Справа № 160/16942/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 грудня 2020 року Справа 160/16942/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 року (16.12.2020 року направлена засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській об, в якій позивач просить суд:

- визнати бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровсь кій області () у вигляді невиплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) державної пенсії в повному обсязі у розмірах передбачених розміром 100% від нарахованого розміру пенсії згідно ст. ст. 1-2, 13, 15, 16, 51, 52, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року протиправною;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) недоплачену суму державної пенсії у розмірі, передбаченому ст. ст. 1-2. ІЗ. 15. 16. 51. 52, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 р. в повному обсязі, а саме з урахуванням 100% нарахованого розміру пенсії починаючи з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року.

Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що за усним зверненням позивача йому ПФУ були надана довідка-розрахунок його пенсії з 01.01.2018 року відповідно з якої вбачається порушення його матеріальних прав. При розрахунку пенсії розраховується все грошове забезпечення відповідної посади, військового звання та вислузі років на момент мого звільнення в запас. На даний час позивачу нарахована пенсія в розмірі 7853,03 грн. з 01 січня 2018 року, але відповідачем призначена для виплати значно менша сума, а саме: 5822,50 грн. згідно довідки, наданої відповідачем за його вимогою. Таким чином недорахування складає: 7853,03 грн. - 5822.50 грн. = 2030,53 грн. в місяць, та в 2019 році недорахунок складає: 7853,03 6837,76 1015,27 грн. Тому ціна питання на момент подання позовної заяви складає : 2030,53 грн. х 12 місяців. 1015,27 грн. х 12-місяців. = 36549,60 грн. Отже, не виплачена відповідачем державна пенсія в повному обсязі, яка передбачена ч. 3 ст. 51, ч. 4 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» капітану в відставці та інваліду війни 3-ої групи починаючи з 01 січня 2018 р. по 31 грудня 2019 року.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2020 року зазначена вище справа розподілена та 21.12.2020 року передана судді Пруднику С.В.

22.12.2020 року суддя ОСОБА_2 перебував у дні відпочинку.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі, суддя виходить з наступного.

Так, за результатами ознайомлення з даною позовною заявою судом встановлено, що вона подана без додержання вимог, передбачених ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки норми зазначеної статті передбачають, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Так, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.2 ст.122 КАСУ), у цій статті містяться терміни «дізналася» та «повинна була дізнатися», що дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав.

Частиною першою статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Так, як слідує з тексту позовної заяви, позивач уперше звернувся до суду із позовом 27.06.2018 року. За усним зверненням до ПФУ, відповідачу була надана довідка-розрахунок його пенсії з 01.01.2018 року, відповідно до якої позивач дізнався про порушення його прав. Проте звернувся до суду із позовною заявою лише 16.12.2020 року, тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду, визначеного частиною другою статті 122 КАС України. До того ж, коли саме отримана довідка-розрахунок, та яким числом датована суду взагалі невідомо.

Таким чином позивачу необхідно надати до суду вмотивовану заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску.

Слід зазначити, що в ухвалі від 22.01.2019 року по справі №360/2999/18 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов висновку про необхідність доведення позивачем та надання допустимих доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду.

Крім цього, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року по справі №706/1272/14-ц висловлена така ж позиція щодо необхідності доведення учасниками справи обставин пропуску строку звернення до суду.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини."

Частиною другої статті 44 КАС України встановлено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В свою чергу суд звертає увагу позивача на обов`язок визначений приписами ч. 6 ст. 161 КАС України, а саме:

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 р. у справі № 907/50/16, зокрема вказав, що Позивна давність не є інститутом процесуального права і не може бути відновлена. Позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Також, пунктами 6-7 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначається відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Судом встановлено, що у матеріалах адміністративного позову всупереч вищенаведеної норми не вказані відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку, про залишення адміністративного позову без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали (ч. 2 ст. 169 КАС України).

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169, 171, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачу надати строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду:

- вмотивованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою, вказавши підстави для поновлення такого строку, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску;

- уточненої позовної заяви із копією для вручення відповідачу із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про залишення позовної заяви з руху невідкладно надіслати особі, що звернулась із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник