Справа № 360/540/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА
про зупинення провадження по справі

22 грудня 2020 року справа №360/540/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року (повне судове рішення складено 12 березня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/540/20 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

04.02.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Комісаріат), відповідно до якої позивач просив суд:

- визнати дії відповідача щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, при звільненні з військової служби в розмірі 11036,29 грн протиправними;

- стягнути з Комісаріату на користь позивача середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з військової служби за період з 27.07.2019 по 23.12.2019 у сумі 65481,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звільнений наказом військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 (по особовому складу) від 10.07.2019 № 34-РС у запас за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту другого частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та виключений зі списків особового складу з 26.07.2019.

На підставі наказу позивач отримав право на виплату грошової компенсації вартості за не отримане речове майно в розмірі 11036,29 грн, відповідно до пункту 4 розділу III наказу Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016.

У зв`язку з невиплатою вказаної компенсації, позивач 28.10.2019 звернувся до відповідача із заявою про виплату компенсації вартості за не отримане речове майно.

Листом № ВФЗ-1369/ш-132 від 06.11.2019, відповідач повідомив позивача, що виплата грошової компенсації здійснюється за рахунок коштів, а саме: КПК-2101020/3, КЕКВ-2210, код видатків 026/3. У зв`язку з відсутністю зазначених коштів на рахунках ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплата належної суми грошової компенсації за не отримане речове майно виходячи із закупівельної вартості такого майна, буде здійснена одразу після надходження на реєстраційний рахунок відповідача коштів, виділених на зазначені цілі.

23.12.2019 позивачу зарахована грошова компенсація вартості за неотримане речове майно при звільненні з військової служби в сумі 10 870,75 грн.

З урахуванням того, що відповідачем під час звільнення не проведено повного розрахунку при звільненні з військової служби, позивач набув право на стягнення середнього заробітку за час розрахунку при звільненні до повного розрахунку, тобто з 27.07.2019 по 23.12.2019, що сумарно складає час затримки виплати 150 днів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Комісаріату на користь ОСОБА_1 середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні з військової служби за період з 27 липня 2019 року по 23 грудня 2019 року у сумі 50 838,00 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначено, що виплата компенсації замість предметів речового майна особистого користування, що підлягає видачі особам рядового і начальницького складу, не є щомісячним чи одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, а відтак не підпадає під дію статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та статей 116, 117 Кодексу законів про працю України.

Крім того, оскільки наказ військового комісара про виключення позивача зі списків особового складу та всіх видів грошового забезпечення без проведення усіх необхідних розрахунків позивачем не оскаржений, він фактично погодився на проведення з ним неповного розрахунку при виключенні зі списків особового складу військового комісаріату.

За загальним правилом, норми спеціального законодавства є пріоритетними перед нормами загальними, тому норми КЗпП України у даному випадку не застосовуються, тому що є нормами загальними.

На підставі викладеного апелянт наголошує на відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо зупинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

Як вбачається з ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24 липня 2020 року, в провадженні касаційного суду перебуває справа № 240/532/20 за адміністративним позовом фізичної особи до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання дій протиправними, стягнення компенсації.

У справі № 240/532/20, як і в нинішній справі, спір стосується стягнення грошової компенсації за речове майно, яка не була виплачена позивачу під час розрахунку при звільненні.

Ухвалою від 24 липня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду передав справу на розгляд судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян на підставі положень частини першої статті 346 КАС України, оскільки вважає за необхідне відступити від висновків щодо застосування до спірних правовідносин строків звернення до суду, викладених у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення у справі № 240/532/20 сприятиме повному та об`єктивному розгляду апеляційної скарги ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, тому провадження у справі № 360/540/20 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у справі № 240/532/20.

Керуючись ст.ст. 173, 236, 308, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року в справі № 360/540/20 до набрання законної сили судовим рішенням суду касаційної інстанції в справі № 240/532/20.

Повне судове рішення 22 грудня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її складення в порядку, визначеному ст.ст. 328-329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук