Справа № 640/19630/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Київ № 640/19630/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Беті»
доГоловного управління ДПС у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Беті» (далі також - позивач, ТОВ «Група компаній «Беті», Товариство) з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДПС у м. Києві) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.06.2019 № і №.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на протиправність податкових повідомлень-рішень від 26.06.2019 № і №, як таких, що є наслідком протиправних дій контролюючого органу з проведення камеральної перевірки та складення акта за результатами такої камеральної перевірки. Так, позивач вважає, що проведення перевірки питання щодо дотримання платником податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету не відноситься до предмету камеральної перевірки, а по суті є документальною перевіркою. Таким чином, контролюючим органом у даному випадку була проведена не камеральна, а документальна перевірка, та всупереч встановленого законом порядку для проведення документальних перевірок. Станом на момент проведення Головним управлінням ДФС у м. Києві камеральної перевірки ТОВ «Група компаній «Беті» була відсутня затверджена нормативна форма акта камеральної перевірки. Водночас при складанні акта від 29.05.2019 №13238/26-15-12-13-20 контролюючим органом не були дотримані вимоги Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26.10.2015 №727.

Крім того, позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнятті за іншою формою ніж та, що відповідає дійсному предмету та виду проведеної перевірки, а саме: за формою «Ш» замість «Д».

Додатково позивач повідомив суд, що податкові повідомлення-рішень від 26.06.2019 № і № були оскарженні ним до Державної фіскальної служби України, шляхом надсилання відповідної скарги (вих. №ГКБ/828 від 15.07.2019) на електронну адресу та звичайною поштою. Паперовий примірник скарги був отриманий ДФС України 19.07.2019, а електронний примірник - 18.07.2019. Рішенням ДФС України від 13.09.2019 №1795/6/99-99-00-08-05-05 така скарга товариства залишена без розгляду. Мотиви, що були покладені в основу рішення ДФС України від 13.09.2019 позивач вважає необґрунтованими, та водночас позивач стверджує про підписання рішень ДФС України про продовження строку розгляду скарги неуповноваженими особами. З огляду на це позивач дійшов висновку про порушення контролюючим органом строку розгляду скарги №ГКБ/828 від 15.07.2019 та не прийняття рішення по такій скарзі у визначений Податковим кодексом України термін, що може свідчити про задоволення скарги платника повністю.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.10.2019 відкрито провадження у справі №640/19630/19 за вказаним позовом та дану справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від представника Головного управління ДФС у м. Києві через канцелярію суду на виконання вимог ухвали від 21.10.2019 подані відзив на позовну заяву разом з додатковими матеріалами. З огляду на те, що Головне управління ДФС у м. Києві не являється учасником цієї справи, то такі документи не можуть бути враховані судом під час розгляду судової справи.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив Головного управління ДФС у м. Києві, у тексті якого наполягав на відхиленні судом відзиву на позов та інших матеріалів, поданих представником іншої особи ніж відповідача у справі.

Водночас Головне управління ДПС у м. Києві своїм правом на подання відзиву на позовну заяву та додаткових доказів у встановлений судом строк не скористалося.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від Державної податкової служби України витребувано ряд доказів. На виконання вимог цієї ухвали суду представником Державної податкової служби України подане клопотання разом з копіями документів.

Розглянувши подані представниками позивача та ДПС України документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29.05.2019 працівником Головного управління ДФС у м. Києві проведена камеральна перевірка, предметом якої було питання дотримання ТОВ «Група компаній «Беті» вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати до бюджету податку на додану вартість. За результатами такої перевірки складений акт від 29.05.2019 №13238/26-15-12-13-20 (далі - акт камеральної перевірки).

Згідно тексту цього акта камеральної перевірки такою перевіркою встановлено порушення ТОВ «Група компаній «Беті» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов?язання з податку на додану вартість, визначених п. 57.1 і 57.3 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України.

А саме за висновком працівника Головного управління ДФС у м. Києві Товариством були порушені граничні строки сплати наступних узгоджених сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість, визначених:

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 20.03.2018 у сумі 842 грн. на 75 днів (тобто, по строку сплати 30.03.2018 фактично було сплачено 13.06.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 19.03.2018 №171611207 (форми «Н») у сумі 654,40 грн. на 59 днів (тобто, по строку сплати 14.04.2018 фактично було сплачено 13.06.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.04.2018 у сумі 782 грн. на 44 дні (тобто, по строку сплати 30.04.2018 фактично було сплачено 13.06.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 30.05.2018 у сумі 517 грн. на 53 дні (тобто, по строку сплати 31.05.2018 фактично було сплачено 23.07.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 30.05.2018 у сумі 650 грн. на 57 днів (тобто, по строку сплати 31.05.2018 фактично було сплачено 27.07.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 30.05.2018 у сумі 1 450 грн. на 57 днів (тобто, по строку сплати 31.05.2018 фактично було сплачено 27.07.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 30.05.2018 у сумі 162 грн. на 57 днів (тобто, по строку сплати 31.05.2018 фактично було сплачено 27.07.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 30.05.2018 у сумі 11 248,90 грн. на 88 днів (тобто, по строку сплати 31.05.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.07.2018 у сумі 2 779 грн. на 28 днів (тобто, по строку сплати 30.07.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 13 718,20 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 465,90 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 12 715,80 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 39,90 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 80,80 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 373,70 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 97,80 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 478,90 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 104,80 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 396,50 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 200 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 265 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 500,30 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 2 000 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 1 500 грн. на 3 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 27.08.2018);

- контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 18.07.2018 №446551213 (форми «Ш») у сумі 11 284,30 грн. на 4 дні (тобто, по строку сплати 23.08.2018 фактично було сплачено 28.08.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 2 136,50 грн. на 15 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 14.09.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 3 200 грн. на 29 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 28.09.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 474 грн. на 57 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 26.10.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 1 800 грн. на 91 день (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 29.11.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 10 000 грн. на 105 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 13.12.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 20 000 грн. на 105 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 13.12.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 4 000 грн. на 106 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 14.12.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 5 500 грн. на 119 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 27.12.2018);

- самим платником згідно податкової декларації з податку на додану вартість реєстр. № від 19.08.2018 у сумі 40 000 грн. на 138 днів (тобто, по строку сплати 30.08.2018 фактично було сплачено 15.01.2019).

26.06.2019 на підставі цього акта камеральної перевірки Головне управління ДФС у м. Києві прийняло оспорювані у справі податкові повідомлення-рішення форми «Ш» за наступними номерами:

- №, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» (код « 18010600») у розмірі 98 080,30 грн. всього на строки від 138 до 44 календарних днів, нарахувало позивачу штраф у сумі 19 616,06 грн. (що, складає 20% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання);

- №, яким на підставі ст. 126 Податкового кодексу України за порушення позивачем граничного строку сплати суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» (код « 18010600») у розмірі 52 337,40 грн. всього на строки від 29 до 3 календарних днів, нарахувало позивачу штраф у сумі 5 233,74 грн. (що, складає 10% від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання).

Не погоджуючись із такими податковими повідомленнями-рішеннями від 26.06.2019, ТОВ «Група компаній «Беті» надіслало 16.07.2020 на поштову адресу Державної фіскальної служби України скаргу вих. №ГКБ/828 від 15.07.2019. Крім того, Товариство надіслало таку ж саму скаргу на електронну адресу Державної фіскальної служби України.

Дана скарга товариства вих. №ГКБ/828 від 15.07.2019 була зареєстрована в Державній фіскальній службі України 19.07.2019 та 17.07.2019 відповідно.

Рішеннями Державної фіскальної служби України від 02.08.2019 №37156/6/99-99-11-06-01-25 та від 08.08.2019 №38186/6/99-99-11-06-01-25 продовжило розгляд такої скарги позивача до 14.09.2019 та 16.09.2019 включно.

В подальшому, своїм рішенням від 13.09.2019 №1795/6/99-00-08-05-05 Державна фіскальна служба України залишила скаргу ТОВ «Група компаній «Беті» вих. №ГКБ/828 від 15.07.2019 без розгляду.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 26.06.2019 № і № протиправними, позивач звернувся із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

В силу положень п. 75.1 ст. 75 ПК України (у редакції чинній на момент проведення розглядуваної камеральної перевірки) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Так, відповідно до пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлено ст. 76 ПК України. А саме п.п. 76.1 цієї статті Кодексу передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Поряд з цим, нормами пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Аналізуючи зміст наведених вище норм ПК України Верховний Суд під час перегляду в порядку касаційного провадження справи за позовом платника податків до органу ДФС сформував наступні правові висновки (постанова від 24.06.2020 №640/18801/18): «…камеральна перевірка за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства, предмет якої передбачає проведення контролюючим органом арифметичного та логічного контролю правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків; правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; логічний зв`язок та узгодженість відповідних показників поточного періоду та їх зіставлення з показниками попередніх періодів).

Також під час камеральної перевірки може бути перевірена своєчасність: подання податкових декларацій (розрахунків); реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до них у ЄРПН, акцизних накладних та/або розрахунків до них у Єдиному реєстрі акцизних накладних; виправлення помилок у податкових накладних; сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Інші обставини, які впливають на своєчасність, достовірність, повноту нарахування і сплати податків, є предметом перевірки контролюючим органом під час здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 ПК України.».

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Дослідивши та проаналізувавши зміст акта від 29.05.2019 №13238/26-15-12-13-20 суд встановив, що предметом перевірки, результати якої оформлені цим актом, була виключно своєчасність сплати ТОВ «Група компаній «Беті» узгоджених суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість.

Таким чином, за своїм предметом перевірка, результати якої були оформлені актом від 29.05.2019 №13238/26-15-12-13-20, в розумінні норм п. 75.1 ст. 75 ПК України є саме камеральною.

В силу положень п. 76.3 ст. 76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з п. 76.2 ст. 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Так, нормами п. 86.2 ст. 86 ПК України передбачено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

При цьому, зазначена норма ПК України не передбачає вимоги складання акта камеральної перевірки за формою, що має бути обов?язково затверджена нормативно-правовим актом.

Зокрема, зразки форм актів за результатами камеральної перевірки наведені у додатку до 2 до Методичних рекомендацій щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, затверджених наказом Міністерства доходів і борів України від 14.06.2013 №165.

Разом з тим, абз. 2 п. 1.1 цих Методичних рекомендацій визначено, що ці Методичні рекомендації є актом рекомендованого, роз`яснювального, інформаційного характеру.

Суд вважає, що досліджуваний акт від 29.05.2019 №13238/26-15-12-13-20 містить всі необхідні відомості, що дають підстави встановити дату та вид проведеної перевірки, її предмет, зміст досліджуваних даних, опис встановлених в ході проведеної камеральної перевірки обставин, виявлені порушення норм Податкового кодексу України, що регулюють питання строків сплати платниками податків податкового зобов?язання, в т.ч. з податку на додану вартість.

Відповідно до п. 86.8 ст. 86 ПК України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Згідно п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, на виконання наведених вимог п. 58.1 ст. 58 ПК України наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254) було затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок №1204).

Згідно п. 2 розд. І Порядку №1204, цей Порядок визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Відповідно до п. 1, п. 2 розд. ІІ Порядку №1204 (в останній чинній редакції), контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, зокрема, якщо: згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

У випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами, в т.ч.:

- "Ш" - у разі застосування штрафних санкцій за порушення строків сплати грошових зобов`язань (додаток 4);

- "Д" - за результатами перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, у тому числі податкових агентів (юридичних або фізичних осіб), з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати податків та зборів, в тому числі податку на доходи фізичних осіб, при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб (додаток 12).

Податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності (п. 3 розд. ІІ Порядку №1204).

Як вбачається з текстів оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 26.06.2019 № і №, такі були прийняті Головним управлінням ДФС у м. Києві за затвердженою Порядком №1204 формою «Ш». Суд вважає, що виходячи зі змісту акта камеральної перевірки та суті зафіксованих у ньому порушень, контролюючим органом обрано вірну форму для прийняття податкових повідомлень-рішень на підставі такого акта камеральної перевірки.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи позивача про допущення контролюючим органом порушень при проведенні камеральної перевірки, оформлення її результатів та прийнятті за наслідками такої камеральної перевірки податкових повідомлень-рішень не знайшли свого документального підтвердження та є нормативно необгрунтованими.

Що стосується посилання позивача на обставини подання ним до ДФС України скарги на оспорювані податкові повідомлення-рішення від 26.06.2019 та протиправність прийнятого ДФС України рішення від 13.09.2019 №1795/6/99-00-08-05-05 про залишення скарги без розгляду, то суд не бере їх до уваги під час розгляду цієї справи. Оскільки рішення про залишення скарги платника (позивача) за процедурою адміністративного узгодження податкових повідомлень-рішень від 26.06.2019 не є предметом оскарження у межах цієї судової справи.

Водночас документальних доказів скасування рішення ДФС України від 13.09.2019 №1795/6/99-00-08-05-05 у досудовому/судовому порядку сторони до суду не подали та про існування такої обставини суд не повідомили.

У зв?язку з цим суд вважає аргументи позивача стосовно рішення ДФС України від 13.09.2019 №1795/6/99-00-08-05-05 такими, що не спростовують наведених вище висновків суду про відсутність з боку контролюючого органу порушень при проведенні камеральної перевірки, складанні акта від 13.09.2019 №1795/6/99-00-08-05-05 та прийнятті податкових повідомлень-рішень.

Водночас виходячи зі змісту позовної заяви та відповіді на відзив суд дійшов висновку, що наведені в тексті акта камеральної перевірки обставини щодо випадків несвоєчасної сплати ТОВ «Група компаній «Беті» сум узгоджених грошових зобов?язань з податку на додану вартість позивачем по суті не заперечуються.

Таким чином, з огляду наведене вище у сукупності суд не вбачає підстав для визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у м. Києві від 26.06.2019 № і №.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 257 - 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Беті» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок