Справа № 280/290/20
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 280/290/20

головуючий суддя І інстанції Кисіль Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Сафронової С.В., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року в адміністративній справі № 280/290/20 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К" про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Запорізькій області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К" про стягнення податкового боргу у розмірі 301574,03 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року адміністративний позов Головного управління ДПС у Запорізькій області було задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Алекс і К» податковий борг у розмірі 270057,83 грн. з рахунків у банках обслуговуючих відповідача, а також за рахунок готівкових коштів платника податків - Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма «Алекс і К», який складається: з податкового боргу з податку на нерухоме манно, від`ємне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 64339,35 грн. та з орендної плати з юридичних осіб в сумі 205 718,48 грн.

В задоволенні решти позовних вимог було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К", звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення в частині, що стосується стягнення з відповідача орендної плати з юридичних осіб в розмірі 70911.45 грн., та в цій частині прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що внаслідок проведення перерахування податкового зобов`язання, податковий борг за спірний період підлягає зменшенню на суму 70911.45 грн.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останнє просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ ВТФ «Алекс і К» () зареєстровано Бердянською районною державною адміністрацією 15.08.2003, номер запису 1 079 120 0000 000120 за адресою: 71154, Запорізька область, Бердянський район, с.Азовське, вул. Космічна, буд. 80.

Відповідача взято на податковий облік 02.09.2003 за №830.

На виконання вимог діючого законодавства, відповідач подав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки № від 15.02.2019 по терміну сплати 29.04.2019 р. з визначенням річної суми податку у розмірі 124318,90 грн., з розбивкою річної суми рівними частками поквартально у сумі по 31079,68 грн., за І квартал у сумі 31079,68 грн. За рахунок переплати податковий борг складає 22062,63 грн.

Актом камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання за декларацією з податку на нерухоме майно за 2018 рік ТОВ ВТФ «Алекс і К» від 06.05.2019 за №00117/08-01-51-01/32578611 встановлено порушення п.57.1 ст.57, п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України, несвоєчасно сплачено узгоджені самостійно визначені податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно за 2018 рік, відповідальність за яке передбачена ст. 126 ПК України.

Даний акт контролюючим органом направлений засобом поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та отриманий за довіреністю посадовою особою відповідача 14.05.2019.

На виконання вимог ПК України, контролюючим органом, на підставі акту від 06.05.2019 №00117/08-01-51-01/32578611, складено податкове повідомлення-рішення від 06.06.2019 за №, яким було визначено штрафні санкції у розмірі 20 % у сумі 5699,25 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано за довіреністю посадовою особою відповідача 14.06.2019 року.

На виконання вимог ПК України, контролюючим органом, на підставі акту від 06.05.2019 за №00117/08-01-51-01/32578611, складено податкове повідомлення-рішення від 06.06.2019 за №, яким визначено штрафні санкції у розмірі 10 % у сумі 2307,84 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано за довіреністю посадовою особою відповідача 14.06.2019 року.

На виконання вимог діючого законодавства, відповідач надав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме манно, відмінне від земельної ділянки № від 19.02.2019, по терміну сплати 29.07.2019, якою визначив річну суму податку у розмірі 3795,34 грн., з розбивкою річної суми рівними частками поквартально у сумі по 948,84 грн.

На виконання вимог діючого законодавства, відповідач надав до контролюючого органу податкову декларацію з податку на нерухоме манно, відмінне від земельної ділянки № від 15.02.2019, термін сплати 29.07.2019, якою визначив річну суму податку у розмірі 124318,90 грн., з розбивкою річної суми рівними частками поквартально у сумі по 31079,68 грн., за II квартал у сумі 31079,74 грн.

Також, у відповідності до п.п.129.1.1 п.129.1 ст. 129 ПК України, відповідачу нараховано пеню у сумі 2241,05 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості з податку на нерухоме майно, від`ємне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, складає 64339,35 грн., з яких: за основним платежем - 54091,21 грн. (22062,63 грн. + 948,84 грн. + 31079,74 грн.), за нарахованими штрафними санкціями - 8007,09 грн. (5699,25 грн. +2307,84 грн.), пеня 2241,05 грн. На думку податкового органу, вказана сума податкового боргу підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в порушення вимог законодавства не сплачено суму податкового боргу в розмірі 270057,83 грн., а відтак стягнення наведеної суми є обґрунтованим.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно п.288.7 ст.288 Податкового кодексу України, податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Згідно з п.285.1 ст. 285 Податкового кодексу України, базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. (п.286.2 ст.286 ПК України).

Пунктом 287.3 ст.287 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

У відповідності до вимог ст. 265 Податкового кодексу України, податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 п. 266.1 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Також пп. 266.7.5 п. 266.7 ст.266 Податкового кодексу України визначено, що платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і до 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до абз. б) пп. 266.10.1 п. 266.10 ст.266 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до п. 59.1, п. 59.5 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Положеннями пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Згідно пунктів 95.1, 95.2 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За правилами пункту 95. 4 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує реалізацію права контролюючого органу на примусове стягнення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення до суду, є дотримання таких умов: надіслання платнику податкової вимоги рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи вручення її особисто платнику або його законному чи уповноваженому представникові; сплив строку у 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При цьому, надіслана платнику податків податкова вимога на податковий борг, що не погашений, не втрачає своєї правової дії.

Так, податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

В такому випадку право на стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу виникає в контролюючого органу на наступний день після закінчення 60 днів з дня скерування на адресу платника податків податкової вимоги, надісланої на раніше існуючий податковий борг, і реалізація такого права у часі не обмежена, а право на стягнення новоствореного податкового боргу виникає на наступний день, що настає за днем граничного строку сплати узгодженого грошового зобов`язання.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 14.04.2020 року по справі № 824/262/17-а, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обґрунтовує протиправність стягнення з останнього податкового боргу у розмірі 70911.45 грн., посиланням на подання 13.03.2020 року уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2018 рік, якою було зменшено зобов`язання по сплаті податку на суму 58304.97 грн. та уточнюючу податкову декларацію з плати за землю від 12.03.2020 року за податковий період 2019 року, зменшивши свої зобов`язання на 75638.90 грн., в тому числі помісячно 6303.24 грн. та неврахування останніх податковим органом при визначенні суми податкового боргу.

Так, з метою повного та всебічного розгляду справи, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 року було зобов`язано Головне управління ДПС у Запорізькій області подати до суду пояснення та відповідні докази щодо наслідків подання Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К" уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2018 року, якою було зменшено податкове зобов`язання з наведеного податку на 58304.97 грн. та правового статусу наведеної суми (переплата або сума, яка підлягає поверненню відповідачу) та пояснення та відповідні докази щодо наслідків подання Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К" уточнюючої податкової декларації з плати за землю за 2019 рік, якою було зменшено податкове зобов`язання з наведеного податку за січень та лютий 2019 року на суму 12606.48 грн. (переплата або сума, яка підлягає поверненню відповідачу).

На виконання вимог наведеної ухвали, позивачем до суду було подано пояснення, відповідно до якого, на виконання вимог податкового законодавства, відповідачем була подана звітна податкова декларація з орендної плати за землю № від 19.02.2018 року за 2018 рік з визначенням податкового зобов`язання у загальному розмірі 677460.77 грн. В свою чергу, 13.03.2020 року позивачем було подано уточнюючу податкову декларацію з орендної плати за землю № з визначенням на зменшення податкового зобов`язання у розмірі 58304.97 грн., яка була зарахована податковим органом в рахунок погашення податкового боргу відповідача, в порядку п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України.

Також зауважено, що позивачем було подано звітну податкову декларацію з орендної плати за землю № від 20.02.2019 року за 2019 рік.

13.03.2020 року відповідачем було подано уточнюючу декларацію з орендної плати за землю № , якою відповідач зменшив свої зобов`язання за 2019 рік на 75638.90 грн., в тому числі помісячно на 6303.24 грн. Зауважено, що січень 2019 року на суму 6303.24 грн., та лютий 2019 року на суму 6303.24 грн. були зараховані в рахунок погашення податкового боргу відповідача, в порядку ст. 87.9 Податкового кодексу України.

Також, до наведених пояснень позивачем було долучено витяг з інтегрованої картки відповідача з орендної плати з юридичних осіб, з якої вбачається, що станом на 13.03.2020 року за відповідачем рахувалась недоїмка з орендної плати з юридичних осіб, в розмірі 495489.63 грн., а наведені відкориговані суми податкових зобов`язань були зараховані податковим органом в рахунок погашенням останньої.

Отже, з зазначених обставин вбачається, що зазначена відповідачем сума податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб в розмірі 70911.45 грн. була зарахована податковим органом в рахунок погашення наявного у відповідача податкового боргу, що відповідає приписам ст. 87.9 Податкового кодексу України.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 16.08.2019 відповідачу направлялась податкова вимога форми «Ю» від 16.08.2018 №79138-51 на суму 79061,03 грн. (а.с. 10). Зазначена вимога була вручена представнику відповідача за довіреністю 18.09.2018, що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, що свідчить про дотримання податковим органом процедури звернення до суду з даним позовом.

Таким чином, аналізуючи встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для зменшення суми стягнутого податкового боргу на 70911.45 грн.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення оскаржуваного рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-торгівельна фірма "Алекс і К" залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.05.2020 року в адміністративній справі №280/290/20 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя С.В. Сафронова

суддя В.Є. Чередниченко