту оподаткування податком на прибуток - рядок 04.

При цьому, подаючи уточнюючу декларацію з податку на прибуток підприємств за 2018 рік у рядку 26 ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» фактично задекларовано збільшення податкового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 6 043 990 грн.

Однак, встановленні вище обставини, у тому числі інформація, яка наведена в акті перевірки, свідчить про те, що позивачем допущено технічну помилку в частині порядку заповнення як податкової декларації з податку на прибуток за 2018 рік (зазначення у рядку 19 прибутку на суму - 6 043 990), так і в уточнюючій декларації з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, а саме в рядку 26 - відображення суми 6 043 990 без знаку «-«, що і слугувало для висновку контролюючого органу про декларування ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» податку на прибуток ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» у сумі 6 043 990 грн.

Отже, відомості зафіксовані в акті перевірки свідчать про наявність у позивача збитків, а не прибутку, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обставин виявлення ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» безпосередньо факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів.

Крім того, як вірно було зауважено судом першої інстанції, в акті перевірки встановлено обставини самостійного виявлення позивачем помилки, що міститься у раніше поданій ним податковій декларації, з огляду на що ним надіслано уточнюючий розрахунок, який, в свою чергу, також містить помилки в частині порядку заповнення декларації з податку на прибуток підприємств.

Однак, такі дії ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» не призвели до заниження грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств, оскільки такий прибуток відсутній, а зворотного податковим органом не доведено.

Таким чином, застосування до позивача штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати) є безпідставним, у зв`язку із чим оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню, що вірно було встановлено судом першої інстанції.

Більше того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що вказане вище свідчить виключно про порушення ТОВ «КИЇВ ТРЕЙД» порядку ведення бухгалтерського обліку в частині порядку заповнення податкової декларації та уточнюючої декларації, що має своїм наслідком адміністративну відповідальність.

При цьому, доводи апеляційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом першої інстанції. Апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) у відзиві на позовну заяву та з урахуванням яких суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить

Також, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (правонаступник Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві) залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2020 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.