Справа № 945/1278/20
Суддя: Гуденко О. А.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

н/п 2-а/490/342/2020 Справа № 945/1278/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Гуденко О.А., при секретарі - Дудник Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2020 року позивач звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до відповідачів Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, інспектора лейтенанта поліції Терентьєвої Надії Миколаївни 1 батальйону 2 роти, в якому просить визнати дії інспектора поліції Терентьєвої Надії Миколаївни 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, щодо складання постанови серії ЕАМ № 2936545 від 06.08.2020 року про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 225 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, незаконними; визнати Постанову серії ЕАМ № 2936545 від 06.08.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконною та скасувати її; провадження по справі про адміністративне правопорушення від 06.08.2020 року про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП припинити у зв`язку з відсутністю доказів та події вчинення правопорушення.

В обгрунтування вимог посилається на те, що дійсно 06.08.2020 року позивач керуючи автомобілем марки Peugeot 208, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по дорозі Одеса Мелітополь Новоазовськ, в напрямку м. Миколаїв, в мікрорайоні Варварівка, вул. Веселинівська, 46, приблизно о третій годині, його було зупинено командиром взводу роти № 2 1 батальйону старшим лейтенантом поліції Стужук І. Після зупинки, поліцейський повідомив, що позивачем було порушено знак 5.16 ПДР України. Позивач пояснив, що він рухався в середній полосі та на в`їзді до мікрорайону Варварівка, враховуючи дорожню обстановку, а вона склалась таким чином: перед авто позивача в середній полосі рухався великовантажний автомобіль, на правій полосі на аварійці був зупинений поліцією ще один вантажний автомобіль, який повністю зайняв праву полосу руху, за ним була поліцейська машина. В початку лівого ряду на аварійці також був вантажний автомобіль. В цей час, великовантажне авто перед авто позивачем вмикає правий поворот та починає маневр вправо, за поліцейською машиною, розуміючи що потрібно буде різко гальмувати, та щоб не створити аварійну ситуацію, ДТП, позивач увімкнувши лівий поворот зайняв ліву смугу, яка була вільна. Оминувши великовантажний автомобіль, позивач повернув на середню смугу, але з крайньої правої смуги виїжджало маршрутне таксі, знову прийняв в ліво при цьому зона дії знаку напрямок руху в ліво вже закінчилась. Окрім цього, згідно дорожньої розмітки на даному відрізку дороги нанесена розмітка, яка дозволяє рухатись прямо чи вліво з крайньої лівої смуги. На записі відео поліцейського не відтворена вся ситуація, яка слалась. Після суперечок, інспектор лейтенант поліції ОСОБА_2 почала складати постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Позивач склав письмові пояснення, проте вони були проігноровані поліцейським. Оскільки, поліцейським було винесено постанову про нібито вчинення позивачем правопорушення без чітких доказів вчинення самого правопорушення, то позивач вважає, що винесення постанови є незаконним та суперечить діючому законодавству України, а тому порушує права позивача.

Ухвалою судді Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронової Н.О. від 20.08.2020 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.08.2020 року заяву про самовідвід судді Миколаївського районного суду Миколаївської області Шаронової Н.О. в адміністративній справі за вищезазначеним позовом задоволено.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 02.09.2020 року заяву про самовідвід судді Миколаївського районного суду Миколаївської області Терентьєва Г.В. в адміністративній справі за вищезазначеним позовом задоволено.

Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 17.09.2020 року заяву про самовідвід судді Миколаївського районного суду Миколаївської області Войнаровського М.М. в адміністративній справі за вищезазначеним позовом задоволено.

Розпорядженням Голови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.09.2020 року за вихідним № 945/1278/20/22654/2020 зазначену адміністративну справу передано на розгляд до Центрального районного суду м. Миколаєва.

28.09.2020 року матеріали справи надійшли до канцелярії Центрального районного суду м. Миколаєва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2020 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Гуденко О.А.

30.09.2020 року матеріали справи передано судді Гуденко О.А.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 30.09.2020 року вищезазначений позов залишено без руху.

15.10.2020 року до канцелярії суду надійшла заява на виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 30.09.2020 року.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 16.10.2020 року, після усунення недоліків, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників процесу.

16.09.2020 року до канцелярії суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що інспектор поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи. Та абсолютно правомірно виніс оскаржувану постанову про накладення стягнення. На підтвердження доводів відзиву представник відповідача надав суду диск з відеозаписом.

Відповідно до вимог ст. 19, 257 КАС України дана справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови серії ЕАМ № 2936545 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 06.08.2020 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Peugeot 208, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався по дорозі Одеса Мелітополь Новоазовськ, не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 ПДР України, здійснив рух прямо з крайньої лівої смуги по вул. Веселинівська, де дозволено лише поворот ліворуч, чим порушив п. 33 ПДР України. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статі 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France). Втім, для того, щоб розуміти, що презумпція невинуватості має бути у цьому випадку застосована, ґрунтовних знань чинного законодавства не потрібно достатньо володіти необхідним почуттям справедливості, яке, поза сумнівом, повинне бути властиве професійному судді.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 КАС України, факт порушення Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду доводить патрульна поліція.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п.9 ст.31 ЗУ «Про поліцію», до превентивних заходів, які можуть застосовуватись поліцією, належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (ч.1 ст.40 Закону). Отже, положення Закону безпосередньо надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі-Інструкції), затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (далі - Постанова від 23.12.2005 року №14) роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено його фото або відеозапис.

Таким чином, в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП у оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення, не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності в оскаржуваній постанові посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис правопорушення, наданий відповідачем відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а тому не береться судом до уваги при вирішенні справи.

Аналогічне правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, від 02 грудня 2019 року у справі № 766/16904/16-а, від 09.02.2020 року у справі № 607/3394/17, від 13.02.2020 року у справі № 524/9716/16-а та від 19.02.2020 року у справі № 524/1284/17.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Крім оскаржуваної постанови, суду не було надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, постанова серії ЕАМ № 2936545 не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем зазначеного в ній правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справах № 338/1/17 та № 211/3520/16-а.

Таким чином, враховуючи, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАМ № 2936545 від 06.08.2020 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення адміністративного правопорушення, а інші докази на підтвердження вини позивача в матеріалах справи відсутні, вказане свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отже, позов в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі обґрунтований та підлягає задоволенню

Вирішуючи позовну вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови та дій інспектора поліції незаконними, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, процесуальним законом не передбачено право суду за наслідками розгляду даної категорії справ визнавати оскаржувану постанову та дії інспектора поліції незаконними. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в даній частині.

Враховуючи викладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 134, 139, 241-246, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову серії ЕАМ № 2936545 від 06.08.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. 00 коп. - скасувати.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення набирає законної сили через 10 днів з дня складання повного тексту у разі, якщо воно не буде оскаржена. Якщо рішення буде оскаржено, то воно набирає законної сили після перегляду справи судом апеляційної інстанції якщо його не буде скасовано.

Апеляційну скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня отримання повного тексту до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

СУДДЯ ГУДЕНКО О.А.