Справа № 758/9215/20
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 758/9215/20 Суддя (судді) першої інстанції: Ларіонова Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Оксененка О.М., Шурка О.І., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції у м. Біла Церква Київської області Штукованого Дмитра Сергійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати постанову, складену поліцейським Департаменту патрульної поліції міста Біла Церква, Штукованим Д.С., серії ІАМ № 2915737 від 02.08.2020 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за частиною 1 статті122 КУпАП та закрити адміністративну справу.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року вищевказаний позов повернуто позивачу на підставі пункту 5 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки позивачем подано до цього самого суду інший позов до цього самого відповідача з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.

Крім того, ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 в дохід бюджету штраф в розмірі 630,6 грн. на підставі пункту 2 частини 1 статті 149 КАС України.

В апеляційній скарзі позивач посилаючись на не з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають істотне значення для справи, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення.

Апелянт зазначає, що встановивши, що до первинно поданої позовної заяви не було додано необхідної кількості додатків, позивачем було подано заяву про залишення такої без розгляду, та в цей же день повторно подано через скриньку кореспонденції належним чином оформлену позовну заяву. Крім того, з метою отримання гарантованого отримання судом позовної заяви позивачем було направлено аналогічну позовну заяву засобами поштового зв`язку. Вказане, на переконання позивача, спростовує висновок суду щодо зловживання позивачем процесуальними правами.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 подано до Подільського районного суду м. Києва три аналогічні позовні заяви до одного й того самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

На підставі цих заяв були зареєстровані справи за номерами 758/9215/20, 758/9023/20 та 758/9087/20.

Відповідно до пункту 11 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною 1 статті 45 КАС України установлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 45 КАС України на суд покладено обов`язок вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 145 КАС України заходами процесуального примусу є: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Пунктом 2 частини 1 статті 149 КАС України передбачено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Відповідно до частини 2 статті 45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що подання ОСОБА_1 трьох однакових позовів протягом 11.08.2020 р. та 12.08.2020 р., передаючи при цьому в один день (12.08.2020 р.) два тотожних позови безпосередньо в суд та через пошту і підтверджуючи при цьому в позові, що ним не подано до суду аналогічного позову, є зловживанням процесуальними правами.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду попередньої інстанції.

Твердження апелянта про те, що після подання первинно поданої позовної заяви останнім було виявлено, що ним не було додано необхідної кількості додатків, у зв`язку з чим позивачем було подано заяву про залишення такої без розгляду, та повторно подано другу належним чином оформлену позовну заяву, колегія суддів оцінює критично.

Так, у первинно поданій позовній заяві після підпису позивача містилася примітка: « 2 примірника Заяви від 11.08.2020 на 7 стор. із додатками на 3 арк. (у кількості примірників) буде подано 11.08.2020 безпосередньо через Подільський районний суд (скриньку кореспонденції)». Колегія суддів звертає увагу, що вказана примітка надрукована, що дозволяє дійти висновку, що вже при поданні позовної заяви (а не після її подання, як стверджує апелянт) позивач був обізнаний про відсутність додатків. При цьому, у разі не додання певних додатків, позивач мав право додатково подати такі в межах даного поданого позову.

Крім того, відповідно до частин 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Тобто, навіть у разі залишення позовної заяви без руху у зв`язку з відсутністю необхідної кількості додатків, в разі усунення позивачем вказаних недоліків, які як вбачається з обставин справи позивач мав намір усунути, позовна заява вважалася б поданою у день її первинного подання, тобто 11.08.2020 р.

Колегія суддів враховує, що позивач не був обмежений у праві звернутися до суду із заявою про залишення позову без розгляду та повторно подати позовну заяву, яким він скористався.

Однак, вторинно подана позовна заява містила наступну примітку: « 2 примірника Заяви від 12.08.2020 на 7 стор. із додатками (у кількості примірників) відправлені рекомендованим листом з описом 12.08.2020 з поштового відділення міста Києва».

Обґрунтовуючи підстави направлення примірників заяви засобами поштового зв`язку апелянт посилається на оголошення на офіційному сайті Судової влади України щодо продовження адаптивного режиму роботи Подільського районного суду міста Києва, з якого вбачається необхідність використовувати альтернативні шляхи звернення до суду з позовними заявами, клопотаннями, іншими заявами, скаргами тощо, а саме за допомогою поштового зв`язку, підсистеми «Електронний суд», електронної пошти суду ІНФОРМАЦІЯ_1, а також через скриньку, встановлену на 1 поверсі в холі суду.

Позивач стверджує, що з огляду на запроваджені у зв`язку з карантином обмеження, останній не отримав відбитку реєстрації поданого документу, що позбавляло можливості довести у встановленому порядку сам факт подачі певного документа.

Оцінюючи такі доводи апелянта колегія суддів звертає увагу, що у вказаному повідомленні (https://pd.ki.court.gov.ua/sud2607/pres-centr/222/956790) зазначено телефони суду для зв`язку, та у разі виникнення у позивача певних побоювань щодо реєстрації документа, останній не був позбавлений можливості звернутись до суду за відповідною інформацію.

При цьому, якщо все ж позивач вважав за необхідне подати позовну заяву засобами поштового зв`язку з метою отримання рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, необхідності подавати в той же день аналогічну позовну заяву через скриньку суду не було, оскільки в силу частини 9 статті 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Колегія суддів також звертає увагу, що відсутність штампу суду на першій сторінці копії заяви при зверненні до суду вперше, побоювань у позивача не викликало, оскільки у примітці до первинно поданої позовної заяви позивач вказував про намір подати примірники такої саме через скриньку для кореспонденції.

Крім того, звертаючись до суду з вищевказаним позовом позивач зазначив, що в провадженні суду відсутній спір з того ж самого предмету, з тих же самих підстав та між тими ж самими сторонами, в той час як у провадженні Подільського районного суду м. Києва вже була зареєстрована аналогічна позовна заява від 11.08.2020 р., про що позивач був обізнаний.

З огляду на наведені норми процесуального права та фактичні обставини, суд попередньої інстанції обґрунтовано визнав такі дії зловживанням процесуальними правами та вжив заходи процесуального примусу.

Доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи або порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 1. ч. 1 ст. 315, ч. 1 ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 312, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 19 серпня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя О.М.Оксененко

суддя О.І.Шурко