Справа № 140/3842/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3842/19 пров. № А/857/3856/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Копанишин Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Смокович В.І.,

справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,

місце ухвалення рішення - м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення: 07.02.2020 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, в якому просила суд про визнання протиправними дій щодо припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги одинокій матері та прийняття рішення про стягнення надміру виплачених сум; зобов`язання скасувати рішення про стягнення переплати надміру виплачених сум державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям у розмірі 21 007 грн 74 коп. та допомоги одинокій матері у розмірі 5 761 грн 92 коп.; зобов`язання відновити виплату державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги одинокій матері із дати її припинення; зобов`язання виплатити компенсацію відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати".

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що за результатом співставлення установлених обставин щодо набуття ОСОБА_1 у власність нерухомого майна (частки квартири) вартістю 49 000 грн та відомостей, внесених позивачкою у декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, суд встановив неповне декларування заявницею отриманого нею у другому півріччі 2018 року доходу. Також суд першої інстанції зазначив, що позивачка не заперечила і не спростувала факту отримання ОСОБА_4 у четвертому кварталі 2018 року заробітної плати у сумі 2 068 грн, яка також не була задекларована.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, позивачка подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує відсутністю умислу щодо подання нею недостовірних відомостей при декларуванні майна, що обгрунтовує відсутністю змін у її фінансовому становищі у зв`язку з отриманням частки квартири у подарунок, оскільки вона вже у ній проживала.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і відзиву на неї в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на підставі Закону України „Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям", Закону України „Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми" ОСОБА_1 21 січня 2019 звернулась до УСЗН виконавчого комітету Нововолинської міської ради із заявою № 33 для призначення грошової допомоги на дітей одиноким матерям та державної соціальної допомоги як малозабезпеченій сім`ї на наступний шестимісячний період (арк. спр. 46-47). Разом із заявою ОСОБА_1 подала декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги за період із 01 липня 2018 року по 01 січня 2019 року (арк. спр. 48-49).

У заяві про призначення усіх видів соціальних допомог та у декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видав соціальної допомоги, позивачку попереджено про відмову у призначенні або припиненні виплати державної соціальної допомоги у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан членів сім`ї, що вона засвідчила власним підписом (арк. спр. 46-49).

На підставі листів Міністерства соціальної політики України від 26 квітня 2019 року №285/0/188-19, від 29 травня 2019 року №336/0/199-19 „Про проведення перевірки правильності надання державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям", Інструкції користувача „Обмін з ДФС про доходи, отримані фізичними особами, які звернулися за призначенням державної допомоги", розробленої на виконання наказу від 04 листопада 2016 року № 1287/926 щодо затвердження Порядку надання ДФС інформації з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про доходи (відсутність доходів), отримані фізичним особами, які звернулися за призначенням державної допомоги, відповідно до пункту 6 Методичних рекомендацій про проведення перевірок особових справ отримувачів допомоги, яка надається відповідно до Закону України „Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" УСЗН проведено перевірку особової справи заявниці ОСОБА_1 . У ході вказаної перевірки Управління отримало від Головного управління ДФС у Волинській області відомості із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (лист № 415 від 23 липня 2019 року), відповідно до яких ОСОБА_1 у 4 кварталі 2018 року отримала дохід за кодом 113 у сумі 49 000 грн (арк. спр. 27).

Унаслідок встановлення недостовірного декларування доходів за липень-грудень 2018 року при зверненні до УСЗН за призначенням соціальних допомог, останнє 19 серпня 2019 року направило ОСОБА_1 повідомлення про повернення переплачених коштів за вказаний період на загальну суму 26 769 грн 66 коп. до 01 грудня 2019 року (із яких: 21 007 грн 74 коп. виплаченої державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; 5 761 грн 92 коп. виплаченої допомоги на дітей одинокій матері). Вказано, що відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України № 250 від 24 лютого 2003 року «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям» (далі - Порядок № 250), Управлінням прийнято рішення про відмову у виплаті допомоги як малозабезпеченій сім`ї за заявою від 02 липня 2019 року. Роз`яснено, що таке право у ОСОБА_1 виникне не раніше, ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення. Призначену допомогу малозабезпеченим сім`ям та допомогу на дітей одиноким матерям за період з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року, перераховано із врахуванням доходів, які надійшли на запит з Державної фіскальної служби України (арк. спр. 22-23).

