Справа № 280/5332/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
23 грудня 2020 року Справа № 280/5332/19 :

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ -Проект» про ухвалення додаткового рішення по справі
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11.12.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ -Проект» до Головного управління ДПС у Запорізькій області задоволено.

Відповідно до ч.3, 4 ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

До закінчення судових дебатів представником позивача заявлено клопотання про відшкодування позивачу понесених судових витрат на професійну правничу допомогу.

16.12.2020 на адресу суду надійшло клопотання про залучення доказів на підтвердження вартості понесених позивачем витрат.

Ухвалою суду від 17.12.2020 призначено судове засідання для розгляду питання про відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №280/5332/20 на 23.12.2020 о 12 год. 00 хв.

Від заявника 23.12.2020 до суду надійшла заява про розгляд заяви про відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в порядку письмового провадження.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 23.12.2020 подав до суду заяву в якій просить суд відмовити TOB «Архінформ-Проект» у задоволенні клопотання про повернення витрат на правничу допомогу, клопотання про повернення витрат на правничу допомогу повернути заявнику. В обґрунтуванні заяви зазначає, що представником позивача не забезпечено надання копії підтверджуючих витрати документи до судового засідання відповідачу по справі, що порушує принцип змагальності сторін. В позовній заяві про свій намір стягувати витрати на правничу допомогу позивач не заявляв. Письмової заяви до початку судових дебатів про зазначений намір також до суду не надходило, про зазначений намір відповідач також не знав. Крім того, зазначає, що відповідно до положення статті 139 КАС України адвокат при поданні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу був зобов`язаний врахувати вимоги Кодексу, щодо співмірності та витраченим часом. Не врахування цих положень вказує на зловживання адвокатом своїми правами.

Згідно з приписами ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо можливості розгляду заяви за відсутності представників сторін в порядку письмового провадження на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши заяву позивача про відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої та другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо аргумента відповідача з приводу не оголошення позивачем наміру про стягнення витрат на правничу допомогу та зловживання позивачем своїми правами, суд зазначає наступне.

По-перше, в позовній заяві позивачем в прохальній частині заявлено про намір стягнення судових витрат, як вже зазначалося вище, до судових витрат входять і витрати на правову допомогу. Договір по надання правової допомоги №А090-Зп від 03.10.2019 був поданий разом з іншими матеріалами до позовної заяви.

По-друге, 26.05.2020 позивачем до суду була надана заява про намір стягнення витрат на правничу допомогу, дана заява була направлена відповідачу 25.05.2020 (накладна №019).

По-третє, у судовому засіданні 11.12.2020 позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі і оголосила про те, що просить суд стягнути судові витрати.

По-четверте, 16.12.2020 до суду надійшла заява від позивача про намір стягнення витрат на правничу допомогу, дана заява була направлена відповідачу 16.12.2020 ( накладна №874).

Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає такі доводи відповідача не обґрунтованими.

Щодо співмірності витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Відповідно до умов Договору по надання правової допомоги №А090-Зп від 03.10.2019 в п.2.1. зазначено, що гонорар адвокатського об`єднання за надання правової допомоги становить:

2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп./за один судодень в т. ч. ПДВ;

8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп./за ознайомлення з первинними бухгалтерськими документами;

20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп./за підготовку адміністративного позову;

15 000(п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп./за підготовку відповіді на відзив;

20 000 (двадцять тисяч грн. 00 коп./ за підготовку апеляційної скарги або відзиву на апеляційну скаргу.

Позивачем на підтвердження оплати Адвокатському об`єднанню «Право Гарант» послуг адвоката надано платіжне доручення №1 від 17.01.2020, №9 від 04.06.2020, №8 від 04.06.2020, №26 від 20.10.2020, №32 від 09.12.2020, №33 від 14.12.2020; акти прийому передачі виконаних робіт від 30.10.2019,від 03.12.2019, від 13.01.2020, від16.01.2020, від 14.05.2020, від 26.05.2020, від 19.10.2020, від 03.12.2020, від 11.12.2020.

При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд враховує, що представником позивача було проаналізовано велику кількість первинної документації (27 томів судової справи та матеріали кримінального провадження, які витребовувалися судом), позов був підготовлений на 25 аркушах без врахування додатків, після подання відзиву було подано відповідь на відзив, що свідчить про реальність витраченого часу представником позивач.

Однак що стосується розміру витрат суд зазначає наступне:

8000 грн. за ознайомлення з первинними бухгалтерськими документами входить до підготовки адміністративного позову, тому не включає зазначену суму до витрат на правову допомогу;

20 000 грн. за підготовку адміністративного позову, суд вважає такою, що підлягає задоволенню, не зважаючи на те, що в договорі і актах виконаних робіт не зазначено скільки часу було витрачено на підготовку позовної заяви. Однак, суд враховує те, що дана сума зазначена в договорі про надання правової допомоги, була сплачена, що підтверджується платіжними дорученнями, та судом врахована складність справи, велика сума позову та великий об`єм первинної документації;

15 000 грн. за підготовку відповіді на відзив (4 арк.), суд вважає таку суму завищеною, так як аргументи які наводяться позивачем дублюються і в позовній заяві, так як не визначена сума гонорару за одну годину, тому суд вважає достатнім задовольнити в розмірі 2500 грн, як за один судодень;

сума витрат за судові засідання 03.12.2019, 16.01.2020, 14.05.2020, 26.05.2020,19.10.2020,03.12.2020, не підлягає задоволенню, оскільки зазначені засідання відкладалися та тривали не більш чотирьох хвилин;

сума витрат за судове засідання, яке відбулося 11.12.2020 у розмірі 2500 грн. (як визначено договором), суд вважає обґрунтованою.

Отже, з огляду на викладене та врахувавши надані документи на підтвердження витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що заявлений їх розмір не є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (послугами) та часом її розгляду, у зв`язку із чим заява представника позивача підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 139, 242-246, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Архінформ -Проект» (69008, м. Запоріжжя, вул. Феодосійська, б.3А, каб. 2, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. (двадцять п`ять тисяч гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 23.12.2020.

Суддя О.В. Конишева