Справа № 640/724/20
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Київ № 640/724/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомАдвоката ОСОБА_1
до Міністерства юстиції України
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся адвокат ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач та/або Мін`юст) та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не забезпечення адвоката ОСОБА_1 в порядку частини 3 статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наступною інформацією з Державного реєстру речових прав: з Бази даних заяв: до електронних документів реєстраційних справ, оформлених внаслідок реєстраційних дій у спеціальному розділі; про осіб, що отримували інформацію з Державного реєстру прав;

- зобов`язати Міністерство юстиції України протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили забезпечити адвокату ОСОБА_1 в порядку частини 3 статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доступ до одержання інформації з Державного реєстру прав в електронній формі з безпосереднім доступом до Реєстру, забезпечений за допомогою програмних засобів його ведення шляхом здійснення адвокатом ОСОБА_1, як користувачем пошуку відомостей Державного реєстру прав, завантаження та перегляду в електронній формі для їх подальшого використання, зокрема друку, відомостей: з Бази даних заяв: до електронних документів реєстраційних справ, оформлених внаслідок реєстраційних дій у спеціальному розділі; про осіб, що отримували інформацію з Державного реєстру прав.

Мотивуючи позовні вимоги позивач посилається на Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, Порядок доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127, Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 року №484) та стверджує про порушення Міністерством юстиції України його прав щодо доступу до Державного реєстру прав в повному обсязі.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову та вказує, що права позивача ним не порушено.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Адвокат ОСОБА_1 звернувся до Міністерства юстиції України із запитом щодо деяких питань, пов`язаних з функціонуванням Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який відповідачем скеровано для надання відповіді до Державного підприємства «Національні інформаційні технології», про що заявника повідомлено листом від 19.12.2019 року №48069/43595-33-19/19.2.2.

Листом від 16.12.2019 року №5088/13.1-16 Державне підприємство «Національні інформаційні технології» повідомило позивача про наступне: «Нормативно-правовими актами не передбачено способу отримання адвокатами ані документів, що були долучені/ сформовані в процесі проведення реєстраційних дій із записами спеціального розділу Реєстру, оскільки такі документи не входять до переліку документів, що включаються до реєстраційної справи; ні інформації з бази даних заяв. Зважаючи на це, програмні засоби Державного реєстру прав, що використовуються адвокатами, не передбачають технічної можливості отримання інформації та документів у запитуваному Вами форматі.».

Позивач вважає, що Міністерством юстиції України порушуються його права та охоронювані законом інтереси в частині повного доступу до всіх розділів Державного реєстру пав, що і зумовило звернення його до суду із даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV).

Згідно із частиною 1 статті 12 Закону № 1952-IV державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про зареєстровані права власності на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.

Ведення Державного реєстру прав здійснюється з використанням програмного забезпечення, розробленого відповідно до державних стандартів, що забезпечують його сумісність і взаємодію з іншими інформаційними системами та мережами, що становлять інформаційний ресурс держави (ч. 4 ст. 12 Закону № 1952-IV).

Доступ державного реєстратора до Державного реєстру прав здійснюється шляхом багатофакторної аутентифікації у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України у Порядку ведення Державного реєстру прав (ч. 8 ст. 12 Закону № 1952-IV).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1952-IV державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек.

На кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна (ч. 2 ст. 13 Закону № 1952-IV).

Положення частини 3 статті 13 Закону № 1952-IV розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, що містять відомості про: 1) нерухоме майно та його ціну (вартість); 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, а також ціну (вартість) таких речових прав чи розмір плати за користування чужим нерухомим майном; 4) обтяження речових прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень.

Відомостями про земельну ділянку, що вносяться до Державного реєстру прав, є відомості про її кадастровий номер.

У разі якщо договором оренди землі, суборенди землі, земельного сервітуту, емфітевзису, суперфіцію передбачено його поновлення, відомості про це із зазначенням строку, передбаченого договором, обов`язково вносяться до Державного реєстру прав під час проведення державної реєстрації такого права.

Відомості про ціну (вартість) нерухомого майна, ціну (вартість) речових прав чи розмір плати за користування чужим нерухомим майном вносяться до Державного реєстру прав виключно під час державної реєстрації набуття прав на підставі документів, поданих для такої реєстрації. У разі відсутності в документах, поданих для державної реєстрації прав, відповідних відомостей про ціну (вартість) такі відомості не вносяться до Державного реєстру прав, а додаткові документи для їх отримання не вимагаються. Відомості про ціну нерухомого майна надаються лише власнику такого майна, органам державної влади, органам місцевого самоврядування для здійснення ними повноважень, визначених законом.

У разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу в Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження речових прав та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, якщо така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності.

Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження речових прав та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу.

Згідно із частиною 1 статті 32 Закону № 1952-IV інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до частини 2 статті 32 Закону № 1952-IV для фізичних та юридичних осіб інформація за об`єктом нерухомого майна та суб`єктом речового права надається в електронній формі через офіційний веб-сайт Міністерства юстиції України, за умови ідентифікації такої особи (фізичної або юридичної) з використанням електронного цифрового підпису чи іншого альтернативного засобу ідентифікації особи, або в паперовій формі.

Інформація про зареєстровані права та їх обтяження, отримана в електронній чи паперовій формі за допомогою програмного забезпечення Державного реєстру прав, має однакову юридичну силу та використовується відповідно до законодавства.

Інформація з Державного реєстру прав не надається фізичним та юридичним особам у разі невнесення плати за надання інформації або внесення її не в повному обсязі.

Порядок надання інформації з Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України.

Положеннями частини 3 статті 32 Закону № 1952-IV визначено, що для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, приватних виконавців, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису. Порядок доступу до Державного реєстру прав визначається Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених цим Законом.

Національному агентству з питань запобігання корупції надається також безпосередній автоматизований доступ до Єдиного державного реєстру.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення верифікації та моніторингу державних виплат безоплатно отримує відомості з Державного реєстру прав в електронній формі у форматі бази даних, витягу та/або в іншій формі на підставі договорів про обмін інформацією, укладених з технічним адміністратором.

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що адвокатам інформація з Державного реєстру прав надається у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом. Така інформація надається за суб`єктом права чи за об`єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису.

В той же час, умови, процедуру надання (припинення) доступу посадовим особам державних органів, органів місцевого самоврядування чи інших визначених законом особам, адвокатам та нотаріусам (далі - користувачі) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) у зв`язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, та процедуру отримання інформації з Державного реєстру прав, права та обов`язки суб`єктів, що є учасниками зазначеної процедури визначає Порядок доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року №1127 (далі - Порядок №1127).

Згідно із пунктом 3 Порядку №1127 доступ користувачів до Державного реєстру прав надається (припиняється) на підставі договору, укладеного з технічним адміністратором Реєстру, крім випадку надання посадовим особам державних органів автоматизованого доступу з використанням програмних засобів ведення інформаційно-телекомунікаційних систем відповідних державних органів за допомогою прикладного програмного інтерфейсу Державного реєстру прав (далі - доступ до Державного реєстру прав за допомогою прикладного програмного інтерфейсу).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1127 технічний адміністратор Державного реєстру прав укладає договір у разі, коли користувачем є: посадова особа державного органу, органу місцевого самоврядування, - з відповідним органом, у якому працює такий користувач; державний нотаріус, - з державною нотаріальною конторою, в якій працює такий користувач; адвокат, приватний виконавець, - з таким користувачем; приватний нотаріус, його помічник, - з відповідним приватним нотаріусом; член Громадської ради доброчесності, член Громадської ради міжнародних експертів, - з таким користувачем.

Доступ користувача до Державного реєстру прав на підставі договору здійснюється виключно за умови використання таким користувачем кваліфікованого електронного підпису. Для створення кваліфікованого електронного підпису використовуються виключно засоби кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Державні органи, органи місцевого самоврядування зобов`язані негайно, але не пізніше двох робочих днів письмово повідомити технічному адміністраторові Державного реєстру прав про необхідність скасування ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав користувачів, які припинили трудові відносини з ним, а також негайно звернутися до кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг для скасування відповідного кваліфікованого сертифіката відкритого ключа.

У разі коли користувачем є член Громадської ради доброчесності, член Громадської ради міжнародних експертів, письмове повідомлення технічному адміністраторові Державного реєстру прав про необхідність скасування ідентифікаторів доступу до Державного реєстру прав користувача, який припинив своє членство у зазначеній Раді, надсилає секретаріат Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Пунктами 6-8 Порядку №1127 форма та зміст інформації з Державного реєстру прав, що може бути отримана шляхом доступу до зазначеного Реєстру, визначаються у Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141 (Офіційний вісник України, 2011 р., № 86, ст. 3145).

Для державного кадастрового реєстратора за його окремим запитом інформація з Державного реєстру прав може також надаватися у формі переліку кадастрових номерів земельних ділянок, щодо яких у певний період часу вчинено реєстраційні дії в Державному реєстрі прав.

Надання інформації з Державного реєстру прав в електронній формі з безпосереднім доступом до Реєстру забезпечується за допомогою програмних засобів його ведення шляхом здійснення користувачем пошуку відомостей Державного реєстру прав, завантаження та перегляду в електронній формі для їх подальшого використання, зокрема друку.

Пошук відомостей Державного реєстру прав здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. № 1141.

Формування інформації з Державного реєстру прав в електронній формі здійснюється автоматично програмними засобами ведення Реєстру залежно від зазначених користувачем параметрів пошуку.

Для отримання інформації з Державного реєстру прав користувач також обов`язково зазначає підставу її отримання (відповідні норми закону та реквізити справи (провадження), реквізити договору про надання правової допомоги тощо).

Інформація з Державного реєстру прав надається незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Між тим, Постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року №1141 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 року №484) затверджено Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Порядок №1141), який визначає процедуру функціонування Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав), його невід`ємної архівної складової частини та наповнення Державного реєстру прав відомостями про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав.

У відповідності до пункту 56 Порядку №1141 відомості з Державного реєстру прав формуються у формі: 1) інформації з Державного реєстру прав про: зареєстровані речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав; про осіб, що отримували інформацію з Державного реєстру прав; документи реєстраційної справи; 2) витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав.

Як зазначає позивач у позовній заяві Порядком №1141 встановлений вужчий перелік інформації, яку має право отримати адвокат, в порівняні із положеннями частини 3 статті 32 Закону № 1952-IV.

Разом з тим, суд звертає увагу, що предметом розгляду справи не є надання оцінки на відповідність нормативного-правого акту іншому закону, а саме Порядку №1141 на відповідність Закону № 1952-IV. В даному випадку суд акцентує увагу на тому, що якщо позивач вважає, що Порядок №1141 звужує його права та/або охоронювані законом інтереси порівняно із Законом № 1952-IV, останній не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним позовом.

Надаючи оцінку наявності чи відсутність порушеного права позивача Міністерством юстиції України суд вкаже наступне.

У відповідності до пункту 59 Порядку №1141 інформація з Державного реєстру прав про документи реєстраційної справи містить відомості про всі електронні копії документів, подані у паперовій формі для проведення реєстраційних дій та виготовлені шляхом сканування, та документи в електронній формі, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав, що містяться у відповідній реєстраційній справі, та надається для ознайомлення у формі переліку таких документів.

Після ознайомлення з відповідним переліком документів особа може отримати інформацію з Державного реєстру прав про відповідний документ реєстраційної справи з електронною копією документа, поданого у паперовій формі та виготовленого шляхом сканування, та/або документа, сформованого за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач, з урахуванням положень може ознайомиться з усіма електронним копіями документів, які міститься в реєстраційній справі.

В той же час, згідно із пунктом 7 частини 1 статті 2 Закону № 1952-IV технічний адміністратор Державного реєстру прав (далі - технічний адміністратор) - державне унітарне підприємство, визначене Міністерством юстиції України та віднесене до сфери його управління, що здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.

При цьому, згідно із пунктом 3 Порядку №1127 доступ користувачів до Державного реєстру прав надається (припиняється) на підставі договору, укладеного з технічним адміністратором Реєстру, крім випадку надання посадовим особам державних органів автоматизованого доступу з використанням програмних засобів ведення інформаційно-телекомунікаційних систем відповідних державних органів за допомогою прикладного програмного інтерфейсу Державного реєстру прав (далі - доступ до Державного реєстру прав за допомогою прикладного програмного інтерфейсу).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1127 технічний адміністратор Державного реєстру прав укладає договір у разі, коли користувачем є адвокат, приватний виконавець, - з таким користувачем.

Згідно і абзацом першим пунктом 1 Наказу Міністерства юстиції України від 25.06.2015 року №1059 «Деякі питання щодо визначення адміністратора Єдиний та Державних реєстрів, держателем, яких є Міністерство юстиції України» технічним адміністратором, зокрема, Державного реєстру прав є Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Аналіз наведених положень дає суду підстави дійти до висновку, що саме Державне підприємство «Національні інформаційні системи» є підприємством, яке здійснює заходи із створення, впровадження та супроводження програмного забезпечення Державного реєстру прав, відповідає за його технічне і технологічне забезпечення, збереження та захист даних цього реєстру, здійснює технічні та технологічні заходи з надання, блокування та анулювання доступу до Державного реєстру прав, організовує та проводить навчання для роботи з цим реєстром.

Відповідно до матеріалів справи послуги з підключення до Єдиних та Державних реєстрів/реєстру, держателем яких є Міністерство юстиції України надано Державним підприємством «Національні інформаційні системи».

Тобто, звідси слідує, що безпосередньо Державне підприємство «Національні інформаційні системи» надає та анулює доступ до Державного реєстру прав, відповідає за створення, впровадження програмного забезпечення тощо.

За таких обставини, суд вважає, що Міністерством юстиції України не встановлюється доступ до Державного реєстру прав, що, в свою чергу, свідчить про відсутність можливості щодо такого обмеження.

Більше того, суд акцентує увагу на тому, що відповідь на запит позивача надано Державним підприємством «Національні інформаційні системи».

Підсумовуючи вищевикладене суд вважає, що Міністерством юстиції України не допущено протиправну бездіяльність щодо не забезпечення адвоката ОСОБА_1 в порядку частини 3 статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» наступною інформацією з Державного реєстру речових прав: з Бази даних заяв: до електронних документів реєстраційних справ, оформлених внаслідок реєстраційних дій у спеціальному розділі; про осіб, що отримували інформацію з Державного реєстру прав, адже, як технічне забезпечення так і надання доступу до Державного реєстру прав здійснюється Державним підприємством «Національні інформаційні системи».

З урахуванням наведеного позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають, що, в свою чергу, зумовлює відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства юстиції України вчинити певні дії, з огляду на їх похідний характер.

Згідно із частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, відсутні підстави для стягнення на користь позивача понесених ним судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72, 73, 77, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову адвоката ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького,б. 13, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України.

Суддя М.А. Бояринцева