Справа № 120/5471/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

24 грудня 2020 р. Справа № 120/5471/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М.,

розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №198552 від 15.09.2020 складена відповідачем із порушенням норм діючого законодавства, адже позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника. Крім того, посадовими особами відповідача не було надано водієві довідку про здійснення габаритно-вагового контролю, що ставить під сумнів сам факт проведення такого контролю, а в разі проведення - об`єктивність його результатів. Позивач також зазначив, що акт проведення перевірки №237741 від 17.07.2020 не було вручено водієві чи/або надіслано власнику транспортного засобу. Крім того, вказує, що його не було повідомлено про розгляд справи про порушення.

За наведених вище обставин, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом із вимогами щодо скасування постанови №198552 від 15.09.2020.

Ухвалою від 07.10.2020 відмовлено у задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою від 12.10.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, хоча копію ухвали від 12.10.2020 отримано ним 16.10.2020, що підтверджується матеріалами справи.

Ухвалою від 10.12.2020 витребувано у Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області усі наявні у них докази, які слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови №198552 від 15.09.2020.

17.12.2020 на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову.

Разом із тим, підстави для врахування пояснень, наведених представником відповідача у відзиві на позовну заяву, на переконання суду, відсутні, адже відповідний відзив був поданий поза межами строку, визначеного ухвалою від 12.10.2020. При цьому жодних клопотань щодо поважності причин пропуску такого строку чи/або його поновлення на адресу суду від відповідача не надходило.

В той же час, суд вважає за необхідне врахувати долучені до відзиву на позовну заяву матеріали, які слугували підставою для прийняття оскаржуваної постанови, адже відповідні матеріали були витребувані судом ухвалою від 10.12.2020.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні обставини.

Так, 29.10.2019 у пункті габаритно-вагового контролю на автомобільній дорозі М-05 450 км + 500 м посадовими особами Одеського Управління Укртрансебпеки було проведено габаритно-ваговий контроль належного позивачу транспортного засобу марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом TITAN реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був під керуванням водія ОСОБА_2 .

Під час зважування транспортного засобу було встановлено фактичне навантаження на 1 вісь - 6750 кг, при нормативно допустимій 11000 кг, на 2 вісь - 10100 кг, при нормативно допустимій 11000 кг, на 3-ю строєну вісь - 23310 кг, при нормативно допустимих - 22000 кг та фактична маса - 40250 кг, при допустимих - 40000 кг.

За результатами проведеного вагового контролю, посадовими особами Укртрансбезпеки складено довідку №0001481 від 17.07.2020 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №030811 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.07.2020 та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №237741 від 17.07.2020.

Крім того, за наслідками розгляду справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт, 15.09.2020 управлінням Укртрансбезпеки у Вінницькій області винесено постанову №198552 про застосування адміністративного-господарського штрафу в розмірі 8500,00 грн., за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Не погоджуючись із прийнятими відповідачем рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажив на території України, у тому числі - габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Згідно із положеннями ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Так, механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року (далі - Порядок №879).

Відповідно до п. п. 2 п. 2 Порядку №879, вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (звужувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Згідно з п. 12 Порядку №879, вимірювальне і звужувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані (п. 13 Порядку №879).

Із аналізу наведених положень слідує, що зважування транспортних засобів здійснюється за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, яке повинне утримуватись у робочому стані, періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Як було встановлено судом вище, в ході проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом TITAN реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був під керуванням водія ОСОБА_2 , встановлено перевищення нормативного допустимого навантаження на 3-ю строєну вісь, а саме: 23310 кг при нормативно допустимому навантаженні 22000 кг.

При цьому, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у спірних правовідносинах він не мав статусу автомобільного перевізника. Крім того, при проведенні перевірки водієм було надано посадовим особам відповідача посвідчення водія, технічний паспорт на транспортний засіб та повідомлено, що він не являється суб`єктом господарювання, що надає послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом, а даний вантаж перевозить у власних цілях, що і пояснює відсутність у нього документів на вантаж. Позивач також зазначає, що він не перебуває із водієм в трудових або будь-яких інших комерційних відносинах, що додатково підтверджує протиправний характер постанови №198552.

Разом із тим, наведені вище посилання позивача, як на доказ протиправності оскаржуваної постанови, судом оцінюються критично, адже дані обставини жодним чином не спростовують факт того, що в ході проведення габаритно-вагового контролю належного ОСОБА_1 транспортного засобу, який був під керуванням водія ОСОБА_2 , встановлено перевищення нормативного допустимого навантаження на 3-ю строєну вісь, а саме: 23310 кг при нормативно допустимому навантаженні 22000 кг.

Більше того, посилання позивача на те, що він не перебував із водієм в трудових або будь-яких інших комерційних відносинах, а також на те, що відповідний вантаж перевозився у власних цілях, як на доказ відсутності у нього статусу автомобільного перевізника, на переконання суду, є необґрунтованими, адже в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт передачі належного позивачу транспортного засобу в оренду чи/або користування іншій юридичній чи/або фізичній особі.

Варто також звернути увагу на те, що у позовній заяві позивач пояснює відсутність документів на вантаж тим, що такий вантаж перевозився в власних цілях.

В той же час, як слідує із матеріалів справи, зокрема із товарно-транспортної накладної №2 від 17.07.2020, яка була надана водієм під час проведення габаритно-вагового контролю, 17.07.2020 належним позивачу транспортним засобом перевозився вантаж (горох) масою 24180 кг (нетто). При цьому, перевізником визначено ТОВ ТЕП "Вертикаль", замовником - ТОВ "ПК" Зоря Поділля", а вантажоодержувачем - ЧП "Порто-САН" в квоту WESTBRIDGE PRAGUE S.R.O.

Наведені вище обставини, в сукупності, ставлять під сумнів достовірність тверджень позивача про те, що він не є суб`єктом господарювання та перевозив вантаж у власних цілях.

Крім того, надаючи оцінку посиланням позивача на те, що водієві не було вручено довідку про результати зважування, а також акту перевірки №237741 від 17.07.2020, то суд звертає увагу на те, що в акті №237741 від 17.07.2020 наявна відмітка про те, що водій відмовився від його отримання.

При цьому, положеннями п. 22 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМ України №1567 від 06.11.2006 (далі - Порядок №1567) визначено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадова особа (особи), що провела перевірку, вносить про це запис.

Разом із тим, обов`язку надсилання відповідного акту на адресу власника транспортного засобу у випадку відмови водія від його підписання, положеннями Порядку №1567 не визначено.

В той же час, п.п. 25-27 Порядку №1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

В даному ж випадку, 31.08.2020 відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про розгляд справи щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт 17.07.2020, який відбудеться 15.09.2020.

Відповідне повідомлення надіслано на адресу позивача рекомендованим листом та отримане ним особисто 03.09.2020, що підтверджується інформацією, отриманою за допомогою сервісу відстеження поштових відправлень на офіційному веб-сайті Укрпошти (трек номер відправлення 596).

З огляду на викладене, посилання позивача на те, що його не було повідомлено про розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, на думку суду, є необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи усі вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що постанова №198552 від 15.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу, є обґрунтованою, а тому підстави для її скасування, відсутні.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про відсутність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

З урахуванням вимог ст. 139 КАС України сплачений при зверненні до суду судовий збір позивачу не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 );

Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 23, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 24.12.2020.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна