Справа № 161/16942/20
Суддя: Пахолюк А. М.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/409/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Пахолюка А.М.

при секретарі Будько І.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Свій позов мотивує тим, що 15 липня 2020 року начальником Поліської митниці Держмитслужби Панчуком С.Є. було складено щодо нього постанову в справі по порушення митних правил № 0446/20400/20 за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України (далі постанова) та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.

Вважає дану постанову безпідставною та необґрунтованою, винесеною без належного з`ясування усіх обставин справи щодо його вини та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що він є головою правління Волинської обласної благодійної організації «Милосердя» (далі благодійна організація) та 28 жовтня 2019 року на склад отримувача гуманітарної допомоги за ЕУД від 28 жовтня 2019 року №2527-03-70-66/23 було розміщено вантаж вагою 13470 кг, який знаходиться під митним контролем та переміщувався товарно-супровідними документами.

Зазначає, що у зв`язку з тривалим розглядом заяви Міністерством соціальної політики України про визнання даного вантажу гуманітарною допомогою, не мав змоги розпоряджатися вантажем, про що неодноразово повідомляв відповідача в письмовій формі та звертався із відповідними заявами про продовження строку тимчасового зберігання товару. Лише 15 липня 2020 року, коли Мінсоцполітики визнало вантаж гуманітарною допомогою, благодійна організація подала всі необхідні документи для розмитнення вантажу.

Також вказує, що під час провадження у справі про порушення митних правил, Поліською митницею було грубо порушено норми Митного кодексу України та КУпАП, а саме відсутність належного запрошення для надання пояснень при складанні протоколу.

З врахуванням наведеного, просить суд скасувати постанову в справі по порушення митних правил № 0446/20400/20 від 12 серпня 2020 року.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що посадова особа Поліської митниці при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови діяла у межах та у спосіб, визначений чинним законодавством. Крім того, зазначає, що позивачем не було вжито заходів, визначених ч. 4 ст. 204 МК України, чим порушено порядок тимчасового зберігання товарів під митним контролем, а листи, які направлялися на адресу відповідача представниками благодійної організації лише затягували строки розгляду питання щодо розпорядження товарами розміщених на склад за ЄУД №2527-03-70-66/23 від 28.10.2019 року. Щодо розгляду справи про порушення митних правил без участі позивача, то вказує, що справа неодноразово відкладалася та на адресу ОСОБА_1 направлялися повідомлення про час, місце та дату розгляду справи, однак, останній до митного органу не з`явився, що було розцінено як спробу уникнути відповідальності. Просив відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року поновлено строк на звернення до суду та відкрито провадження у справі.

До судового засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача також до судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд вважає за можливе слухати справу у відсутності учасників справи по наявним матеріалам справи, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 268 КАС України.

Крім того, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 9 ст. 205 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України.

Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому відповідно до ч.1 цієї ж статті кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що на підставі протоколу №0446/20400/20, начальником Поліської митниці Держмитслужби Панчуком С.Є. складено постанову (далі постанова) в справі по порушення митних правил №0446/20400/20 від 12.08.2020 року, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення, передбаченого ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 грн. (а.с. 44-46).

Із постанови вбачається, що 28 жовтня 2020 року на склад отримувача гуманітарної Волинської обласної благодійної організації «Милосердя» за ЄУД від 28.10.2019 року №2527-03-70-66/23 розміщено товар, який знаходився під митним контролем та переміщувався за товаро-супровідними документами: митною декларацією ТР 81 АА від 25.10.2019 року №UA305100/9/8014, CMR від 23.10.2019 року № б/н, дарчого сертифікату від 23.10.2019 року №б/н (а.с. 44-46).

Волинською митницею ДФС відповідно до ч. 1 ст. 204 Митного кодексу України встановлений строк тимчасового зберігання товарів на складі отримувача гуманітарної допомоги Волинської обласної благодійної організації «Милосердя» до 26.01.2020 року.

В подальшому, Поліською митницею Держмитслужби строк тимчасового зберігання товару, що перебуває під митним контролем за ЄУД від 28.10.2019 року №2527-03-70-66/23 на складі отримувача гуманітарної допомоги, за заявою голови благодійної організації ОСОБА_1 , продовжено до 26 лютого 2020 року (а.с. 31).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 посилався на ті обставини, що лише 15 липня 2020 року, тобто з пропуском встановленого строку тимчасового зберігання товарів, він об`єктивно отримав право на розпорядження вантажем гуманітарної допомоги, після отримання наказу Мінсоцполітики №488 від 15.07.2020 року «Про визнання вантажів гуманітарною допомогою», а відтак, не міг розпорядитися товарами у спосіб, визначений ч. 4 ст. 204 Митного кодексу України в межах встановленого строку, з незалежних від нього причин, про що неодноразово письмово повідомляв митний орган (а.с. 13-18, 26-28, 31, 33-34, 36-38, 41-42).

Однак, суд не погоджується з наведеними доводами позивача, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, невжиття передбачених частиною четвертою статті 204 цього Кодексу заходів щодо товарів, строк тимчасового зберігання яких під митним контролем на складі тимчасового зберігання, на складі організації отримувача гуманітарної допомоги або на митному складі закінчився, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 204 Митного кодексу України, загальний строк тимчасового зберігання товарів під митним контролем становить 90 календарних днів (частина 1 статті 204 Кодексу). Строк тимчасового зберігання товарів, зазначений у частині першій цієї статті, за заявою власника або уповноваженої ним особи може бути продовжений (але не більше ніж на 30 днів) митним органом, за дозволом якого товари були розміщені на складі. Якщо особа, яка зберігає товари на складі тимчасового зберігання відкритого типу або митному складі відкритого типу, не є утримувачем цього складу, її заява про продовження строку тимчасового зберігання зазначених товарів попередньо погоджується з утримувачем складу. У разі відмови у продовженні строку тимчасового зберігання митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронній формі, повідомити власника товару або уповноважену ним особу про причини і підстави такої відмови (частина 3 статті 204 Кодексу).

До закінчення строків зберігання, зазначених у частинах першій - третій цієї статті, товари, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, повинні бути: 1) задекларовані власником або уповноваженою ним особою до відповідного митного режиму; або 2) передані власником або уповноваженою ним особою, утримувачем складу тимчасового зберігання, митного складу, організацією отримувачем гуманітарної допомоги відповідному митному органу для зберігання та/або розпорядження відповідно до цього Кодексу; або 3) відправлені під митним контролем до інших митних органів для їх подальшого митного оформлення; або 4) вивезені за межі митної території України (частина 4 статті 204 Кодексу).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем направлялися листи голові правління благодійної організації ОСОБА_1 щодо закінчення термінів тимчасового зберігання товарів, визначених ч. 1, 3 ст. 204 Митного кодексу України, які розміщені на складі за ЄУД №2527-03-70-66/23 від 28.10.2019 року та необхідністю розпорядитися ними у спосіб, визначений ч. 4 ст. 204 Митного кодексу України (а.с. 32).

Відтак, позивачу було достовірно відомо про застосування штрафних санкцій у разі не виконання вимог статті 204 Митного кодексу України, однак, зазначені вимоги не були виконанні останнім у визначений строк, що і стало підставою для розгляду питання про притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи позивача щодо невиконання вимог ч. 4 ст. 204 Митного кодексу України у встановлений строк у зв`язку із затягуванням Міністерством соціальної політики України розгляду питання про визнання вантажу гуманітарною допомогою, оскільки, відповідно до ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил передбачених ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України, не відносяться до переліку порушень вчинених внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, а тому не тягнуть за собою адміністративної відповідальності.

Суд вважає, що в даному випадку позивач, як керівник Волинської обласної благодійної організації «Милосердя», яке було виключене з реєстру отримувачів благодійної допомоги, у разі закінчення строку зберігання товару повинен був вивезти даний товар за межі митної території України (ч. 4 ст. 204 МК України) до моменту поновлення організації у зазначеному реєстрі отримувачів благодійної допомоги.

Разом з тим, доводи позивача щодо неналежного його повідомлення про розгляд справи про порушення ним митних правил спростовуються матеріалами справи (а.с. 39-40).

Таким чином, враховуючи наведені обставини, суд вважає, що при здійсненні провадження у справі про порушення митних правил №0446/20400/20 права позивача не порушено, спірну постанову про накладення адміністративного стягнення винесено обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст.522-527 МК України, підстави для їх скасування, на думку суду, відсутні.

Разом з тим, жодних доказів, які б свідчили про відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.469 КУпАП, позивач суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що посадова особа Поліської митниці Держмитслужби при винесенні оскаржуваної постанови про порушення митних правил та накладення адміністративного стягнення, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, в зв`язку з чим позовну заяву слід залишити без задоволення за необґрунтованістю, а оскаржувані постанови без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 241-246, 255, 295 КАС України, ст. ст. 204, 257, 260, 264, 458, 469, 486 МК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Залишити без змін постанову Поліської митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил 0446/20400/20 року від 12 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 469 Митного кодексу України та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області Пахолюк А.М.