Справа № 640/7649/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року м. Київ № 640/7649/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз збут"
до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області
провизнання протиправною та скасування постанови
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (далі - позивач та/або ТОВ «Київоблгаз збут») з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (далі - відповідач) та просить суд визнати протиправним та скасувати постанову №6 від 10.02.2020 року, винесену Головним управлінням Держспоживслужби в Київській області.

Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що станом на час здійснення позапланового заходу не затверджено та не оприлюднено у встановленому законом порядку уніфіковану форму акту, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, що відповідають Методиці, яка була затверджена Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року №342, з огляду на що, з урахуванням положень статті 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V ТОВ «Київоблгаз збут» не допустило відповідача до здійснення позапланового заходу, що, в свою чергу, виключає можливість останнього встановити порушення як таке. Також, позивач посилається на відсутність порядку здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері захисту прав споживачів, яким би було врегульовано порядок та строки розгляду заперечень (зауважень) за результатами здійснених заходів.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про правомірність прийнятого ним рішення та просить суд відмовити в задоволення адміністративного позову.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, де останній наполягає на задоволенні позовних вимог та наводить спростування доводам відповідача.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом звертає увагу на наступне.

Відповідно до законів України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», «Про захист прав споживачів», на підставі звернення гр. ОСОБА_1 , погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 21.12.2019 року №3631-06/55618-03, керуючись наказом Держпродспоживслужби від 20.12.2017 року №1207 «Про запровадження процедури відео фіксації» та Положення про Головне управління Держпродспоживслужби в Київській області, затвердженим наказом Держпродспоживслужби від 22.05.2019 року №469 13.01.2020 року Головним управлінням Держспоживслужби в Київській області видано наказ «Про здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю)», яким наказано заступнику начальника відділу контролю у сфері торгівлі, робіт та послуг управління захисту споживачів здійснити позапланову перевірку ТОВ «Київоблгаз збут» в період з 15.01.2020 року по 16.01.2020 рік за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. 8 березня, 37 на предмет дотримання вимог законодавства про захист прав споживачів.

13.01.2020 року видано направлення (посвідчення) на проведення заходу №103.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідком здійснення позапланового заходу Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області складено акт за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів №10-05.3/000007 від 15.01.2020 року (далі - акт перевірки).

У розділі VI «Опис виявлених порушень» акту перевірки зафіксовано порушення позивачем статей 10, 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та зазначено, що після ознайомлення з результатами перевірки та описом виявлених порушень представник суб`єкта господарювання відмовився від підпису та отримання акту перевірки, натомість, надали пояснення про причини відмови у допуску до проведення перевірки відповідно до направлення проведення позапланової перевірки від 13.01.2020 року №103, що зафіксовано засобами відео та аудіо фіксації.

Вказаний акт перевірки скерований відповідачем ТОВ «Київоблгаз збут» супровідним листом від 21.01.2020 року №СЛ-159-41701-0120 та повідомлено, що 10.02.2020 року з 10-00 год. до 13-00 год. відбудеться розгляд справи про накладення стягнення.

05.02.2020 року позивачем подано заперечення до акту перевірки, де вказано, що не допустило представників Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області до проведення перевірки через відсутність уніфікованої форми акту, користуючись правом відповідно до статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», про що повідомило поясненнями про відмову у допуску до проведення перевірки відповідно до направлення (посвідчення) на проведення позапланової перевірки від 13.01.2020 року №103.

В подальшому, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Київській області винесено постанову про накладення стягнень, передбачених статтею 23 Закону України «про захист прав споживачів» від 10.02.2020 року №6, якою постановлено за відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних доходів громадян та порушення умов договору між споживачем та виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги) застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» штраф у розмірі 1 846, 49 грн. (далі - оскаржуване та/або спірне рішення).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулює Закон України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-XII (далі - Закон №1023-XII).

Згідно із частиною 1 статті 26 Закону №1023-XII центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: 1) давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів; 3) відбирати у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг зразки товарів, сировини, матеріалів, напівфабрикатів, комплектуючих виробів для перевірки їх якості на місці або проведення незалежної експертизи у відповідних лабораторіях та інших установах, акредитованих на право проведення таких робіт згідно із законодавством, з оплатою вартості зразків і проведених досліджень (експертизи) за рахунок коштів державного бюджету. У разі встановлення за результатами проведених досліджень (експертизи) факту реалізації продукції неналежної якості та/або фальсифікованої суб`єкт господарювання, що перевірявся, відшкодовує здійснені за це витрати. Кошти відшкодовування витрат зараховуються до державного бюджету. Порядок відбору таких зразків визначається Кабінетом Міністрів України; 4) проводити контрольні перевірки правильності розрахунків із споживачами за реалізовану продукцію, у тому числі харчові продукти, відповідно до закону; 5) одержувати безоплатно від суб`єктів господарювання, що перевіряються, копії необхідних документів, які характеризують якість продукції, сировини, матеріалів, комплектуючих виробів, що використовуються для виробництва цієї продукції; 7) забороняти суб`єктам господарювання реалізацію споживачам продукції: г) забороняти суб`єктам господарювання реалізацію неправильно маркованих харчових продуктів або непридатних харчових продуктів; ґ) яка є фальсифікованою; 8) приймати рішення про: а) припинення суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг реалізації та виробництва продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - до усунення виявлених недоліків; б) тимчасове припинення діяльності суб`єктів господарювання сфери торгівлі (секцій, відділів), послуг складів підприємств оптової і роздрібної торгівлі та організацій незалежно від форми власності, що систематично реалізують товари неналежної якості, порушують правила торгівлі та надання послуг, умови зберігання та транспортування товарів, - до усунення виявлених недоліків; 9) опломбовувати у порядку, передбаченому законодавством, виробничі, складські, торговельні та інші приміщення суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, а також несправні, з неправильними показаннями, з пошкодженим повірочним тавром або без нього, чи з таким, строк дії якого закінчився, засоби вимірювальної техніки, за допомогою яких здійснюється обслуговування споживачів, з подальшим повідомленням про це центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрологічного нагляду; 10) подавати до суду позови щодо захисту прав споживачів; 11) передавати матеріали перевірок на дії осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, органам досудового розслідування; 12) накладати на винних осіб у випадках, передбачених законодавством, адміністративні стягнення; 13) накладати на суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, стягнення, передбачені статтею 23 цього Закону, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону №1023-XII інші органи виконавчої влади здійснюють державний захист прав споживачів у межах своєї компетенції, визначеної законом.

При цьому, результати перевірок суб`єктів господарювання службовими особами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, оформлюються відповідними актами (ч. 2 ст. 26 Закону №1023-XII).

Між тим, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

У відповідності до статті 6 Закону №877-V підставами для здійснення позапланових заходів є, серед іншого, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Фізичні особи, які подали безпідставне звернення про порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, несуть відповідальність, передбачену законом. Повторне проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю), забороняється.

Проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Продовження строку здійснення позапланового заходу не допускається.

Згідно із статтею 10 Закону №877-V суб`єкт господарювання під час здійснення не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо: державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону; суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом; посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання); тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону; орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю); органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику; у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що підставами для здійснення позапланових заходів є, серед іншого, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності), яке здійснюється органами державного нагляду (контролю) виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу із дотримання процедури встановленої статтею 6 Закону №877-V.

При цьому, суб`єкту господарювання під час здійснення надано право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), у випадках встановлених статтями 6 та 10 Закону №877-V.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем проведено позаплановий захід позивача на підставі звернення фізичної особи та за наявності погодження Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 21.12.2019 року №3631-06/55618-03.

Разом з цим, ТОВ «Київоблгаз збут» не допустило відповідача до здійснення позапланового заходу, з огляду на відсутність уніфікованої форми акту.

Надаючи оцінку вказаним доводам позивача суд враховує наступне.

Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та Міністерством аграрної політики та продовольства України прийнято наказ №18/14 від 11.01.2018 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 05.02.2018 року за №14/31594, яким затверджено форми акта, складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів (далі - Наказ 18/14).

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 року №342 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)», встановлено єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) (далі - критерії) (далі - Постанова №342).

У відповідності до пункту 2 Постанови №342 критерії розробляються органом державного нагляду (контролю) у віднесеній до його відання сфері відповідно до вимог законодавства з урахуванням цієї Методики, даних про настання негативних наслідків від провадження господарської діяльності суб`єктів господарювання, пропозицій громадських об`єднань та затверджуються Кабінетом Міністрів України.

У разі коли органами, уповноваженими здійснювати державний нагляд (контроль) у відповідних сферах, є місцеві держадміністрації та/або органи місцевого самоврядування, критерії розробляються центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Разом з тим, згідно пункту 2 Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження (далі - Методика)

У разі коли органами, уповноваженими здійснювати державний нагляд (контроль) у відповідних сферах, є місцеві держадміністрації та/або органи місцевого самоврядування, уніфіковані форми актів перевірок затверджуються центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у відповідних сферах.

Пунктами 4, 5 Методики встановлено, що перелік питань для здійснення заходу державного нагляду (контролю) визначається органом державного нагляду (контролю) залежно від ступеня ризику шляхом проведення аналізу вимог законодавства, яких повинен дотримуватися суб`єкт господарювання у відповідній сфері, за формою згідно з додатком 1 в електронному вигляді та оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю).

Перегляд уніфікованої форми акта перевірки, зокрема переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), здійснюється у разі внесення змін до нормативно-правових актів, на підставі яких розроблений перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), або прийняття нових нормативно-правових актів у відповідній сфері державного нагляду (контролю).

Суд звертає увагу, що Постанова №342 передбачає розробку нових нормативно-правових актів щодо нових уніфікованих актів, проте уніфікована форма акту, затверджена Наказом №18/14 станом на час здійснення позапланового заходу була чинною до моменту перегляду уніфікованої Форми акта перевірки, переліку питань щодо проведення заходу державного нагляду (контролю), або прийняття нових нормативно-правових актів у відповідній сфері державного нагляду (контролю).

Таким чином, суд звертає увагу, що у період чинності Наказу №18/14 відповідач правомірно використовував уніфіковану форму акту, що затверджена останнім.

Отже твердження позивача, про те, що не допуск до проведення планової перевірки не є перешкодою під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про захист прав споживачів суд до уваги не приймає, так як вважає дії відповідача законними, пов`язаними з процедурою проведення контрольного заходу та незаконною відмовою у допуску до проведення контрольного заходу, оскільки уніфікована форма акту перевірки суб`єкта господарювання затверджена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України та Міністерства аграрної політики та продовольства України прийнято наказ №18/14 від 11.01.2018 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.02.2018 року за №14/31594 та станом на час здійснення позапланового заходу була чинною і містить уніфікований перелік питань, що застосовуються для суб`єктів господарювання всіх ступенів ризику.

Таким чином, наведені підстави не можуть бути покладені в основу для задоволення позовних вимог.

Разом з тим, не можуть бути взяті до уваги посилання позивача на те, що позаплановий захід не відбувся, оскільки як свідчать матеріали відео фіксації, такий захід відбувся.

Що ж стосується посилань позивача на відсутність порядку здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері захисту прав споживачів, яким би було врегульовано порядок та строки розгляду заперечень (зауважень) за результатами здійснених заходів суд зверне увагу на те, що такі заперечення були подані позивачем 13.02.2020 року, тобто після винесення спірного рішення.

Варто відмітити, що акт перевірки не містить в собі зауважень позивача, останній не з`явився на розгляд справи про адміністративне стягнення.

Між тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.08.2002 року №117 затверджено Порядок накладення стягнень за порушення законодавства про захист прав споживачів (далі - Порядок №117), який визначає процедуру накладення стягнень уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальних органів з суб`єктів господарювання - підприємств, установ, організацій (їх філій, представництв, відділень) незалежно від форми власності, іноземних юридичних осіб (їх філій, представництв, відділень) і фізичних осіб - підприємців, що провадять господарську діяльність на території України, за порушення законодавства про захист прав споживачів.

Згідно із пунктом 2 Порядку №117 на суб`єктів господарювання накладається стягнення у вигляді штрафу відповідно до статті 23 Закону України "Про захист прав споживачів".

У відповідності до частини 1 статті 23 Закону №1023-XII у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб`єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за: 1) відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону, - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 4) виготовлення або реалізацію продукції, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів стосовно безпеки для життя, здоров`я та майна споживачів і навколишнього природного середовища, - у розмірі трьохсот відсотків вартості виготовленої або одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 5) реалізацію продукції, забороненої відповідним державним органом для виготовлення та реалізації (виконання, надання), - у розмірі п`ятисот відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 6) реалізацію небезпечного товару (отрути, пестицидів, вибухо- і вогненебезпечних речовин тощо) без належного попереджувального маркування, а також без інформації про правила і умови безпечного його використання - у розмірі ста відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, але не менше двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 7) відсутність необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію або продавця (у випадках, визначених Законом України "Про електронну комерцію") - у розмірі тридцяти відсотків вартості одержаної для реалізації партії товару, виконаної роботи, наданої послуги, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 8) створення перешкод службовим особам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, та структурного підрозділу з питань захисту прав споживачів органу місцевого самоврядування у проведенні перевірки якості продукції, а також правил торговельного та інших видів обслуговування - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості реалізованої продукції за попередній календарний місяць, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а у разі, коли відповідно до закону суб`єкт господарської діяльності не веде обов`язковий облік доходів і витрат, - у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 9) невиконання або несвоєчасне виконання припису посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, про усунення порушень прав споживачів - у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 10) реалізацію товару, строк придатності якого минув, - у розмірі двохсот відсотків вартості залишку одержаної для реалізації партії товару, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 11) порушення умов договору між споживачем і виконавцем про виконання роботи, надання послуги - у розмірі ста відсотків вартості виконаної роботи (наданої послуги), а за ті самі дії, вчинені щодо групи споживачів, - у розмірі від одного до десяти відсотків вартості виконаних робіт (наданих послуг) за попередній календарний місяць, але не менше п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 12) обмеження або відмову в реалізації прав споживачів, установлених частиною другою статті 17 цього Закону, - у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваного рішення стягнення на позивача накладено за порушення пунктів 7, 11 частини 1 статті 23 Закону №1023-XII.

Суд звертає увагу, що матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності порушень як таких. Позивачем у позовній заяві не наведено обгрунтування щодо хибності висновків відповідача в частині встановлених порушень.

Таким чином, в межах підстав адміністративного позову, оцінку, яким судом надано вище, зважаючи на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження відсутності зафіксованих в акті перевірки порушень, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято в порядок, спосіб та в межах наданих відповідачу повноважень, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Інші доводи позивача не спростовують вище встановленого судом.

Згідно із частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз збут» (04108, м. Київ, проспект Свободи, б. 2Г, літ. А, ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вул. Балукова, б. 22, ) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Ухвала суду від 13.04.2020 про вжиття заходів забезпечення позову є чинною до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини шостої статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева