Справа № 120/4911/20-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 120/4911/20-а Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

22 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Іваненко Т.В. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2018 року, враховуючи базовий місяць, який використовувався у січні 2016 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2018 року, враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008 року, з урахуванням вже виплаченої суми.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Роз`яснено позивачу, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 в 2019 році вже звертався до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , заявляючи вимоги, зокрема, про:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 13.09.2018 року;

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі №120/3785/19-а, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 13.09.2018 року. Зобов`язано Військову частина НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року 13.09.2018 року включно в сумі 4503,21 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Як зазначає позивач, на виконання рішення суду по справі № 120/3785/19-а, Військовою частиною НОМЕР_1 в квітні 2020 року виплачено індексацію грошового забезпечення позивача у розмірі 4503,21 грн.

У подальшому, не погоджуючись із розміром нарахованої на виконання судового рішення суми індексації, 27.08.2020 року позивач звернувся із заявою до відповідача в якій зазначив, що провівши розрахунок належних йому коштів індексації за період з 01.01.2016 року по 01.03.2018, з урахуванням зміни індексу споживчих цін, остання склала 83452,33 грн.

На підставі викладеного просив роз`яснити спосіб нарахування індексації грошового забезпечення, а також просив здійснити перерахунок і доплату відповідних сум.

Листом відповідача від 02.09.2020 року за № 350/118/2727/ПС позивача повідомлено, що при виконанні судового рішення базовий місяць при нарахуванні та виплаті індексації був змінений на 01.01.2016 рік, з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення змін до деяких нормативно-правових актів".

Не погоджуючись із такими діями відповідача щодо обрання для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення базового місяця (січень 2016), позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення та відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту у межах даного позову є способом виконання іншого судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року у справі № 120/3785/19-а, яке набрало законної сили, та яке постановлене у тотожному спорі із загальним предметом - відшкодування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 13.09.2018р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як вбачається із позовної заяви позивача, підставою звернення до суду є його незгода з діями відповідача щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року по справі № 120/3785/19-а, яке набрало законної сили. Позивач вважає, що при виконанні рішення суду у справі № 120/3785/19-а відповідачем помилково застосовано базовий місяць для нарахування індексації.

Тобто з позовної заяви слідує, що відповідачем рішення суду у справі № 120/3785/19-а виконувалося добровільно, однак позивач фактично не погоджується із способом його виконання, та як наслідок звертається до суду із іншим позовом.

Таким чином, як вірно зауважив суд першої інстанції, предметом спору у цій справі є невиконання (неналежне виконання) на думку позивача рішення адміністративного суду у справі № 120/3785/19-а.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справ.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що обраний позивачем спосіб захисту у межах даного позову є способом виконання іншого судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року у справі № 120/3785/19-а, яке набрало законної сили, та яке постановлене у тотожному спорі із загальним предметом - відшкодування індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016р. по 13.09.2018р., що і даний спір.

Якщо позивач не погоджується із станом виконання прийнятого на його користь судового рішення, то він вправі ініціювати процедуру його примусового виконання в порядку, передбаченому ст. 373 КАС України, Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII, у рамках виконавчого провадження.

При цьому оскарження рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду здійснюється не у спосіб подання нового адміністративного позову, а шляхом звернення до суду з відповідною заявою в порядку ст. 383 КАС України.

Так, розділом IV КАС України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд який його ухвалив. Способи судового контролю за виконанням судового рішення встановлені нормами статей 382 - 383 КАС України.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статтей 382, 383 КАС України (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна правова позиція із цього приводу викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Згідно з ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Іваненко Т.В. Граб Л.С.