Справа № 640/31288/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

22 грудня 2020 року м. Київ № 640/31288/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Бояринцева М.А., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1
до Держави в особі Державної судової адміністрації України
про визнання протиправними дій,
ВСТАНОВИВ:

Через систему "Електронний суд" від ОСОБА_1 надійшла позовна заява, в якій заявлено наступні вимоги:

І Визнати протиправним стягнення судового збору з ОСОБА_1 ІНН НОМЕР_1 за нерозглянуті позовні вимоги Гребінківським районним судом Полтавської області та Полтавським апеляційним судом по справі № 528/53/20 (після об`єднання № 528/999/19), в кількості 13 (тринадцяти) пунктів з 13-ти заявлених:

1. Визнати факт, що на дату прийняття рішення Гребінківським міськвивонкомом від 23.06.2010р. №383 такий громадянин як ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 не проживав.

2. Визнати факт, що на дату прийняття рішення Гребінківським міськвивонкомом від 23.06.2010р. №383 такий громадянин як ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 не був власником будівель за цією адресою.

3. Визнати факт, що такий громадянин як ОСОБА_2 у записах облікової книги чи інших облікових відомостей Гребінківської міської ради по АДРЕСА_1 ніколи не значився.

4. Визнати факт, що такий громадянин як ОСОБА_2 після прийняття рішення Гребінківським міськвиконкомом від 23.06.2010р. №383 земельний податок за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 з 2010 року по 2020 рік ніколи не сплачував.

5. Визнати факт, що Гребінківська міська рада з 1999 року по 2020 рік не подавала до суду жодного позову до землекористувачив, за несплату земельного податку до місцевого бюджету за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

6. Визнати факт, що такий громадянин як ОСОБА_2 ніколи не мав законом встановлені правовстановлюючи документи та кадастровий номер на земельну ділянку по

АДРЕСА_1 . Визнати факт, що рішення Гребінківського міськвиконкому від 23.06.2010р. №383 не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку по

АДРЕСА_3 . Визнати факт, що право державної власності на землю не є тотожним праву комунальної власності Гребінківської міської ради (громади) по АДРЕСА_1, без прийняття Верховною Радою України постанови про передачу, встановлення (зміну) меж земель міста Гребінка .

9. Визнати відсутнім права у Гребінківської міської ради та ії виконавчого комітету, без прийняття Верховною Радою України постанови про передачу, встановлення (зміну) меж земель міста Гребінка, на прийняття відповідачем рішень про передачу у користування чи у власність земель, в т.ч. за рішенням міськвиконкому від 23.06.2010р. №383 про передачу у власність земельної ділянки неіснуючому громадянину ОСОБА_3 , по

АДРЕСА_4 . Визнати факт, що без прийняття Верховною Радою України постанови про передачу, встановлення (зміну) меж земель міста Гребінка, Гребінківська міська рада (громада) не є титульним власником - отримувачем земельного податку за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 .

11. Визнати рішення Гребінківського міськвиконкому від 23.06.2010р. №383 про затвердження документації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , таким що сфальшовано фактом внесення під №31 запису про неіснуючу людини ОСОБА_2 , та затвердження цим рішенням неіснуючої докуметації із землеустрою на передачу земельної ділянки у власність неіснуючому громадянину ОСОБА_2 , а отже не Документ сформований в системі «Електронний суд» 24.10.2020 3 чинним з дати його ухвалення.

12. Визнати факт, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не була матір`ю ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

13. Визнати факт, що ніякий громадянин з ім`я ОСОБА_2 не підписував у суміжників (сусідів) межі землевідведення ділянки по АДРЕСА_1 , для прийняття за його заявою рішення Гребінківським міськвиконкомом від 23.06.2010р. №383 щодо відведення йому земельної ділянки та затвердження землевпорядної документації землеустрою по АДРЕСА_1 .

ІІ Визнати протиправним стягнення судового збору за нерозглянуті позовні вимоги Гребінківським районним судом Полтавської області та Полтавським апеляційним судом по справі № 528/6/20 (після об`єднання № 528/999/19), в кількості 2 (двох) пунктів з 3-х заявлених:

1. Встановити факт, що земельна ділянка під будівництво будинку «В-1» для виконання рішення № 460 від 23.08.1988р. Гребінківською міською радою народних депутатів за адресою АДРЕСА_1 у 1988р. не відводилась, як титульним власником.

2. Встановити факт того, що у Гребінківської міської ради на дату звернення до суду відсутнє право відводу земельної ділянки під вже збудоване самочинно у 2016 році нерухоме майно за адресою АДРЕСА_1 , як титульного власника.

III Визнати протиправним стягнення судового збору за нерозглянуті позовні вимоги Гребінківським районним судом Полтавської області та Полтавським апеляційним судом по справі № 528/999/19 (після об`єднання № 528/999/19), в кількості 1 (одного) пункту з одного заявленого :

1. Визнати факт, що ОСОБА_1 ІНН НОМЕР_1 перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5 ІНН НОМЕР_2 забудували у 2016р. несформовану земельну ділянку 1829 м2 по АДРЕСА_1 новими господарськими будівлями для обслуговування аварійного невведеного в експлуатацію житлового будинку «В-1» який після розбирання перебудували без згоди Гребінківської міської ради яка ні для виконання свого рішення №460 від 23.08.1988р. ні раніше земельну ділянку під будівництво будинку за цією адресою в особі титульного власника не надавала та за результатами проведеного технічного обстеження об`єкта фахівцями ТОВ « Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» ЕДРПОУ 3752803 справа №271 на 03.05.2019р. встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації новозбудованого житлового будинку «Л-1»; літньої кухні «Ж»; сараю «К»; погрібу під «К»; літнього душу «Е»; вбиральні «З».

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Як вбачається з позовної заяви, спірні правовідносини виникли щодо стягнення з ОСОБА_1 судового збору за результатами розгляду Гребінківським районним судом Полтавської області та Полтавським апеляційним судом об`єднаної справи № 528/999/19.

Таким чином, спірні відносини пов"язані з процесуальними питаннями щодо виконання судових рішень у цивільній справі № 528/999/19 та питань стягнення судового збору, порядок розгляду яких врегульовано розділом VI Цивільного процесуального кодексу України.

При цьому, у разі незгоди з прийнятими судами першої та апеляційної інстанцій рішеннями у цивільній справі № 528/999/19, оскарження даних рішень відбувається шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Одночасно суд звертає увагу, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги не є спором між учасниками публічно-правових відносин в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 24 рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що заявлені позовні вимоги до Державної судової адміністрації пов"язані з виконанням судових рішень у цивільній справі Гребінківського районного суду Полтавської області № 528/999/19, суд зазначає, що даний спір не підлягає розгляду адміністративним судом.

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі вищенаведеного, ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі.

Повідомити, що в зв"язку з відсутністю в Окружному адміністративному суді міста Києва коштів на відправлення кореспонденції та поштових марок, надіслання процесуальних документів суду буде здійснено на електронну адресу учасників справи.

Відповідно до частин четвертої-п"ятої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі може бути оскаржено. У разі скасування ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі його пропуску.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суддя М.А. Бояринцева