Справа № 640/20962/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачової Катерини Володимирівни, в якому просив:

- визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62551471 від 07 серпня 2020 року та від 09 серпня 2020 року Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачової Катерини Володимирівни з примусового виконання постанови № ЕАВ 847977, виданої 09 січня 2019 року НПУ УПП у Львівській області про стягнення штрафу у розмірі 850,00 грн.;

- визнати незаконною та скасувати постанову Головного державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачової К.В. від 07 серпня 2020 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що головний державний виконавець Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ткачова Катерина Володимирівна, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження і арешт коштів боржника ОСОБА_1 не перевірила та не надала належної оцінки доказам вчасного направлення виконавчого документу для примусового виконання, а всі виконавчі дії були вчинені поза межами строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, що є грубим порушенням, за думку позивача, вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 р. адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 62551471 від 07 серпня 2020 року, від 09 серпня 2020 року про відкриття виконавчого провадження № 62551471 та постанову від 07 серпня 2020 року про арешт коштів боржника, прийняті Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Дарницьке РВ ДВС міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, при цьому, неповне зясування обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.12.2020.

У судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта у судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 07 серпня 2020 року головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ,) Ткачовою Катериною Володимирівною за результатами розгляду заяви стягувача про примусове виконання рішення постанови № ЕАВ 847977, виданої 09 січня 2019 року НПУ УПП у Львівській області ДПП про стягнення штрафу у розмірі 850,00 грн. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 62551471.

09 серпня 2020 року в межах виконавчого провадження № 62551471 прийнято повторно постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови № ЕАВ 847977, виданої 09 січня 2019 року НПУ УПП у Львівській області ДПП про стягнення штрафу у розмірі 850,00 грн.

Крім того, 07 серпня 2020 року, відповідачем прийнято постанову про арешт коштів боржника, а саме, грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та належать боржнику.

Незгода позивача із вказаними постановами зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що матеріали виконавчого провадження не містять ні доказів, які б надавали змогу ідентифікувати дату надіслання виконавчого документа засобами поштового зв`язку, ні дати реєстрації такої заяви у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), з огляду на що, недоліки в роботі органу державної виконавчої служби не повинні зумовлювати негативні наслідки для боржника, зазначеного у виконавчому документі. Також, з огляду на дату реєстрації виконавчого документа 13 липня 2020 року та прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 серпня 2020 року, суд першої інстанції дійшов до висновку про порушення державним виконавцем, зокрема, вимог частини 5 статті 26 Закону № 1404-VIII.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції при вирішенні спору не зясував всіх важливих обставин справи, не перевіривши дату надіслання стягувачем виконавчого документу засобами поштового звязку та не врахував, що з моменту надходження до органу виконавчої служби виконавчого документу, строки для його предявлення перериваються. Також, апелянт вважає, що позивачем було пропущено строки для звернення до суду з даним позовом.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі по тексту також - № 1404-VIII), передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За нормами п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону № 1404-VIII, згідно з ч. 1 якої, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

При цьому, у силу приписів п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені ст. 12 Закону № 1404-VIII, зокрема, визначено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Так, обставина пропуску стягувачем встановленого законом строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання стала підставою для звернення до суду з вимогами про скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та арешт рахунків.

Судом першої інстанції під час розгляду даного спору по суті було досліджено, що постанова про накладення штрафу від 09 січня 2019 року серії ЕАВ № 847977 набрала законної сили 18 січня 2019 року, відтак, строк пред`явлення виконавчого документу складає три місяці, тобто, до 19 квітня 2019 року.

При цьому, відповідач наголошує на тому, що виконавчий документ було пред`явлено Управлінням патрульної поліції у Львівській області листом від 28 березня 2019 року № 5748К/41/12/-/2019, при цьому, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 12 Закону №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Отже, сторона відповідача вважає, що строк предявлення вказаного виконавчого документа не було пропущено, адже листом - засобами поштового звязку стягувач його направив у межах тримісячного строку.

Дійсно, суд першої інстанції правильно вказав на те, що законодавством передбачено можливість пред`явлення виконавчого документа до виконання засобами поштового зв`язку, а датою пред`явлення виконавчого документа до виконання у такому випадку - є дата передачі його до поштового відділення, а не дата такої реєстрації у органі державної виконавчої служби.

Однак, важливо звернути увагу на те, що матеріали справи містять запит державного виконавця від 14 серпня 2020 року № 62551471/2, адресований Управлінню патрульної поліції у Львівській області та Департаменту патрульної поліції, зі змісту якого слідує, що матеріали виконавчого провадження не містить конверту поштового відправлення, що свідчить про незбереження і не додання останнього відповідальною особою до документів про відкриття виконавчого провадження з огляду на відсутність потреби встановити адресу відправника, відповідність повного переліку документів згідно заяви від 28 березня 2019 року, відповідність номерів документів та номерів, зазначених на конверті.

У зв`язку з наведеним, державним виконавцем було витребувано інформацію з копією підтверджуючих документів (реєстрів на відправлення поштової кореспонденції, трек-номерів поштових відправлень, повідомлень про вручення поштового відправлення) про направлення на адресу відділу виконавчого документу: постанови Управління патрульної поліції у Львівській області від 09 січня 2019 року серія ЕАВ № 847977 щодо ОСОБА_1 .

Так, у відповідь на запит державного виконавця, Департамент патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області, листом від 08 вересня 2020 року № 15544/41/12/02-2020 надав копії запитуваних документів, а саме, копію заяви про примусове виконання постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 847977 від 09 січня 2019 року та списку згрупованих поштових відправлень листів № 1123 (№ відправлення 879).

Колегія суддів вважає правильним те, що суд першої інстанції зауважив, що надана стягувачем копія поштового списку не містить відбитку штемпелю поштового відділення, тобто, достименно стверджувати про встановлення дати відправки поштового відправлення з виконавчими документами для виконання у межах встановленого тримісячного строку не можна.

При цьому, судом першої інстанції ухвалою від 19 жовтня 2020 року було повторно витребувано у Управління патрульної поліції у Львівській області копію доказів (відбиток штемпелю поштового відділення або копії фіскального чеку) направлення листа від 28 березня 2019 року № 5748ВС/41/12/-/2019 рекомендованим поштовим відправленням за № 879, однак, станом на дату постановлення рішення у справі, вимоги ухвали суду не було виконано.

Апелянт вказує на недотримання судом першої інстанції принципу офіційного зясування всіх обставин справи, однак, колегія суддів вважає, що, у даному випадку, судом було вжито необхідних заходів для перевірки доводів, на які посилались сторони, однак, після невиконання вимог ухвали, судом було взято до уваги ті матеріали, що містяться у справі та які дозволяли дійти до висновку про відсутність належних доказів направлення виконавчого документа датою, зазначеною у супровідному листі стягувача. Крім того, дана категорія справ передбачає розгляд позовів у значно скороченіші строки, аніж за правилами загального/спрощеного провадження.

Також, колегія суддів додатково вказує на те, що за пошуком (трекінгом) наданого ідентифікатора на сайті поштового оператора зазначається про те, що дані про відправлення за номером 879 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

В той же час, матеріали виконавчого провадження не містять ні доказів, які б надавали змогу ідентифікувати дату надіслання виконавчого документа засобами поштового зв`язку, ні дати реєстрації такої заяви у Дарницькому районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

При цьому, дата реєстрації з проставленням відповідного штемпелю (тим паче за умови не збереження конверту, в якому надійшов виконавчий документ до виконання), є тими обов`язковими відомостями, які повинно містити виконавче провадження, на що цілком обгрунтовано було звернуто увагу судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 09.11.2020.

Відповідно до довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження про реєстрацію виконавчого документа, виконавчий документ, постанова Управління патрульної поліції у Львівській області від 09 січня 2019 року, зареєстрований 13 липня 2020 року о 12:29 за вх. № 31530.

Частиною 5 статті 26 Закону № 1404-VIII, передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до розділу ІІІ Положення № 2432/5, автоматичний розподіл виконавчих документів в органі державної виконавчої служби здійснюється в день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до Системи відповідальною особою органу державної виконавчої служби.

Оскільки виконавчий документ згідно довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження про реєстрацію виконавчого документа було зареєстровано 13 липня 2020 року, то автоматичний розподіл повинен був відбутись того ж дня та за його наслідками переданий відповідному державному виконавцю.

З огляду на дату реєстрації виконавчого документа 13 липня 2020 року та прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 серпня 2020 року, суд першої інстанції мав підстави для висновку про порушення державним виконавцем, зокрема, вимог частини 5 статті 26 Закону № 1404-VIII.

Колегія суддів вважає, що всі доводи апелянта про завантаженість органу виконавчої служби, про внутрішні процедури надходження/реєстрації/розподілу документів не є тим чинником, який виправдовує відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом з порушенням строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження», з огляду на що, слідує висновок про те, що недоліки в роботі органу державної виконавчої служби не повинні зумовлювати негативні наслідки для боржника та після впливу більше ніж одного року з дати набрання законної сили виконавчого документа поновлювати правовідносини по яким строк для виконання сплинув.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на пропуск десятиденного строку на звернення до суду з даними позовними вимогами, з урахуванням того, що позивачу надсилались копії постанов про відкриття виконавчого провадження, а також зважаючи на факт ознайомлення останнім через свого представника за заявою від 11.08.2020 з матеріалами виконавчого провадження, з огляду на те, що саме 27.08.2020 представником позивача, на адвокатський запит було отримано відповідь Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва (від 17.08.2020 № 62551471/2), з якої позивач дізнався про порушення своїх прав у частині підстав для цього позову - руху кореспонденції, а саме заяви Управління патрульно поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції від 28.03.2019 про направлення для примусового виконання постанови про адміністративна правопорушення від 09.01.2019.

Таким чином, на момент відкриття виконавчого провадження, державний виконавець всупереч повноваженням передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», не дотримався вимог ч. 1 ст. 12 та п. п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», не повернула виконавчий документ стягувачу у зв`язку з пропущенням встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Протилежного стороною відповідача не доведено, матеріали справи не містять доказів дати направлення виконавчого документа до виконання засобами поштового звязку.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав у суду першої інстанції для задоволення позовних вимог при вирішенні цього спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що викладені в оскаржуваному рішенні та не дають підстав для його скасування чи зміни.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обгрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у(м. Київ) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко