Справа № 440/3639/20
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Т.С. Канигіна
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 р. Справа № 440/3639/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2020, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/3639/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУ ПФУ в Полтавській області, відповідач), в якому просила:

- визнати протиправними розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №88/02.12-17 від 20.05.2020 про відмову позивачу в призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та №04.2-30/89/02.17-17 від 20.05.2020 про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити позивачу пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 14.05.2020;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка - ОСОБА_2 відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей".

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що після смерті чоловіка позивач звернулась до відповідача зі заявами про призначення пенсії у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 та про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю останнього. Розпорядженнями ГУ ПФУ в Полтавській області від 20.05.2020 №88/02.12-17 та від 20.05.2020 №04.2-30/89/02.17-17 відмовлено у такому призначенні та такій виплаті у зв`язку із розбіжностями зазначення прізвища годувальника у документах пенсійної справи. Вважаючи оскаржувані розпорядження протиправними, позивач звернулась до суду з цим адміністративним позовом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 позов задоволено.

Визнано протиправними розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №88/02.12-17 від 20.05.2020 про відмову позивачу в призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та №04.2-30/89/02.17-17 від 20.05.2020 про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" з 14.05.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 13967927) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 відповідно до пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що 14.05.2020 позивач звернулась із заявами про призначення пенсії у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 та про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю останнього, до яких позивачем було додано, зокрема, копію свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 06.06.1965, у якому в графі "громадянин" та "чоловікові" зазначено прізвище ОСОБА_3 з української літерою "и". При цьому, у доданих позивачем копіях паспорта померлого та свідоцтва про смерть останнього зазначено прізвище ОСОБА_4 з української літерою "і". Відповідач зазначив, що вказана обставина не дозволяє встановити факт родинного зв`язку між позивачем та ОСОБА_2 . При цьому, ГУ ПФУ в Полтавській області зауважено, що позивач не позбавлена права на призначення пенсії та виплату одноразової грошової допомоги після усунення наявних розбіжностей.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства, а висновки суду є законними та обґрунтованими.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце реєстрації, відповідно до паспортних даних: АДРЕСА_2 /а.с. 5/.

Згідно з довідкою Лубенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) від 14.05.2020 №462/0212-23 ОСОБА_1 знаходиться на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та одержує пенсію за віком /а.с. 38/.

Позивач з 06.06.1965 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , на підтвердження чого позивачем надано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_2 від 06.06.1965, видане Ятранівським сільбюро ЗАГС м. Ятранівки /а.с. 7/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловік ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) серії НОМЕР_4 стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народився в с. Степківка Уманського району Черкаської області /а.с. 8/.

14.05.2020 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявами про призначення пенсії у разі втрати годувальника /а.с. 30/ та про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю останнього /а.с. 28-29/.

20.05.2020 розпорядженням Управління застосування пенсійного законодавства відділу з питань призначення та перерахунків пенсії військовослужбовців та деяких інших категорій громадян ГУ ПФУ в Полтавській області №88/02.12-17 вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб". Причиною для відмови вказано, що під час аналізу представлених документів та матеріалів пенсійної справи встановлено невідповідності, а саме: у паспорті померлого та свідоцтві про смерть зазначено прізвище ОСОБА_4 з української літерою "і", а в свідоцтві про одруження зазначено прізвище ОСОБА_3 з української літерою "и", у зв`язку з чим неможливо встановити родинний зв`язок між заявницею ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 /а.с. 41/.

20.05.2020 розпорядженням відділу з питань виплати пенсій Управління з питань виплати пенсій ГУ ПФУ в Полтавській області "Про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги" №04.2-30/89/02.17-17 вирішено відмовити гр. ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги за гр. ОСОБА_2 . Причиною для відмови вказано, що під час аналізу представлених документів та матеріалів пенсійної справи встановлено відмінності в прізвищах, а саме: в паспорті померлого та свідоцтві про смерть зазначено ПІБ ОСОБА_2 , а в свідоцтві про одруження ОСОБА_2 ; у паспорті заявниці ОСОБА_1 , а в свідоцтві про одруження ОСОБА_1 , у зв`язку з чим неможливо встановити родинний зв`язок між заявницею ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 /а.с. 39-40/.

Не погоджуючись з такими розпорядженнями ГУ ПФУ в Полтавській області, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За змістом частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі - Закон №1058-IV) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 Закону №1058-IV визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, за яких пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

За змістом пункту 1 частини другої статті 36 Закону №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 36 Закону №1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на положення статті 36 Закону №1058-IV позивач у зв`язку з втратою годувальника виявила намір скористатися своїм правом на перехід на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Крім того, згідно з пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей" членам сім`ї померлих пенсіонерів із числа військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, співробітників Служби судової охорони, осіб, зазначених у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" незалежно від призначення пенсій в разі втрати годувальника, виплачується одноразова грошова допомога: дружині - в розмірі тримісячної пенсії годувальника і на кожного непрацездатного члена сім`ї - у розмірі місячної пенсії годувальника.

При визначенні розміру одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, до членів сім`ї, які мають право на допомогу, належать: дружина незалежно від віку і працездатності, діти, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років, або були на день смерті годувальника вихованцями, учнями, студентами, курсантами та слухачами, стажистами закладів освіти і не досягли 23-річного віку; батьки, які перебували на утриманні померлого і досягли пенсійного віку: чоловіки - 60 років, жінки - 55 років, або є особами з інвалідністю.

Пунктом 5 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402 (далі - Порядок №3-1), визначено, що заяви для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей", подаються заявниками безпосередньо до органів, які призначають пенсії.

Відповідно до пункту 11 Порядку №3-1 для виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей", подаються, зокрема, такі документи: заява для виплати одноразової грошової допомоги; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); копія свідоцтва про смерть; копія свідоцтва про шлюб; копія паспорта.

Судовим розглядом встановлено, що позивач, як дружина померлого годувальника, досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV, що не заперечувалось учасниками справи /а.с.38/.

14.05.2020 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявами про призначення пенсії у разі втрати годувальника /а.с. 30/ та про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю останнього /а.с. 28-29/.

До заяв про призначення пенсії у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 та про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю останнього додані усі необхідні документи, однак пенсійним органом відмовлено у призначенні такої пенсії та одноразової грошової допомоги, оскільки під час аналізу представлених документів та матеріалів пенсійної справи встановлено відмінності в прізвищах, а саме: в паспорті померлого та свідоцтві про смерть зазначено ОСОБА_2 , а в свідоцтві про одруження ОСОБА_2 ; у паспорті заявниці ОСОБА_1 , а в свідоцтві про одруження ОСОБА_1 , у зв`язку з чим неможливо встановити родинний зв`язок між заявницею ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 .

У відзиві на позов відповідачем зазначено, що позивач не позбавлена права на призначення пенсії та виплату одноразової грошової допомоги після усунення наявних розбіжностей.

Отже, право позивача на призначення пенсії у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 та призначення одноразової грошової допомоги, як члена сім`ї (дружини) померлого пенсіонера (чоловіка) із числа військовослужбовців, відповідачем не заперечується.

Таким чином, єдиною підставою, що слугувала для прийняття оскаржуваних рішень, є розбіжності в прізвищах чоловіка ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Разом з тим, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем взагалі не прийняті до уваги надані позивачем до заяв про призначення пенсії у разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 та про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю останнього докази, які спростовують доводи пенсійного органу та дійсно підтверджують, що вона та померлий ОСОБА_2 були чоловіком та дружиною, які постійно проживали разом, з огляду на наступне.

Так, зі свідоцтва про одруження, виданого 06.06.1965 Ятранівським сільбюро ЗАГС с. Ятранівки, вбачається, що 06.06.1965 одружились ОСОБА_2 , 1941 року народження, та ОСОБА_5 , 1947 року народження, яким присвоєні прізвища після укладення шлюбу - ОСОБА_3 /а.с. 7/.

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Лубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) серії НОМЕР_4 , стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлий народився в с. Степківка Уманського району Черкаської області.

Згідно з копією паспорта серії НОМЕР_5 , виданого Лубенським МРВ УМВС України в Полтавській області на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також вбачається, що померлий народився в с. Степківка Уманського району Черкаської області, та проживав за адресою: АДРЕСА_3 згідно з додатком до рішення виконавчого комітету від 28.09.2016 "Про затвердження реєстру назв урбанонімів АДРЕСА_2 .

У довідці Лубенського-комунального житлово-експлуатаційного управління від 14.05.2020 №2819 зазначено, що гр. ОСОБА_1 , 1947 року народження, зареєстрована в місці проживання: АДРЕСА_2 ; підтверджено, що позивач спільно проживала за вищевказаною адресою, входила до складу сім`ї, знаходилась на повному утриманні годувальника ОСОБА_2 , 1941 року народження, по день смерті останнього, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 36/.

Довідкою Полтавського обласного військового комісаріату від 18.05.2020 №12/71/71842, виданою ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , підтверджено, що позивач є вдовою померлого ветерана військової служби Міністерства оборони України ОСОБА_2 /а.с. 11/.

Крім того, із долученого до матеріалів справи експертного висновку Інституту української мови Національної академії наук України від 25.11.2019 №307/517 /а.с.10/, вбачається, що з лінгвістичного погляду, записані в офіційних документах власні особові прізвища (укр.) ОСОБА_6 (укр.) ОСОБА_7 та (рос.) ОСОБА_6 абсолютно ідентичні, тобто становлять одне особове прізвище (як чоловіче, так і жіноче).

Так, ученим секретарем Інституту, к.ф.н., ОСОБА_8 встановлено, що записи в свідоцтві про народження, запис у паспорті та запис у посвідченні учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році, (укр.) ОСОБА_7 ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_1 - записи в паспортах, запис у посвідченні водія та записи в посвідченнях ветерана праці й пенсійному посвідченні та (рос.) ОСОБА_6 ( ОСОБА_9 : у формі Давального відм.: ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - запис у дипломі спеціаліста, запис у трудовій книжці, записи в паспортах та записи в свідоцтві про народження) - зазначені власні особові прізвища є фонетично-графічними варіантами одного й того самого прізвища. Розбіжність у їхньому написанні сталася, швидше за все внаслідок неправильного передавання окремих словоформ цього прізвища (у наведеному переліку цих власних особових назв вони різняться лише кореневими графемами -и- та -і- в зазначених словоформах), а тому їх слід розцінювати як ідентичні.

Крім того, відповідачем при прийнятті оскаржуваних розпоряджень не враховано, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист (правова позиція Верховного Суду, викладена у рішенні від 30.09.2019, справа №638/18467/15-а).

За таких обставин, надаючи оцінку всім доказам у їх сукупності, колегія суддів прогоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника та призначення одноразової грошової допомоги.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що в даному випадку необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з тим, що встановлення фактів, що мають юридичне значення здійснюється в порядку цивільного судочинства, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у межах даного спору предметом оскарження є саме розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №88/02.12-17 від 20.05.2020 про відмову позивачу в призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та №04.2-30/89/02.17-17 від 20.05.2020 про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, у разі оскарження позивачем вищезазначених розпоряджень, суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

З урахуванням наведеного, а також зважаючи на заявлені у межах даної справи позовні вимоги та їх обґрунтування, судова колегія приходить до висновку, що останні підлягають розгляду і вирішенню у порядку адміністративного судочинства, оскільки, як було підкреслено вище, перевірка акта суб`єкта владних повноважень критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 2 КАС України , належить до компетенції саме адміністративного суду.

При цьому колегія суддів зазначає, що в межах даної справи не заявляється вимога щодо встановлення будь - яких юридичних фактів.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, частиною другою статті 77 вказаного Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятих ним розпоряджень №88/02.12-17 від 20.05.2020 про відмову позивачу в призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та №04.2-30/89/02.17-17 від 20.05.2020 про відмову у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанцій є законними, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин та повністю відображено обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2020 по справі № 440/3639/20 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов