Справа № 140/9072/20
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/9072/20 пров. № А/857/12261/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Онишкевича Т. В., Судової-Хомюк Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Цар М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року, ухвалене головуючим суддею Сорокою Ю. Ю. у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом адвоката ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення від 28.05.2020 №108/20 про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що при представленні інтересів ОСОБА_2 в суді ним не допущено жодних порушень вимог чинного законодавства, а вчинені ним дії не могли стати причиною винесення судом рішення, яке суперечить інтересам довірителя. Зазначив, що відповідачем при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що ОСОБА_2 оскаржив його дії лише після прийняття судового рішення не на його користь, а відповідно до частини третьої статті 34 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не може бути підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності винесене судом або іншим органом рішення не на користь його клієнта. Також вказує на пропуск відповідачем строку притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.09.2020 позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Волинської області подала апеляційну скаргу, в якій з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що при прийнятті оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Волинської області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені діючим законодавством України. Так, оскаржуваним рішенням не було спростовано порушення, за вчинення яких до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення КДКА Волинської області. Поряд з цим, твердження позивача, які покладені в основу заявлених позовних вимог є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не базуються на приписах чинного законодавства України і фактичних обставинах справи, а відтак оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням вимог діючого законодавства, тому жодних належних і достатніх підстав для скасування цього рішення немає.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судове засідання з розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до частини четвертої статті 229, статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши доповідь головуючого судді, проаналізувавши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15.01.2020 на розгляд Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області надійшла скарга громадянина ОСОБА_2 від 13.01.2020 про неналежне виконання професійних обов`язків адвокатом Величком Сергієм Олеговичем та ОСОБА_1.

В зазначеній скарзі ОСОБА_2 зазначено про те, що ним було укладено договір про правову допомогу з Адвокатським бюро Сергія Величка без роз`яснення адвокатом особливостей надання такої допомоги.

Метою звернення до адвоката була необхідність у правовій допомозі та представництві його інтересів у цивільній справі №154/3443/18 про стягнення з ОСОБА_2 боргу за договором позики. Оскільки на момент підписання договору скаржник перебував за межами України у Республіці Польща, йому адвокатом ОСОБА_3 було електронною поштою надіслано текст договору (без підпису адвоката), який був роздрукований, підписаний та відправлений кур`єрською доставкою у м.Грубешов (Республіка Польща). В подальшому, батько скаржника - ОСОБА_4 приїхав до м.Грубешова, забрав зі скриньки бандероль з договором і передав його адвокату ОСОБА_3 . Також, в момент передачі договору за усним дорученням скаржника адвокату ОСОБА_3 був сплачений гонорар у розмірі 30 000, 00 грн.

16.12.2019 Володимир-Волинський міський суд Волинської області ухвалив рішення у справі №154/3443/18, яким повністю задовольнив заявлені до ОСОБА_2 позовні вимоги. Протягом всього часу, який передував ухваленню рішення адвокат ОСОБА_3 в усній формі запевняв скаржника та його батьків, що рішення у справі буде постановлено на користь ОСОБА_2 , як відповідача.

Дізнавшись про негативне рішення, ОСОБА_2 звернувся до інших адвокатів за консультацією з проханням розібратися та пояснити причини такого негативного рішення. При цьому, після ухвалення судом вказаного вище рішення адвокат ОСОБА_3 не йшов на контакт ні з ОСОБА_2 , ні з батьками останнього, які телефонували до адвоката за проханням скаржника. Лише одного разу ОСОБА_3 прийняв дзвінок від матері ОСОБА_2 та в грубій формі повідомив, що він виконав усі взяті на себе зобов`язання і якщо сім`я ОСОБА_2 бажає, щоб він продовжував працювати на стадії апеляційного оскарження, то потрібно доплатити винагороду.

Внаслідок такої позиції ОСОБА_3 , було укладено угоду з іншим адвокатом, який 26.12.2019 ознайомився в матеріалами цивільної справи №154/3443/18, зробив з них фотокопії та отримав повний текст рішення від 16.12.2019. 10.01.2020 ОСОБА_2 було надано письмовий звіт, з якого скаржник дізнався, що до справи, як його представник, Адвокатським бюро Сергія Величка був залучений ще один адвокат - ОСОБА_1. При цьому, ОСОБА_3 жодного разу ані ОСОБА_2 , ані його батьків про таке залучення не повідомляв оскільки до моменту ухвалення рішення контактували виключно з ОСОБА_3 і про участь іншого адвоката навіть не знали. Скаржник вважає, що адвокат ОСОБА_1 без належних повноважень підписав і подав до суду відзив на позов, три клопотання, а також подав копії документів, які, в порушення вимог ч.2 ст.95 ЦПК України, не були засвідчені належним чином.

Вважав, що адвокати ОСОБА_3 і ОСОБА_1 допустили по кілька дисциплінарних проступків кожен, а також, що рішення по цивільній справі №154/3443/18 ухвалене не на його користь саме через вчинення обома згаданими адвокатами дисциплінарних проступків.

На підставі проведеної перевірки членом дисциплінарної палати КДКА Волинської області складено довідку від 14.02.2020, у якій зазначено, що з огляду на необхідність більш ретельної перевірки неузгодженостей між позиціями обох суб`єктів, відображених у скарзі ОСОБА_6 від 13.01.2020 про неналежне виконання професійних обов`язків адвокатами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , запропоновано Дисциплінарній палаті Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області порушити дисциплінарну справу за скаргою ОСОБА_6 про неналежне виконання професійних обов`язків адвокатом ОСОБА_1 та порушення Правил адвокатської етики, оскільки в його діях можуть бути ознаки складу дисциплінарного проступку, а саме: неналежне виконання положень ст.ст. 8, 15, 17, 18, 24, 26 Правил адвокатської етики.

27.02.2020 дисциплінарною палатою КДКА Волинської області було прийнято рішення №106/20 про порушення дисциплінарного провадження щодо адвоката ОСОБА_1 за скаргою ОСОБА_2

28.05.2020 Дисциплінарна палата КДКА Волинської області своїм рішенням №108/20 притягнула адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за скаргою ОСОБА_2 , оскільки встановлено неналежне виконання адвокатом ОСОБА_1 своїх професійних обов`язків, що є порушенням Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також Правил адвокатської етики.

Вважаючи зазначене рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду про його скасування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що в діях адвоката ОСОБА_1 відсутні підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження за порушення Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та Правил адвокатської етики.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 33 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI) адвоката може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з підстав, передбачених цим Законом.

Так, статтею 34 Закону №5076-VI визначено, що підставою для притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку.

Дисциплінарним проступком адвоката є: 1)порушення вимог несумісності; 2)порушення присяги адвоката України; 3)порушення правил адвокатської етики; 4)розголошення адвокатської таємниці або вчинення дій, що призвели до її розголошення; 5)невиконання або неналежне виконання своїх професійних обов`язків; 6)невиконання рішень органів адвокатського самоврядування; 7)порушення інших обов`язків адвоката, передбачених Законом.

Частиною 1 статті 35 Закону №5076-VI передбачено, що за вчинення дисциплінарного проступку до адвоката може бути застосовано одне з таких дисциплінарних стягнень: 1)попередження; 2) зупинення права на заняття адвокатською діяльністю на строк від одного місяця до одного року; 3) для адвокатів України - позбавлення права на заняття адвокатською діяльністю з наступним виключенням з Єдиного реєстру адвокатів України, а для адвокатів іноземних держав - виключення з Єдиного реєстру адвокатів України.

Адвокат може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності протягом року з дня вчинення дисциплінарного проступку.

Статтею 37 Закону №5076-VI визначено, що дисциплінарне провадження складається з таких стадій: 1) проведення перевірки відомостей про дисциплінарний проступок адвоката; 2) порушення дисциплінарної справи; 3) розгляд дисциплінарної справи; 4) прийняття рішення у дисциплінарній справі.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №5076-VI за результатами розгляду заяви (скарги) про дисциплінарний проступок адвоката, довідки та матеріалів перевірки дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури більшістю голосів членів палати, які беруть участь у її засіданні, вирішує питання про порушення або відмову в порушенні дисциплінарної справи стосовно адвоката.

Частиною 1 статті 41 Закону №5076-VI встановлено, що за результатами розгляду дисциплінарної справи дисциплінарна палата кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури приймає рішення про притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку і застосування до нього дисциплінарного стягнення або про закриття дисциплінарної справи.

Рішення у дисциплінарній справі має бути вмотивованим. Під час обрання виду дисциплінарного стягнення враховуються обставини вчинення проступку, його наслідки, особа адвоката та інші обставини.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що для встановлення дисциплінарного проступку внаслідок порушення Правил адвокатської етики комісія має встановити невідповідність дій адвоката певним формально встановленим та затвердженим вимогам, якими визначено, які саме діяння можуть вважатися дисциплінарним проступком, зокрема, порушеннями Правил адвокатської етики.

Як встановлено з спірного рішення від 28.05.2020 Дисциплінарна палата КДКА Волинської області під час розгляду скарги ОСОБА_2 встановила невиконання адвокатом ОСОБА_1 положень п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також положень Правил адвокатської етики.

Статтею 8 Правил адвокатської етики встановлено, що адвокат має залишатися незалежним від свого клієнта. У межах дотримання принципу законності адвокат зобов`язаний у своїй професійній діяльності виходити з переваги інтересів клієнта. Адвокат за можливості сприяє досудовому та позасудовому порядках урегулювання спорів між клієнтом та іншими особами. Адвокат повинен поважати свободу вибору клієнтом захисника своїх прав (представника чи особи, яка надає йому професійну правничу (правову) допомогу), і не перешкоджати у реалізації цієї свободи.

Відповідно до статті 15 Правил адвокатської етики договір про надання правової допомоги може укладатись клієнтом або на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги. Якщо договір про надання правової допомоги укладено на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах, адвокат зобов`язаний отримати підтвердження згоди клієнта на надання йому професійної правничої (правової) допомоги цим адвокатом виключно у випадку, якщо цього вимагає закон.

Згідно з статтею 17 Правил адвокатської етики адвокат має право відмовитись від прийняття доручення клієнта, виходячи з будь-яких причин та без їх пояснення. Приймаючи доручення про надання професійної правничої (правової) допомоги, адвокат повинен зважити на свої можливості щодо його виконання. Адвокат не повинен здійснювати ведення справи, що не відповідає його рівню професійної компетенції, без участі та за згодою клієнта в ній іншого адвоката, який володіє необхідною компетенцією. Адвокат, який здійснював захист клієнта під час досудового розслідування на підставі договору або за дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, має право відмовитись від прийняття доручення на захист цього клієнта в суді. Адвокат, який здійснював (здійснює) захист клієнта за дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, не має права приймати доручення на надання професійної правничої (правової) допомоги цьому ж клієнту у цьому провадженні, а також з цих самих, чи пов`язаних з ними обставинах, по яких адвоката було залучено для надання безоплатної правової допомоги на підставі договору про надання професійної правничої (правової) допомоги, укладеного з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням чи іншим суб`єктом.

Статтею 18 Правил адвокатської етики визначено, що адвокат інформує клієнта щодо ведення дорученої йому справи, у тому числі щодо правової позиції у справі. До підписання договору про надання професійної правничої (правової) допомоги у справі адвокат повинен з`ясувати всі відомі клієнту обставини, які можуть позначитися на визначенні наявності правової позиції у справі та її змісті, та запитати і вивчити всі відповідні документи, які є в розпорядженні клієнта. Якщо після виконання цих вимог адвокат переконається у наявності фактичних і правових підстав для виконання певного доручення, він повинен неупереджено й об`єктивно викласти їх клієнту і повідомити в загальних рисах, який час і обсяг роботи вимагатиметься для виконання цього доручення та які правові наслідки досягнення результату, якого бажає клієнт. Якщо за наявності фактичних і правових підстав для виконання доручення свідомо для адвоката існує поширена несприятлива (з точки зору гіпотетичного результату, бажаного для клієнта) практика застосування відповідних норм права, адвокат зобов`язаний повідомити про це клієнта. У випадку, коли адвокат дійде висновку про відсутність фактичних та правових підстав для виконання доручення, він зобов`язаний повідомити про це клієнта та узгодити з ним зміну змісту доручення, що відповідав би тому гіпотетичному результату, який може бути досягнутий згідно з чинним законодавством, або відмовитись від прийняття доручення. Адвокат повинен неупереджено й об`єктивно повідомити клієнту наявність відомих йому фактичних і правових підстав, які можуть позитивно або негативно впливати на ймовірне виконання певного доручення, і поінформувати в загальних рисах, який час і обсяг роботи вимагатиметься для виконання цього доручення та які правові наслідки досягнення результату, що бажає клієнт.

Відповідно до статті 24 Правил адвокатської етики, за бажанням клієнта або за погодженням з ним допускається прийняття одного доручення декількома адвокатами. В цьому випадку мають бути визначені засади розподілу обов`язків та повноважень адвокатів, що сумісно виконуватимуть доручення, а також їх відповідальності перед клієнтом. Забороняється спонукати клієнта до укладання угоди з декількома адвокатами (що тягне збільшення суми гонорару), якщо причина неможливості виконання доручення одним з них самостійно полягає в його некомпетентності. У випадках, коли договір про надання правової допомоги укладається з адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, рішення про призначення конкретного адвоката чи кількох адвокатів для виконання доручення або про заміну адвоката чи адвокатів (у випадках, коли це не суперечить закону) приймається адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням на свій розсуд, якщо в договорі не вказаний інший порядок заміни адвоката.

Стаття 26 Правил адвокатської етики передбачає, що адвокат зобов`язаний інформувати клієнта про його законні права та обов`язки. Адвокат повинен з розумною періодичністю інформувати клієнта про хід та результати виконання доручення і своєчасно відповідати на запити клієнта про стан його справи. Інформація має подаватися клієнту в обсязі, достатньому для того, щоб він міг приймати обґрунтовані рішення стосовно суті свого доручення та його виконання.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи, адвокат ОСОБА_1 неналежно оформив свої повноваження на представництво інтересів скаржника (при наданні правової допомоги у справі - у статусі відповідача) у суді першої інстанції по цивільній справі №154/3443/18.

Так, відповідно до наявного у матеріалах справи договору №8 від 02.03.2019, укладеного між Адвокатським бюро Сергія Величка та адвокатом ОСОБА_1., зокрема п.1, ОСОБА_1 зобов`язується здійснювати представництво інтересів ОСОБА_2 з усіма правами, наданими йому ЦПК України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Однак, ОСОБА_2 не погоджував ні Адвокатському бюро Сергія Величка, ні адвокатові ОСОБА_1. повноважень без обмежень. Тим більше, ним зазначено, що за результатами вирішення судом справи №154/3443/18, переконався, до яких негативних наслідків це призвело.

10.01.2020 ОСОБА_2 направив заяву на електронну та поштову адресу адвоката ОСОБА_1, в тому числі з проханням повідомити: на якій підставі він визначив, що при наданні правової допомоги при розгляді цивільної справи №154/3443/18 у нього наявні усі права, передбачені ЦПК України, однак відповіді від адвоката ним не отримано.

Також, зазначений договір № 8 від 02.03.2019 р. (між АБ ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 ) не скріплений печаткою юридичної особи - адвокатського бюро.

Окрім того, адвокатом ОСОБА_1 був виданий ордер серії ВЛ №000,024696 від 02.03.2019, який виписаний з порушенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Рішення РАУ від 20.09.2019 №97 «Про затвердження роз`яснення щодо оформлення ордера про надання правової допомоги, в разі залучення адвоката адвокатським об`єднанням або адвокатським бюро на договірних засадах». В роз`ясненні зазначено (цитата):

«Системний аналіз норм профільного Закону (Закон № 5076-VІ) свідчить про те, що у разі залучення адвокатським об`єднанням до виконання укладених договорів про надання правової допомоги інших адвокатів на договірних засадах, залучений адвокат може як самостійно видати ордер (якщо це передбачено договором між адвокатським об`єднанням та таким адвокатом), так і адвокатське об`єднання може видати такому адвокату ордер від імені адвокатського об`єднання».»

З вказаного слідує, що адвокат ОСОБА_1. міг самостійно видати ордер лише в тому випадку, якщо це було передбачено договором між адвокатським бюро та адвокатом. У наявному в матеріалах справі договорі № 8 від 02.03.2019 не передбачено права адвоката самостійно видавати ордер.

Окрім того, ордер не відповідає Положенню про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 р. (яке було чинне на той час). Зокрема: 1) згідно п.11 ордер, який видається адвокатським бюро, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правову допомогу на підставі цього ордера та підпис керівника адвокатського бюро та скріплений печаткою юридичної особи; 2)згідно п.12 ордер містить наступні реквізити: - 12.11 підпис керівника адвокатського бюро, відтиск печатки адвокатського бюро у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро.

Однак в ордері не зазначено повного найменування адвокатського бюро, відсутні підпис керівника адвокатського бюро та печатка юридичної особи.

Також, на звороті ордеру адвокатом ОСОБА_1. необґрунтовано зазначено, що повноваження щодо представництва інтересів ОСОБА_2 обмежень не мають.

Слід також зазначити, що адвокат ОСОБА_1 не забезпечив належної підготовки правової позиції по справі та відзиву з додатками, а також діяв всупереч застереженням скаржника, а саме, підписаний відзив від 07.03.2019, та додані до нього копії документів не оформлені належним чином згідно з вимогами ч.2 ст.95 ЦПК України. Таке допущене адвокатом процесуальне порушення призвело до того, що суд прийшов до висновку про недопустимість доказів, про що зазначено в рішенні суду від 16.12.2019 у справі №154/3443/18.

Таким чином, саме непрофесійні, недобросовісні та необґрунтовані дії адвоката: спровокували те, що суд не врахував фактичних обставин часткового погашення ним боргу та ухвалив рішення про задоволення позовних вимог повністю; фактично спричинили відсутність представників у справі через дефект і неналежність поданих ними документів, які нібито підтверджували повноваження, а насправді ні; призвели фактично до втрати можливості подати до суду належні та допустимі докази на підтвердження заперечень проти позову, оскільки згідно ст.81, ч.3 ст.83, п.1 ч.5 ст.178 і ч.3 ст.367 ЦПК вони мають подаватися до суду першої інстанції.

Крім цього, адвокат ОСОБА_1 , вступивши у справу за договором з адвокатським бюро, всупереч статтям 17, 18, 26 Правил адвокатської етики не просто не погодив позицію у справі, він жодного разу не проінформував клієнта про хід виконання його доручення, а в подальшому проігнорував запити клієнта про надання звіту про об`єм наданої правової допомоги.

Більше того, встановлено, що під час відібрання пояснень у адвоката ОСОБА_1 на засіданні Дисциплінарної палати КДКА Волинської області, які було з його відома проведено під звукозапис, адвокат ОСОБА_1 своїм клієнтом вважає не замовника правової допомоги - ОСОБА_2 (у розумінні п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а Адвокатське бюро Сергія Величка. Дана обставина додатково підтверджує порушення адвокатом ОСОБА_1. положень ст.ст.8, 15, 17, 24, 26 Правил адвокатської етики в більшій мірі - щодо дотримання адвокатом принципів компетентності та добросовісності як на стадії прийняття доручення, так і до моменту повного його виконання тощо.

Поряд з цим, слід вказати, що постановою Волинського апеляційного суду від 20.02.2019 не могло бути надано жодних преюдиційних правових висновків з приводу належності повноважень адвоката ОСОБА_1 щодо представництва ОСОБА_2 , оскільки належність таких повноважень не була предметом позовних вимог і безпосереднього судового/апеляційного розгляду, в той самий час, як суд міг у своїх судженнях виходити виключно з положень ст.ст.58-64 ЦПК України, які по своїй суті не охоплюють спеціалізованого законодавства та нормативних актів, що випливають з діяльності адвокатів на території України, зокрема: Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 2017 року 09 червня 2017 року, Рішення РАУ від 20.09.2019 №97 «Про затвердження роз`яснення щодо оформлення ордера про надання правової допомоги, в разі залучення адвоката адвокатським об`єднанням або адвокатським бюро на договірних засадах», Положення про ордер адвоката та порядок ведення реєстру ордерів, затверджене рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17.12.2012 (яке було чинне на той час).

Відносно покликань позивача на те, що адвокат ОСОБА_1 нібито вчинив проступок 02.03.2019, коли виписав ордер, та 07.03.2019 коли представляв інтереси скаржника у суді першої інстанції, а тому за ч.2 ст. 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» таке провадження, порушене щодо нього, підлягало закриттю за збігом строку давності притягнення до відповідальності, слід зазначити наступне.

Рішенням ДП КДКА Волинської області № 108/20 від 28.05.2020 адвокат ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за правопорушення, яке тривало.

Так, згідно з п.9 Договору про надання правової допомоги № 8 від 02.03.2019 він приймав доручення до повного виконання прийнятих на себе зобов`язань перед ОСОБА_2 ..

При цьому, згаданий Договір від 02.03.2019 з адвокатом ОСОБА_1 не було розірвано чи в інший спосіб припинено. Рішення суду першої інстанції - Володимир-Волинського міського суду Волинської області у справі № 154/3443/18, в якій він був представником відповідача, було постановлене лише 16.12.2019. Невиконання зазначених вище положень Правил адвокатської етики, в т.ч. і умов Договору від 02.03.2019 - п.п.3, 7.2., - мало місце аж до 10.01.2020, коли ОСОБА_2 усіма можливими засобами зв`язку намагався отримати відповідне підтвердження(акти, звіт) про надання йому правової допомоги адвокатом ОСОБА_1 .. Однак, останній ігнорував такі звернення та кореспонденцію, в т.ч. надіслану на його електронну пошту, зазначену в ЄРАУ (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Тому, вчинене адвокатом ОСОБА_1 порушення, за наявності не розірваного та не припиненого договору про надання правової допомоги ОСОБА_2 від 02.03.2019, є триваючим. Це означає, що не було та немає підстав для закриття провадження у зв`язку зі збігом строку притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у цій справі під час прийняття ДП КДКА Волинської області рішення № 108/20 від 28.05.2020.

Не береться до уваги колегією суддів покликання позивача на договір про розірвання договору про надання правової допомоги, укладений 08.05.2019 між Адвокатським бюро Сергія Величка та ОСОБА_1., оскільки про наявність такого договору адвокат ОСОБА_1 протягом усього розгляду дисциплінарного провадження не заявляв та не повідомляв, відповідно такий не був оцінений при прийнятті рішення КДКА.

Також, не заслуговують на увагу апеляційного суду покликання на те, що в оскаржуваному Рішенні ДП КДКА Волинської області № 108/20 зазначення дати підписання скарги ОСОБА_2 - «13.02.2019» замість «13.01.2019» вплинуло на права та законні інтереси позивача при розгляді скарги щодо нього, оскільки є механічною помилкою/опискою, яка не змінює самого рішення дисциплінарної палати по суті.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про правомірність оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області від 28.05.2020 №108/20 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження і про відсутність підстав для його скасування, а також підстав для задоволення позову адвоката ОСОБА_1 .

За наведених обставин, судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 310, 315, 317, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі № 140/9072/20 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову адвоката ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Волинської області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 21.12.2020