Справа № 480/3003/20
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року Справа № 480/3003/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Савицької Н.В.,
за участю секретаря судового засідання - Бєлянської С.М.,
представника відповідача - Рудік А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/3003/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги,-
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою суду від 12.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування з 01.01.2017 по 30.06.2017, з 01.07.2017 по 31.03.2020 - платник єдиного податку, третя група 5 відсотків. За 2017 рік сума до сплати єдиного внеску складає 8448,00 грн, 4224,00 грн як платника на загальній системі та 4224,00 грн як платника спрощеної системи.
Так, з 01.01.2018 всі фізичні особи - підприємці (незалежно від обраної системи оподаткування), крім звільненої статтею 4 Закону № 2464 категорії страхувальників, зобов`язані сплачувати за себе ЄВ, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок ( абзац третій ч.8 ст.9 Закону №2464).
Законом України від 07.12.2017 № 2246- VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2018 - 3723,00 грн. Відповідно, щоквартальний платіж складає 2457,18 грн (3723,00*3*22%), поквартально: до 19.04.2018 - за 1 квартал 2018 року - 2457,18 грн, до 19.07.2018 - за 2 квартал 2018 року - 2457,18 грн, до 19.10.2018 - за 3 квартал 2018 року - 2457,18 грн, до 21.01.2019 - за 4 квартал 2018 року - 2457,18 грн.
Законом України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2019 4173,00 грн. Відповідно, щоквартальний платіж складає 2754,18 грн. (4173,00*3*22%), поквартально: до 19.04.2019 - за 1 квартал 2019 року - 2754,18 грн, до 19.07.2019 - за 2 квартал 2019 року - 2754,18 грн, до 21.10.2019 - за 3 квартал 2019 року - 2754,18 грн, до 20.01.2020 - за 4 квартал 2020 року - 2754,18 грн.
Згідно АРМ «Податковий блок» в реєстрі страхувальника відсутня інформація, щодо наявності пільги у ФОП ОСОБА_1 по сплаті єдиного соціального внеску (відсутня позначка ФО інвалід та ФО пенсіонер).
Зазначає, що позивач за наявності державної реєстрації фізичної особи-підприємця є платником єдиного внеску і був зобов`язаний у 2019 році сплачувати єдиний внесок у порядку і строки визначені Законом № 2464 та Інструкцією № 449. Проте, свій обов`язок платника єдиного внеску виконував не належним чином та у визначені строки єдиний внесок не сплачував. У зв`язку з чим виникла недоїмка за наявності якої сформована оскаржувана вимога. З урахуванням викладеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 13.11.2020 призначено дану справу до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін на 01.12.2020.
У судовому засідання 01.12.2020 задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи та відкладено судове засідання на 08.12.2020.
08.12.2020 представником відповідача подано додаткові пояснення, у яких зазначає, що в позовній заяві позивач зазначає, що контролюючим органом не були враховані платежі в розмірі 300 грн та 2150 грн від 09.11.2017; 700 грн та 3100 грн від 31.10.2019; 400 грн та 2760 грн від 25.02.2020, проте з даним твердженням ГУ ДПС у Сумській області не погоджується оскільки, відповідно до КОР платника податків платіж в розмірі 300 грн від 09.11.2017 сплачений позивачем в рахунок сплати податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400), платіж у розмірі 2150 грн від 09.11.2017 сплачений на рахунок сплати податкових зобов`язань ЄСВ (код бюджетної класифікації 71040000) та відображений в КОР платника, а отже твердження позивача щодо неврахування даного платіжного доручення на суму 2150 грн є помилковим.
Також зазначає, що платіж у розмірі 700 грн від 31.10.2019 та платіж у розмірі 400 грн від 25.02.2020 сплачений позивачем в рахунок сплати податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400).
Крім того, платіж у розмірі 3100 грн від 31.10.2019 та платіж в розмірі 2760 грн від 25.02.2020 позивачем сплачено на розрахунковий рахунок Сумського району ( НОМЕР_1 ), а не на розрахунковий рахунок Краснопільського району ( НОМЕР_2 ). Згідно з реєстраційних даних ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа та здійснював свою діяльність за адресою с. Кам`яне, Краснопільського району Сумською області.
Ухвалою суду від 08.12.2020, яка занесена до протоколу судового засідання, замінено позивача ФОП ОСОБА_1 на ОСОБА_1 та відкладено розгляд справи на 17.12.2020.
У судове засідання 17.12.2020 позивач не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність та про підтримання ним позовних вимог у повному обсязі (а.с.98).
Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях по справі.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками докази та встановивши всі фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Під час розгляду справи судом встановлено, що згідно баз даних Головного управління ДПС у Сумській області дата державної реєстрації ФОП ОСОБА_1 - 18.07.2008, дата прийняття рішення про припинення - 21.08.2020.
Так, ФОП ОСОБА_1 перебував на загальній системі оподаткування з 01.01.2017 по 30.06.2017, з 01.07.2017 по 31.03.2020 - платник єдиного податку, третя група 5 відсотків.
За 2017 рік сума до сплати єдиного внеску становить 8448,00 грн, 4224,00 грн як платника на загальній системі та 4224,00 грн як платника спрощеної системи.
Так, з 01.01.2018 всі фізичні особи - підприємці (незалежно від обраної системи оподаткування), крім звільненої статтею 4 Закону № 2464 категорії страхувальників, зобов`язані сплачувати за себе ЄВ, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок ( абзац третій ч.8 ст.9 Закону №2464).
Законом України від 07.12.2017 № 2246- VIII «Про Державний бюджет України на 2018 рік», установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2018 - 3723,00 грн. Відповідно, щоквартальний платіж складає 2457,18 грн (3723,00*3*22%), поквартально: до 19.04.2018 - за 1 квартал 2018 року - 2457,18 грн, до 19.07.2018 - за 2 квартал 2018 року - 2457,18 грн, до 19.10.2018 - за 3 квартал 2018 року - 2457,18 грн, до 21.01.2019 - за 4 квартал 2018 року - 2457,18 грн.
Законом України від 23.11.2018 № 2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік», установлено щомісячний розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2019 - 4173,00 грн. Відповідно, щоквартальний платіж складає 2754,18 грн (4173,00*3*22%), поквартально: до 19.04.2019 - за 1 квартал 2019 року - 2754,18 грн, до 19.07.2019 - за 2 квартал 2019 року - 2754,18 грн, до 21.10.2019 - за 3 квартал 2019 року - 2754,18 грн, до 20.01.2020 - за 4 квартал 2020 року - 2754,18 грн.
Згідно АРМ «Податковий блок» в реєстрі страхувальника відсутня інформація, щодо наявності пільги у ФОП ОСОБА_1 по сплаті єдиного соціального внеску (відсутня позначка ФО інвалід та ФО пенсіонер)
Згідно п.4 ч.1 ст.4 Закону № 2464 та п.3 ч.1 II розділу Інструкції № 449, платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Згідно п. 1 ч.2 ст.6 Закону № 2464, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону № 2464 - VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно п.3 р.3 Інструкції № 449 для фізичних осіб-підприємців (на загальній системі оподаткування) єдиний внесок встановлюється відповідно до Закону в розмірі 22 відсотків на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість місяців, протягом яких такий платник перебував на обліку як платник єдиного внеску.
У разі якщо такими платниками не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника в силу припису ч.12 ст.9 Закону № 2464.
Фізичні особи - підприємці, які застосовують загальну систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до 10 лютого наступного року (абзац 3 ч.8 ст.9 Закону № 2464 у редакції, що діяла до 10.10.2017).
Фізичні особи, підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (абзац 3 ч.8 ст.9 Закону № у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148- VIII).
Відповідно до п.2 ст. 25 Закону № 2464, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.
За приписами п.4 ст.25 Закону № 2464, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Згідно з ч.3 VI розділу Інструкції № 449, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
У відповідності до ч.4 VI розділу Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи). Після формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та внесення даних до відповідного реєстру вимога надсилається (вручається) платнику.
Щодо посилання позивача на те, що з незрозумілих підстав контролюючим органом не були враховані платежі в розмірі 300 грн від 09.11.2017; 2150 грн від 09.11.2017; 700 грн від 31.10.2019; 3100 грн від 31.10.2019; 400 грн від 25.02.2020; 2760 грн від 25.02.2020, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом під час розгляду справи по суті та вбачається з КОР платника податків, платіж у розмірі 300 грн від 09.11.2017 сплачений позивачем у рахунок сплати податкових зобов`язань з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400), платіж у розмірі 2150 грн від 09.11.2017 сплачений на рахунок сплати податкових зобов`язань ЄСВ (код бюджетної класифікації 71040000) та відображений в КОР платника, а отже твердження позивача щодо неврахування даного платіжного доручення на суму 2150 грн є помилковим.
У судовому засіданні представник відповідача зауважила, що заява про перерахування коштів, помилково сплачених на інший рахунок, позивачем до контролюючого органу не подавалася.
У силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, в суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд зазначає, що позивачем, під час розгляду справи, не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог.
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо, відтак, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову, не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправною та скасування вимоги відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.12.2020.

Суддя Н.В. Савицька