Справа № 263/4967/20
Суддя: Киян Д. В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/4967/20
Провадження № 2-а/263/188/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Кияна Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Рябова С.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Аврамова Івана Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Аврамова Івана Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що постановою поліцейського роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Аврамовим І.В. серії ЕАК № 2403490 він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за порушення вимог п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконною, оскільки він не вчиняв правопорушення та сумлінно дотримувався правил дорожнього руху, а працівник поліції під час винесення постанови допустив суттєві порушення вимог КУпАП.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами ст. 286 КАС України.

Розпорядженням від 11 листопада 2020 року № 233 призначений повторний автоматичний розподіл справи у зв`язку із звільненням ОСОБА_2 з посади судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області, у зв`язку з поданням заяви про відставку, відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу повторного розподілу справ автоматизованою системою документообігу в суді від 11 листопада 2020 року, вказана цивільна справа визначена до розгляду судді Кияну Д.В.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 21.12.2020 р. справу за адміністративним позовом прийнято до провадження судді, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

26.06.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він посилається на те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Посилання позивача, що він виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора спростовується відеозаписом з відеореєсстратора. Відповідач вважає, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем у суху, ясну погоду, перетинаючи перехрестя на жовтий сигнал світлофора мав можливість зупинитися не вдаючись до екстреного гальмування. Доводи позивача щодо позбавлення його можливості у повному обсязі скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КупАП безпідставні, оскільки відповідачем було задоволено клопотання про ознайомлення з відеозаписом скоєння позивачем інкримінованого правопорушення, надано достатньо часу з метою залучення адвоката або іншого фахівця в галузі права, однак позивач своїм правом не скористався, будь-яких інших клопотань останній не заявляв. Тому відповідач вважає, що оскаржувана постанова є обґрунтованою та законною. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він підтримав позовні вимоги та просив суд скасувати постанову серії ЕАК № 2403490, провадження у справі закрити.

Відповідач надав до суду заяву в якій просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі, справу розглянути у його відсутності.

У зв`язку із розглядом справи без сторін у спрощеному порядку, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2403490 від 17.04.2020р., ОСОБА_1 17.04.2020 р. о 17-30 год. в м. Маріуполі по пр.. Нахімова, буд. 124 керуючи транспортним засобом BMW X5, державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, вичинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Спірним у справі є правомірність дій посадової особи з встановлення вини ОСОБА_1 у порушені п. 8.7.3 «ґ» ПДР України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з п.п. 3, 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень та припиняє їх; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху (ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Тож, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 122 КУпАП.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Пункт 8.10 ПДР України передбачає, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуванню проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до положень п. 8.7.3. ґ жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої позовної заяви суд виходить з такого.

Правилами дорожнього руху визначено обставини, за наявності яких водій може продовжувати рух на перехресті не вдаючись до екстреного гальмування.

Позивач заперечує свою вину щодо порушення правил дорожнього руху, обґрунтовує свої дії щодо продовження руху на жовтий сигнал світлофора дорожньою обстановкою та метою уникнення екстреного гальмування, з метою уникнення аварійної ситуації.

З відеозапису, дослідженого судом під час розгляду даної справи, встановлено, що він фіксує момент проїзду перехрестя автомобілем позивача, однак, з даного відеозапису не вбачається, в який саме момент автомобіль позивача перетинає «стоп-лінію». Службовий автомобіль патрульних поліцейських, з якого здійснювалась відеофіксація, розташовувався в зустрічному напрямку руху автомобіля позивача, на значній відставні від керованого позивачем транспортного засобу.

Надаючи оцінку обставинам, зафіксованим вказаним відеозаписом, оцінюючи пояснення позивача та відповідача, суд виходить з того, що автомобіль позивача закінчував рух на перехресті на зелене світло та, з урахуванням дорожньої обстановки, позивач не зміг би зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, тому позивач продовжив рух далі на жовте світло світлофору, забезпечуючи при цьому безпеку дорожнього руху, що відповідає вимогам п. 8.11 ПДР України.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частинами 2, 4 вказаної статті визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1 статті 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановлено законом.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням наведеного, об`єктивні докази, які б беззаперечно свідчили про скоєння позивачем порушення в матеріалах справи відсутні.

За приписами ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому постанова серії ЕАК №2403490 від 17.04.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.122 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Аврамова Івана Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил дорожнього руху України, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2403490 від 17.04.2020 р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень, скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 .

Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Аврамова Івана Вікторовича, юридична адреса: вул. М. Мазая, 16, м.Маріуполь, Донецька область.

Суддя Д.В. Киян