Справа № 200/10783/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 р. Справа№200/10783/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Аляб`єва І.Г. розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (вул.Громова, 14, м.Костнтинівка, Донецька область, 85113, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради, у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у виплаті недоотриманої допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати відповідача призначити та виплатити недоотриману допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 в розмірі , встановленому ч.1 ст.12 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

У позовній заяві свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_2 , та перебуває на обліку у відповідача як внутрішньо переміщена особа. В лютому 2020 року позивач звернулась до відповідача із заявою про виплату допомоги при народженні дитини, оскільки останній раз її отримувала в квітні 2014 року. Проте жодних виплат не надходило. В усній розмові позивачу повідомили про відмову в призначені допомоги в зв`язку з пропуском 12-місячного строку для звернення. Будь-яких рішень позивач не отримувала, такі дії відповідача вважає протиправними тому просить задовольнити заявлені позовні вимоги.

Ухвалою від 23.11.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем на адресу суду надано відзив на адміністративний позов, у якому він зазначає, що 17.02.2020 позивача взято на облік як внутрішньо переміщену особу за адресою: АДРЕСА_2 . 17.02.2020 позивач звернулась із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини. Згідно інформації управління соціального захисту населення Лиманської міської ради(лист від 24.02.2020) гр. ОСОБА_1 перебувала на обліку як внутрішньо переміщена особа та отримувала державну соціальну допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.08.2014 по 30.04.2018. За запитом управління соціального захисту населення Бахмутської районної адміністрації особову справу ОСОБА_3 було направлено до м. Бахмут, в якому ОСОБА_1 з 23.06.2018 зареєстрована як переміщена особа та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно листа управління соціального захисту населення Бахмутської районної адміністрації від 06.03.2020. допомогу при народженні ОСОБА_1 в управлінні не отримувала. Рішенням Управління від 27.03.2020 в призначені допомоги при народжені дитини відмовлено у зв`язку з пропуском позивачем 12-місячного строку звернення за допомогою при народженні. Оскільки позивач належним чином не виконала покладені на неї обов`язки, встановлені положеннями Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001, відповідач вважає що діяв правомірно в межах своєї компетенції. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення сторін.

Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача та ОСОБА_4 народилася дитина ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 , виданим 14.11.2012 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції у Донецькій області.

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області, позивач разом з малолітньою дитиною переїхала на постійне місце проживання до м.Костянтинівка, де були взяті на облік внутрішньо переміщених осіб, фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , що підтверджується довідками від 17.02.2020 № 1425- та №1425-.

Судом встановлено, що 17.02.2020 позивач звернулась до відповідача з питання оформлення допомоги при народженні дитини.

27.02.2020 року Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради прийнято рішення про відмову в призначені допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 на підставі ст.11 ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», а саме у зв`язку з пропуском позивачем 12-місячного строку звернення за допомогою при народженні,

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги встановлює Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21 листопада 1992 року № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), який спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Так, згідно з частиною першою статті 1 зазначеного Закону громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених Законом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 3 Закону № 2811-XII одним із видів державної допомоги сім`ям з дітьми є допомога при народженні дитини. Така допомога призначається і виплачується органами соціального захисту населення; надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною; покриття витрат на її виплату здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів (стаття 4, частина 1 статті 5, частина 1 статті 10 Закону), з урахуванням умов, визначених у статті 11 Закону № 2811-XII.

Таким чином, допомога при народженні дитини є різновидом державної допомоги у загальній системі соціального захисту населення і надається з метою забезпечення відповідного рівня матеріальної підтримки сімей, у яких є діти, створення належних умов для утримання та виховання дітей.

За приписами статті 11 Закону № 2811-XII, для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається. Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 04 лютого 2009 року).

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок про те, що заява про призначення допомоги при народженні дитини подається одним із батьків дитини в письмовій формі до органів соціального захисту за формою, затвердженою Мінсоцполітики.

Суд зазначає, що у відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року №789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Окрім того, суд зауважує, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам.

У даному випадку неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів саме дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі №591/610/16.

Частинами сьомою, дев`ятою статті 11 Закону № 2811-XII визначено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Виплата допомоги при народженні дитини припиняється у разі: позбавлення отримувача допомоги батьківських прав; відібрання дитини в отримувача допомоги без позбавлення батьківських прав; тимчасового влаштування дитини на повне державне утримання; припинення опіки або звільнення опікуна від його повноважень щодо конкретної дитини; нецільового використання коштів і незабезпечення отримувачем допомоги належних умов для повноцінного утримання та виховання дитини.

Суд звертає увагу, що позивачем заявлений позов фактично в інтересах дитини для її належного матеріального забезпечення, а відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, беручи до уваги необхідність захисту інтересів малолітньої дитини, враховуючи ту обставину, що позивач всупереч своїй волі змушена була змінити місце проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, виходячи із завдань адміністративного судочинства, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини прийнято відповідачем без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону № 2811-XII допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Окрім того, позивачем підтверджено, що останню допомогу на дитину вона отримала до квітня 2014 року. Період з якого припинено виплату допомоги на дитину не є спірним у цій справі.

За таких обставин, з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на звернення до органу праці та соціального захисту населення за призначенням допомоги при народженні дитини та отримання цієї допомоги, через що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, суд враховує, що вчинення оскаржених дій супроводжувалось прийняттям з боку Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради в межах наявної в нього компетенції відповідного рішення від 27.03.2020, яке безпосередньо стосується прав та інтересів позивача, на захист яких заявлений позов у цій адміністративній справі.

При цьому суд зазначає, статті 245 КАС України, зокрема містить такі приписи:

1. При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

2. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії [...].

4. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням зазначених норм, враховуючи зміст заперечень відповідача проти заявленого позову, які не містять інших підстав для відмови у задоволенні заяви позивача, крім пропуску строку на її подання, оцінюючи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 27.03.2020 про відмову в призначенні допомоги та зобов`язання відповідача її нарахувати та виплатити.

Відповідно до частини 2 статті 133 КАС якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову судовий збір не сплачувався, а ухвалою суду від 23.11.2020 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Державного бюджету судовий збір за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру.

На підстав наведеного, керуючись статтями 2, 133, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (вул.Громова, 14, м.Костнтинівка, Донецька область, 85113, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (вул.Громова, 14, м.Костнтинівка, Донецька область, 85113, ) від 27 березня 2020 року про відмову у виплаті ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриманої допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (вул.Громова, 14, м.Костнтинівка, Донецька область, 85113, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) недоотриману допомогу при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі, встановленому ч.1 ст.12 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Костянтинівської міської ради (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Громова, 14, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписане 23 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г. Аляб`єв