Не погоджуючись із такими діями та рішеннями УСЗН, ОСОБА_1 зверталась із скаргою на урядову гарячу лінію. За результатами розгляду такого звернення Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області листом № Т-89/2гл від 20 серпня 2019 року повідомив позивачку про правомірність вимоги Управління щодо повернення виплачених соціальних допомог у зв`язку із недостовірністю задекларованих даних про отриманий сім`єю дохід у 2018 році.

Окрім того, за результатами звернення позивачки із відповідною скаргою до міського голови, їй повторно роз`яснено про причини припинення виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям та повідомлено, що станом на 01 вересня 2019 року їй виплачується допомога як одинокій матері на сина (період виплати: із 01 липня по 31 грудня 2019 року) у щомісячному розмірі 1 226 грн 15 коп. (арк. спр. 25).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що в силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" від 01.06.2000 №1768-III спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

Згідно статті 1 цього Закону державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; де малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї; де прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих та затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які відносяться до основних соціальних і демографічних груп населення; а середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення.

Відповідно до статті 3 Закону №1768-ІІІ право на державну соціальну допомогу мають малозабезпечені сім`ї, які постійно проживають на території України.

Згідно зі статтею 4 Закону №1768-ІІІ призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем проживання уповноваженого представника сім`ї. Порядок призначення, умови виплати та підстави для припинення виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно із цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону №1768-ІІІ державна соціальна допомога призначається на шість місяців.

Згідно зі статтею 13 Закону №1768-ІІІ контроль за правильністю призначення і виплати державної соціальної допомоги, використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання такої допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням вимог законодавства під час надання соціальної підтримки. Під час надання державної соціальної допомоги проводиться перевірка майнового стану членів сім`ї в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 7 Закону № 1768-ІІІ державна соціальна допомога не призначається, зокрема, якщо сім`єю навмисно подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру, виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється з місяця, в якому виявлено порушення. На наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця виявлення порушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 №250 затверджено Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.

Відповідно до пункту 2 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається і виплачується малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї. Державна соціальна допомога призначається на шість місяців з місяця звернення за її призначенням.

Згідно з пунктом 3 Порядку №250 призначення і виплата державної соціальної допомоги здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами міських рад міст обласного значення, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за зареєстрованим місцем проживання або місцем проживання уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї.

Відповідно до пункту 5 Порядку №250 для призначення державної соціальної допомоги уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї, особа якого посвідчується паспортом громадянина України або іншим документом, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), подає такі документи, зокрема, заяву, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики та декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, складену за формою, встановленою Мінсоцполітики.

Інформація про склад малозабезпеченої сім`ї заявника зазначається в декларації. Якщо заявник вже отримує будь-який із видів державної допомоги, які призначаються органами соціального захисту населення, відомості про розмір допомоги враховуються цим органом без необхідності її декларування.

До складу малозабезпеченої сім`ї заявника включаються чоловік, дружина, рідні та усиновлені діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. Особи, які перебувають на повному державному утриманні, до складу сім`ї не включаються. Права члена сім`ї має одинока особа.

Заява та декларація вважаються такими, що не подані, у разі внесення не у повному обсязі відомостей про членів малозабезпеченої сім`ї (прізвище, ім`я та по батькові, сімейний стан, число, місяць і рік народження, серія (за наявності) та номер паспорта громадянина України чи іншого документа, що підтверджує право на постійне проживання в Україні (для іноземця та особи без громадянства), реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті).

Для призначення державної соціальної допомоги на наступний строк уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї подає нові заяву та декларацію.

Відповідно до пункту 16 Порядку №250 виплата призначеної державної соціальної допомоги припиняється, зокрема, якщо малозабезпеченою сім`єю подано недостовірні відомості чи приховано відомості, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на отримання державної соціальної допомоги та на визначення її розміру, або встановлено фактичну зайнятість особи, що приносить дохід (винагороду), без оформлення, реєстрації в установленому законодавством порядку, - з місяця, що настає за місяцем, у якому виявлено порушення. В такому разі на наступний строк державна соціальна допомога може бути призначена не раніше ніж через шість місяців починаючи з першого числа місяця, в якому виявлено порушення.

Згідно з пунктом 20 Порядку №250 державна соціальна допомога призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця подано всі необхідні документи. Якщо до заяви не додано всіх необхідних документів, орган соціального захисту населення повідомляє уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про те, які документи у місячний строк потрібно подати додатково.

Відповідно до пункту 21 Порядку №250 рішення про призначення державної соціальної допомоги або про відмову в її призначенні приймається органом соціального захисту населення протягом 10 календарних днів з дня подання заяви і надсилається наступного дня після його прийняття уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї.

У разі прийняття рішення про відмову в призначенні державної соціальної допомоги орган соціального захисту населення інформує про це уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї із зазначенням підстав для відмови та порядку оскарження рішення (з врученням відповідного повідомлення під особистий підпис).

Рішення органу соціального захисту населення про призначення державної соціальної допомоги чи про відмову в її призначенні може бути оскаржено заявником в органі виконавчої влади вищого рівня або в суді.

Відповідно пункту 25 Порядку №250 якщо малозабезпеченою сім`єю приховано або подано недостовірні дані про доходи та майновий стан або органом соціального захисту населення отримано інформацію про обставини, що вплинули на встановлення права на призначення державної соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого надміру виплачено кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів з місяця призначення державної соціальної допомоги та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану малозабезпеченої сім`ї; повідомляють уповноваженому представнику малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення.

Суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги повертаються: отримувачем державної соціальної допомоги самостійно; за згодою отримувача державної соціальної допомоги у повному обсязі за рахунок її наступних виплат; за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок суми наступних виплат державної соціальної допомоги у розмірі, що не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.

У разі неможливості добровільного повернення або утримання надміру виплачених сум державної соціальної допомоги такі суми стягуються в судовому порядку.

Отже, з аналізу норм діючого законодавства вбачається, що виплата соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям не призначається або припиняється у разі, коли уповноважений представник малозабезпеченої сім`ї при зверненні до відповідного державного органу із заявою про надання державної соціальної допомоги навмисно подав недостовірні відомості або приховав відомості при призначенні зазначеної допомоги та визначенні її розміру.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, на підставі заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів, Управління призначило та виплатило заявниці державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї за період із січня по червень 2019 року (включно) у щомісячному розмірі 3 501 грн 29 коп. (усього - 21 007 грн 74 коп.). За цей же період їй призначено та виплачено допомогу на дітей одиноким матерям у щомісячному розмірі 960 грн 32 коп. (усього - 5 761 грн 92 коп.).

При цьому, як і статтею 7 Закону №1768-ІІІ так і Порядком №250 передбачена відповідальність за навмисне подання недостовірних відомостей чи приховання відомостей, лише у разі, якщо такі відомості вплинули або могли вплинути на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Статтями 13, 14 Закону № 1768-ІІІ визначено, що контроль за правильністю надання державної соціальної допомоги та використання коштів Державного бюджету України, спрямованих на надання державної соціальної допомоги, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері соціального захисту, безпосередньо та через керівника та уповноважених ним осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. Посадові особи, винні у порушенні законодавства про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, несуть відповідальність згідно з законом.

За результатами проведеної перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення соціальних допомог установлено, що ОСОБА_1 надала неповну інформацію про доходи.

У розділі І декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, від 21 січня 2019 року заявниця зазначила, що вона та члени її сім`ї (чоловік - ОСОБА_4 , 1980 року народження, син - ОСОБА_2 , 2004 року народження, дочка - ОСОБА_3 , 2011 року народження) проживають у АДРЕСА_1 . Вказані обставини також підтверджуються довідкою про реєстрацію місця проживання № 443 від 05 червня 2018 року (а. с. 7).

У розділі ІІ декларації «Доходи членів сім`ї…» вказано, що ОСОБА_1 отримує дохід у виді «допомоги по догляду» від УСЗН, трудова книжка - відсутня, ОСОБА_4 (чоловік заявниці) отримує дохід у виді «допомоги по догляду» від УСЗН; інших доходів, окрім задекларованих, сім`я не отримує; на обліку у центрі зайнятості не перебувають, як фізичні особи-підприємці не зареєстровані; аліментів від батька сина ОСОБА_2 , 2004 року народження, не отримує. Додаткових джерел існування у розділі VI декларації не вказано. Водночас, в абзаці другому «придбання квартири» розділу VII декларації «Відомості про витрати, здійснені протягом 12 місяців перед зверненням» ОСОБА_1 вказала, що у неї особисто витрат на придбання квартири не було, а її чоловік - ОСОБА_4 поніс такі витрати у червні 2018 року у сумі 70 000 грн.

Водночас, на підставі доданих позивачкою до позовної заяви документів судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (прізвище після державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_4 ) та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають у шлюбі із 20 вересня 2017 року (а. с. 9).

На підставі договору купівлі-продажу квартири від 31 травня 2018 року ОСОБА_4 придбав нерухоме майно (двокімнатну квартиру у АДРЕСА_2 ) (арк. спр. 10-11). Відповідно до договору дарування частки квартири від 07 листопада 2018 року ОСОБА_4 передав майно (частку квартири у АДРЕСА_2 ) як дарунок вартістю 49 000 грн у власність ОСОБА_1 (арк. спр. 16). При цьому, згідно із договором від 07 листопада 2018 року між подружжям ( ОСОБА_4 і ОСОБА_1 ) визначено частки кожного із них у праві спільної сумісної власності квартири у АДРЕСА_2 (а. с. 18). У Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності приватний нотаріус Пасюк Л.О., здійснюючи реєстраційну дію, 07 листопада 2018 року внесла запис №28787425 про належну на праві власності частку вказаної квартири ОСОБА_1 (а. с. 19).

Таким чином, за результатом співставлення установлених обставин щодо набуття ОСОБА_1 у власність нерухомого майна (частки квартири) вартістю 49 000 грн та відомостей, внесених позивачкою у декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, суд встановив неповне декларування заявницею отриманого нею у другому півріччі 2018 року доходу.

Також позивачка не заперечила і не спростувала факту отримання ОСОБА_4 у четвертому кварталі 2018 року заробітної плати у сумі 2 068 грн, яка також не була задекларована. Лише вказала, що усі податки із зазначеного отриманого доходу сплачено.

Щодо твердження скаржника про відсутність змін у її фінансовому становищі у зв`язку з отриманням частки квартири у подарунок, оскільки вона вже у ній проживала, колегія суддів зазначає, що при визначенні права на соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, допомог на дітей одиноким матерям та розрахунку їх розміру сукупний дохід сім`ї визначається на підставі Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370. Згідно із пунктом 5.20 Методики до сукупного доходу включаються доходи, які підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства.

Дохід за кодом 113 (доходи, отримані внаслідок прийняття у спадщину чи дарунок коштів, майна, тощо) включено до Переліку ознак доходів, за якими надається інформація та суми отриманих доходів фізичних осіб, які звернулись за призначенням державної допомоги, тобто підлягає оподаткуванню.

Підпунктом 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового Кодексу України визначено, що об`єкти дарування, подаровані платнику податку іншою фізичною особою, оподатковуються згідно з правилами, встановленими для оподаткування спадщини. Зокрема, об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення оподатковуються за нульовою ставкою.

Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, отримання позивачкою доходу у четвертому кварталі 2018 року, який підлягає оподаткуванню та, відповідно до Методики, включається до сукупного доходу сім`ї при визначенні права на соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, допомог на дітей одиноким матерям та розрахунку їх розміру. Разом із тим, за результатами судового розгляду підтверджено факт подання недостовірних відомостей ОСОБА_1 про отриманий нею дохід у формі подарунку від чоловіка нерухомого майна, та отримання чоловіком заробітної плати, що вплинули на встановлення права на державну соціальну допомогу та на визначення її розміру.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірне припинення Управлінням виплати ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, допомоги одинокій матері та вимоги про повернення надміру виплачених сум.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року у справі № 140/3842/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 21.12.2020 року