Справа № 200/10358/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 р. Справа№200/10358/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області (за адресою: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2020 року Головне управління ДПС у Донецькій області (далі - позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якій просить:

- стягнути податковий борг в розмірі 4037,67 грн., а саме: військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 373,17 грн.; податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3664,40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 4037,67 грн., а саме: військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 373,17 грн.; податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 3664,40 грн., який виник в результаті донарахувань за податковими повідомлення-рішеннями № від 25.07.2019, № від 25.07.2019 та № від 25.07.2019, складеними за висновками акту перевірки від 03.06.2019 № 546/05-99-13-04-17/ НОМЕР_1 та нарахованої пені згідно підпункту 129.1.2. статті 129 Податкового кодексу України. У зв`язку з несплатою узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом сформовано податкову вимогу №671-56 від 17 вересня 2019 року, яка була відправлена поштою відповідачу. Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась, однак вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу, у зв`язку із чим звернувся із даним позовом до суду

Відповідно до частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

На виконання вимог частини 3 статті 171 КАС України судом отримано інформацію від відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - ОСОБА_1 , згідно якої адреса його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Після отримання наведеної вище інформації, 20 листопада 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_1 про стягнення з платника податків податкового боргу, витребувано у Військово-цивільної адміністрації міста Волноваха Волноваського району Донецької області інформацію стосовно дати, з якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язано надати витребувану інформацію в строк до 05 грудня 2020 року.

З витребуваної інформації, яка надійшла до суду засобами електронного зв`язку 22 грудня 2020 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 15 грудня 2004 року(арк. справи 57).

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Відповідно до частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, Головне управління ДПС у Донецькій області, є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Позивачем на підставі наказу №767 від 25 квітня 2019 року проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_2 з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасної сплати до бюджету податків, зборів і платежів за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 за наслідком чого складено акт №546/05-99-13-04-17/ НОМЕР_1 від 03 червня 2019 року(арк. справи 14-22).

За висновками акту перевірки встановлено наступні порушення вимог законодавства:

- підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту в пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого встановлено неподання до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2016 року;

- пункту 36.1 статті 36, підпункту „д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункту 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: заниження за 2016 рік оподаткованого доходу, отриманого у вигляді додаткового блага на суму 15885,68 грн., в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 2859,42 гривень;

- підпунктів 1.2, 1.4, 1.5 пункту 16-1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період з 01.01.2016 по 31.12.2016 на суму 238,29 гривень;

На підставі акту перевірки податковим органом винесені податкові повідомлення-рішення, а саме:

- від 25 липня 2019 року за №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на 297,86грн., в тому числі за основним зобов`язанням 238,29 грн. і за штрафними санкціями в розмірі 59,57 грн.(арк. справи 24);

- від 25 липня 2019 року за №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за податком на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170 грн. (арк. справи 25);

- від 25 липня 2019 року за №, яким відповідачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачено фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 3574,28 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 2859,42 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 714,86 грн.(арк. справи 26).

У зв`язку з несплатою узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом сформовано податкову вимогу №671-56 від 17 вересня 2019 на суму 4037,67 грн.

Враховуючи наведене, за відповідачем рахується податковий борг в загальному розмірі 4037,67 грн.

Згідно із частиною 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено в підпункті 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення - рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У відповідності з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Строки сплати податкового зобов`язання встановлені статтею 57 ПК України, відповідно до пункту 57.3 якої передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

На підтвердження направлення відповідачу податкових повідомлень-рішень від 25 липня 2019 року №, № та № позивачем надано до матеріалів справи копію поштового конверту, з якого вбачається, що поштове відправлення на ім`я ОСОБА_1 направлялось за адресою: АДРЕСА_1 та вручено позивачу не було. Причиною невручення вказано: за закінченням терміну зберігання(арк. справи 29, зворотній бік).

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 45.1 статті 45 ПК України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Як встановлено судом, податкова вимога №671-56 направлена контролюючим органом за адресою, яка не відповідає місцю реєстрації відповідача, за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач в обґрунтування дотримання процедури належного вручення відповідачу податкової вимоги вказує про те, що згідно облікових даних платника податків податковою адресою відповідача визначено саме: АДРЕСА_2 , як адресу, за якою здійснював підприємницьку діяльність фізична-особа підприємець ОСОБА_1 .

Як вказувалось судом вище, оскільки відповідачем у справі виступає фізична особа, судом на виконання приписів Кодексу адміністративного судочинства України робився запит до Військово-цивільної адміністрації міста Волновахи з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) позивача.

Згідно наданої Військово-цивільної адміністрації міста Волновахи відповіді ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 15 грудня 2004 року.

Разом із цим, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач як фізична особа-підприємець також був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно рішення Волноваської міської ради №6/59-1481 від 16.10.2015 вулиця АДРЕСА_3 .

Позивач у позовній заяві вказує, що податкова вимога отримана ОСОБА_1 15.10.2019, проте з копії поштового повідомлення вбачається, що зазначена вимога отримана 15.10.2019, однак отримувачем є не ОСОБА_1 , а інша особа, яка вказала себе «мати»(арк. справи 13).

Суд зауважує, що відповідно до приписів пунктів 19.1, 19.2 статті 19 Податкового кодексу України платник податків веде справи, пов`язані зі сплатою податків, особисто або через свого представника. Особиста участь платника податків в податкових відносинах не позбавляє його права мати свого представника, як і участь податкового представника не позбавляє платника податків права на особисту участь у таких відносинах. Представниками платника податків визнаються особи, які можуть здійснювати представництво його законних інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, на підставі закону або довіреності. Довіреність, видана платником податків - фізичною особою на представництво його інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, має бути засвідчена відповідно до чинного законодавства.

Проте, копії будь-якої довіреності на представництво його інтересів та ведення справ, пов`язаних із сплатою податків, виданої платником податків ОСОБА_1 в матеріалах справи не міститься.

Як вказувалось судом вище, відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 6 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 у разі, якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом при його надісланні, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків. У разі встановлення такої помилки працівник структурного підрозділу, до функцій якого належить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції, або відповідальна особа, визначена керівником контролюючого органу для виконання таких функцій, забезпечує виправлення допущених при надісланні податкового повідомлення-рішення помилок та надсилає його повторно не пізніше наступного робочого дня з дня отримання відповідного повідомлення пошти (поштової служби).

Отже, як встановлено судом, надсилаючи податкову вимогу від 17 вересня 2019 року №671-56, податковим органом на поштовому конверті зазначено адресу, яка не відповідає зареєстрованій адресі відповідача, при цьому також відсутні будь-які відомості, що відповідач проживає або перебуває за вказаною адресою, що, як наслідок, унеможливило їх отримання ним, у зв`язку з чим дана вимога вважається такою, що не вручена платнику податків.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №826/14361/16, для встановлення факту направлення (вручення) фізичній особі податкового повідомлення-рішення поштою у встановленому законодавством порядку, дослідженню підлягають:

відповідність адреси одержувача у поштовому відправленні місцю проживання або останньому відомому місцезнаходженню фізичної особи;

повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в якому зазначено дату вручення або причини невручення;

відповідність дати відправлення на корінці податкового повідомлення-рішення даті, зазначеній у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення тощо.

За встановлених у даній справі обставин та в розумінні наведених положень ПК України вимога контролюючого органу не вважається належним чином надісланою (врученою), що призвело до неможливості встановлення строку, передбаченого пунктом 95.2 статті 95 ПК України, із закінченням якого законодавець пов`язує виникнення у контролюючого органу права на стягнення податкового боргу.

Так, за приписами пунктом 95.2 статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При цьому суд зауважує, що контролюючий орган за умов належного вручення відповідачеві податкової вимоги, не позбавлений права повторно звернутися до суду з позовом про стягнення податкового боргу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не доведеність контролюючим органом наявності дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, ЄДРПОУ 4314826) до фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу у сумі 4037,67 грн., відмовити у повному обсязі.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 22 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко