Справа № 640/22683/19
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Горяйнова А.М. та суддів Беспалова О.О., Файдюка В.В., перевіривши апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інсбрук Люкс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року втретє подану апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ТОВ «Інсбрук Люкс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії було залишено без руху у зв`язку з тим, що скаржник пропустив строк апеляційного оскарження, а зазначені ним причини пропуску процесуального стоку суд визнав неповажними. Також відповідач не сплатив судовий збір. Скаржнику був наданий строк для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог зазначеної ухвали відповідач подав платіжне доручення № 8572 від 14 грудня 2020 року про сплату судового збору в розмірі 21543 грн 91 коп., а також заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зазначене клопотання обґрунтоване тим, що незабезпечення реалізації територіальними органами ДПС права на апеляційне та касаційне оскарження рішень адміністративного суду, якими скасовано нараховані податкові зобов`язання та штрафні санкції, негативно вплине на процес наповнення Державного бюджету України.

Відповідач також наголосив на тому, що постійно вживав заходи із реалізації свого права на апеляційне оскарження, проте обмежене фінансування спричинило виникнення складнощів у сплаті судового збору.

Надаючи оцінку зазначеним доводам, колегія суддів враховує, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що відсутність у суб`єкта владних повноважень коштів для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, заявник зобов`язаний демонструвати свою готовність брати участь на всіх етапах розгляду справи та утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у її розгляді, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури судового розгляду. Самих по собі посилань на обставини, пов`язані з неналежним фінансуванням державної установи чи організації чи відсутністю таких коштів взагалі, недостатньо для підтвердження поважності причин пропуску строку. Відповідач, маючи намір реалізації наданого йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх процесуальних обов`язків, що також передбачає частина друга статті 49 КАС України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 січня 2012 року у справі «Рисовський проти України» підкреслено особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Відповідна процедура виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом була запроваджена і встановлена державою в особі законодавця, тому виходячи з принципу «належного урядування» наслідки недотримання державою самостійно встановлених нею правил та обов`язків не можуть впливати на добросовісного платника податків.

Такі висновки викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 826/14300/17.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Перевіряючи обґрунтованість доводів скаржника з урахуванням зазначених висновків Верховного Суду, колегія суддів зазначає, що звертаючись до суду із апеляційною скаргою втретє, відповідач просив звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на відсутність належного бюджетного фінансування.

В ухвалі суду від 04 грудня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху було зазначено, що враховуючи зміст доводів щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження, скаржник повинен був надати суду письмові докази, які підтверджують:

- відсутність коштів на рахунку Головного управління ДПС у м. Києві починаючи з дати податі апеляційної скарги вперше по день звернення з апеляційною скаргою втретє (наприклад виписку з рахунку за період з березня по листопад 2020 року);

- вжиття заходів, спрямованих на виділення додаткових коштів для цілей сплати судового збору.

Разом з тим на виконання вимог ухвали суду від 04 грудня 2020 року скаржник надав лише копія службової записки від 15 травня 2020 року № 7633/26-15-08-02-16 про сплату судового збору, адресованої Управлінню фінансово-бухгалтерського забезпечення.

Така службова записка не свідчить про вжиття Головним управлінням ДПС у м. Києві своєчасних, належних та послідових заходів, спрямованих на сплату судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду від 24 лютого 2020 року в цій справі.

Виписку по рахунку за період з березня по листопад 2020 року скаржник також не надав та не підтвердив іншими доказами відсутність коштів для сплати судового збору протягом вказаного періоду.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, а причини пропуску такого строки - неповажними.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві.

Керуючись ст.ст. 77, 121, 169, 296, 298, 299, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інсбрук Люкс» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді О.О. Беспалов

В.В. Файдюк