Справа № 640/19068/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
У Х В А Л А

21 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдман Інвест" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдман Інвест" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Голдман Інвест» звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09.09.2019 № 1272029/42803925;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкову накладну № 2 від 18.06.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09.09.2019 № 1272029/42803925.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 18.06.2019 № 2 датою фактичного її подання.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 червня 2020 року стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдман Інвест" понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державної фіскальної служби України.

Не погоджуючись з постановленим рішенням та додатковим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційні скарги.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 квітня 2020 року - без змін.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 01 червня 2020 року - без змін.

Разом з тим, до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява Позивача про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній просив стягнути з Відповідачів понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12500,00 грн.

Розглянувши подану заяву, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в силу положень ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України).

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року в справі № 816/2096/17.

З матеріалів справи вбачається, що 27 вересня 2019 року Позивач уклав з Адвокатським об`єднанням «Протекція права» договір № 27/09/19/-01 про надання правничої допомоги.

Пунктом 1 додаткової угоди № 07/09/20-01 до вищевказаного договору сторони узгодили умови надання правової допомоги в Шостому апеляційному адміністративному.

В підпункті 2.4 додаткової угоди № 07/09/20-01 передбачено, що орієнтовна вартість правничої допомоги в суді апеляційної інстанції становить 15 500,00 грн., без урахування ПДВ, та в будь-якому випадку фактичний розмір вартості вказаних послуг підлягає визначенню на підставі фактично наданої допомоги за базовими погодинними ставками, визначеними в п. 2 Додаткової угоди.

У той же час Позивач залишив поза своєю увагою, що матеріали справи, що розглядалася, не містять доказів на підтвердження кількості часу, витраченого на здійснення відповідних дій.

Акт приймання-передачі наданої правової допомоги (за Договором № 27/09/19-01) від 12 жовтня 2020 року не деталізований, оскільки в графі «найменування правової допомоги/характер наданої послуги» містяться загальні терміни:

- підготовка, оформлення та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2020 року, що оцінено в 7500,00 грн.

- підготовка, оформлення та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2020 року, що оцінено в 5000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, виходячи із вищезазначеного Акту, Позивачем до відшкодування витрат за подання відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду першої інстанції (яке стосується розподілу судових витрат) заявлено суму, яка вища за ту, яку останній просить відшкодувати за подання відзиву на рішення суду першої інстанції по суті справи, що, на переконання колегії суддів, свідчить про штучне формування та завищення витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, у Звіті Адвокатського об`єднання «Протекція права» № 12/10/20-01 від 12 жовтня 2020 року про надану правничу допомогу міститься опис про надання правової допомоги, зміст якої відрізняється від описаної в Акті приймання-передачі наданої правової допомоги (за Договором № 27/09/19-01) від 12 жовтня 2020 року, оскільки у Звіті описано наступні види правової допомоги:

- підготовка, оформлення та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.04.2020 року, що оцінено в 7500,00 грн.

- підготовка, оформлення та подання до Шостого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.06.2020 року, що оцінено в 5000,00 грн.

Вказані суперечності в наданих Позивачем документах, на переконання колегії суддів, свідчать про безпідставність вимог щодо відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Також колегія суддів, оцінюючи витрати, понесені Позивачем на професійну правничу допомогу, дійшла висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази (договір про надання правничої допомоги, додаткова угода до договору, акт приймання-передачі наданої правової допомоги, звіт про надану правничу допомогу) не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат, чого Позивачем не доведено.

Крім того, Позивачем не надано до суду апеляційної інстанції належного розрахунку витрат та доказів, які б свідчили про виконання адвокатом робіт та витрачений адвокатом на це час.

Тому зазначені Позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 500,00 грн., на думку колегії суддів, належним чином не обґрунтовані.

Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною щодо подібного питання у постанові від 26 вересня 2018 року по справі № 753/15683/15.

Поряд з наведеним, колегія суддів враховує, що предмет вказаної справи стосується оскарження рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 09.09.2019 № 1272029/42803925 та зобов`язання зареєструвати податкову накладну, що є справою незначної складності, а її розгляд в суді апеляційної інстанції здійснювався в порядку письмового провадження.

При визначенні суми відшкодування вказаного виду судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів вважає заявлену Позивачем до відшкодування суму витрат на професійну правову допомогу необґрунтованою та неспівмірною з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у Шостому апеляційному адміністративному суду), критерію реальності таких витрат.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдман Інвест" про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 КАС України додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, 241, 242, 243, 248, 252, 321, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Голдман Інвест" про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко