Справа № 480/1492/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.В. Соп`яненко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 р. Справа № 480/1492/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2020, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 25.05.20 по справі № 480/1492/20

за позовом ОСОБА_1

до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нездійснення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом України "Про індексацію грошових доходів населення";

- зобов`язати Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України щодо нездійснення нового розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Зобов`язано Азово-Чорноморське регіональне управління Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, установленої Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" та з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а саме, судом першої інстанції неповно з`ясовано та не доведено обставини, що мають значення для справи, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, в зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що одноразова грошова допомога при звільненні нараховується із розрахунку місячного грошового забезпечення на день звільнення. Водночас індексація грошового забезпечення не віднесена до складу грошового забезпечення. Отже одноразова грошова допомога позивачу була нарахована та виплачена з урахуванням норм чинного законодавства.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом начальника Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.01.2018 №15-ОС виключено позивача зі списків особового складу та всіх видів забезпечення у зв`язку із закінченням строку контракту. Відповідно до п. 4.10 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 20.05.2008 №425 виплачено грошову винагороду у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 18 повних календарних років служби (а.с 7).

До розрахунку зазначеної грошової допомоги при звільненні не було включено суми індексації грошового забезпечення, що не заперечується сторонами у справі.

04.02.2020 року позивач звернувся до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України з проханням перерахувати та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення на момент звільнення зі служби.

Листом від 11.02.2020 року № 11/Б-5 відповідачем відмовлено ОСОБА_1 задоволенні вищевказаного звернення з огляду на те, що індексація не входить до місячного грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових виплат.

Не погодившись із бездіяльністю відповідача щодо перерахування одноразової грошової допомоги при звільненні, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення поліцейського для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, як складової конституційного права на соціальний захист.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України регулюються Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженою наказом Адміністрації ДПС України від 20.05.2008 № 425 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 18.06.2008 за № 537/15228 (далі Інструкція № 425), відповідно до Закону України "Про Державну прикордонну службу України", постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу".

Згідно до п. 1.2 розділу І Інструкції № 425 до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення;

місячне грошове забезпечення - це грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.

До складу місячного грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати та премія).

Відповідно до п.п. 4.10.1 п.4.10 розділу ІV Інструкції № 425 військовослужбовцям, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років, одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Отже, зі змісту наведених норм слідує, що одноразова грошова допомога при звільненні нараховується з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням підвищень посадового окладу, надбавок, доплат, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Матеріалами справи підтверджується, що для обчислення позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні взято до розрахунку його місячне грошове забезпечення станом на день звільнення та виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 70328,34 грн. (а.с. 38).

До розрахунку зазначеної грошової допомоги при звільненні не було включено суми індексації грошового забезпечення, що не заперечується сторонами у справі.

Таким чином, позивачу проведено нарахування та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні з розрахунку місячного грошового забезпечення з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що мають постійний характер, та премій, установлених на день звільнення.

Індексація доходів передбачена окремою постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 "Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення", відповідно до якої підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Таким чином, індексація не є видом грошового забезпечення військовослужбовця Державної прикордонної служби України та відповідно до вимог п.п. 4.10.1 п.4.10 розділу ІV Інструкції № 425 не враховується при обчисленні одноразової грошової допомоги при звільненні.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову.

Суд першої інстанції на вищенаведене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Крім того, відповідно до п. 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно з пунктом 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За приписами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом ч. 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглянувши доводи Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 480/1492/20 скасувати .

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий