Справа № 826/2160/17
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2160/17 Суддя (судді) першої інстанції: Літвінова А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СТЦ Охоронні Системи» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТЦ Охоронні Системи» до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до Головного управління ДПС у м.Києві, в якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.10.2016 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що затримка реєстрації податкових накладних відбулась не з вини позивача, а внаслідок незаконного списання коштів з рахунку позивача, при цьому, перевірка контролюючим органом була проведена в період дії мораторію на її проведення.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивачем було порушено граничні строки реєстрації податкових накладних, при цьому доказів вилучення техніки ним подано не було та податковий орган не повідомлявся про обставини, які перешкоджають платнику податки своєчасно подати на реєстрацію податкові накладні, а тому до нього правомірно застосовано штрафні санкції, передбачені ст.120-1 ПК України.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку письмового провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, посадовими особами контролюючого органу проведено камеральну перевірку даних, податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних ТОВ «СТЦ Охоронні Системи», за результатами якої складено акт від 23 серпня 2016 року №1910/26-85-12-07/35810038 (а.с.63-64), в якому зафіксовано порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, визначених п.201.10 ст.201 ПК України, в частині реєстрації наступних податкових накладних: від 13 червня 2016 року на суму ПДВ 1967,38 грн, контрагент - ПАТ «Укргідроенерго», дата реєстрації 30 червня 2016 року, порушення терміну реєстрації 2 дні; від 10 червня 2016 року на суму ПДВ 694,43 грн, контрагент - ПАТ «Київенерго», дата реєстрації 29 червня 2016 року, порушення терміну реєстрації 4 дні; від 14 червня 2016 року на суму ПДВ 495019,45 грн, контрагент - Корпорація виробничих та комерційних підприємств «Союз», дата реєстрації 07 липня 2016 року, порушення терміну реєстрації 8 днів; від 14 червня 2016 року на суму ПДВ 1777982,78 грн, контрагент - Корпорація виробничих та комерційних підприємств «Союз», дата реєстрації 14 липня 2016 року, порушення терміну реєстрації 14 днів.

На підставі вказаного акту ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м.Києві складено податкове повідомлення-рішення від 10.10.2016 № (а.с.65), яким за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше днів на суму ПДВ 2275664,04 грн. до позивача застосовано штраф у розмірі 10% у сумі 227566,41 грн.

За наслідками оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку, рішенням ДФС України від 20 січня 2017 року №1237/6/99-99-11-03-01-25 у задоволенні скарги позивача відмовлено, а податкове повідомлення-рішення № від 10 жовтня 2016 року залишено без змін (а.с.11-12).

Вважаючи наведене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про відсутність обґрунтованих підстав для порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних і матеріали справи не містять доказів того, що про неможливість своєчасно подати на реєстрацію податкові накладні позивач повідомив податковий орган.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом положень п.201.1 ст.201 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна / розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

При цьому, окремо в п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

В силу вимог п.1201.1 ст.1201 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

У відповідності до п.11 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Пунктом 8 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1246 від 29 грудня 2010 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

У відповідності до п.9 вищенаведеного Порядку причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття (п. 10 Порядку №1246).

Згідно з п. 11 Порядку №1246 квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку.

Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

З пояснень позивача вбачається, що пропуск граничного строку реєстрації податкових накладних було допущене не з вини позивача, а в результаті протиправних дій інших осіб, що призвели до несанкціонованого списання з рахунку позивача грошових коштів, що мало місце 14.06.2016, за наслідком яких відкрито кримінальне провадження №0004150, внесене в ЄРДР 15.06.2016, в рамках якого були вилучені всі комп`ютери позивача, в тому числі з системою «клієнт-банк» та з системою електронної звітності та реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів зазначає, що надана позивачем копія акту від 15 червня 2016 року, складеного комісією у складі директора ТОВ «СТЦ Охоронні Системи», головного бухгалтера, головного інженера, в якому зазначено, що на вимогу поліцейських комп`ютер товариства з встановленими на ньому програмами, в тому числі Арт-Звіт Плюс, яка призначена для подачі Електронної звітності та електронної реєстрація податкових накладних, Банк-Клієнт, вилучено з товариства, не є належним доказом вилучення комп`ютерної техніки позивача, оскільки законодавством встановлено відповідний порядок вилучення доказів у кримінальному провадженні.

Так, відповідно до ст.16 КПК України, в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.

Згідно з п.6 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасове вилучення майна.

Пунктом 1 ч.2 ст.167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Частинами 1-2 ст.168 КПК України встановлено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Проте, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що органами досудового розслідування у порядку, встановленому КПК України, було вилучено у позивача комп`ютерну техніку, на якій були встановлені в тому числі Арт-Звіт Плюс, яка призначена для подачі Електронної звітності та електронної реєстрації податкових накладних, Банк-Клієнт.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач надає суперечливі пояснення, зазначаючи, що позивач, за порадою кіберполіції, не користувався (навіть не включав) комп`ютери взагалі, що спростовує його попередні твердження про вилучення комп`ютерної техніки товариства.

Також позивач не навів поважних причин, які завадили йому вчасно зареєструвати податкові накладні від 10.06.2016 та від 13.06.2016, які були складені до подій, за якими було відкрите кримінальне провадження №0004150 від 15.06.2016.

З акту перевірки вбачається, що податкову накладну від 10.06.2016 на суму ПДВ 694,43 грн позивачем було зареєстровано в ЄРПН 29.06.2016, тобто станом на вказану дату позивач мав можливість виконувати власний обов`язок з реєстрації податкових накладних, натомість податкові накладні від 14.06.2016 (граничний строк реєстрації яких 29.06.2016) були зареєстровані позивачем 07.07.2016 та 14.07.2016.

При цьому, відсутність грошових коштів на електронному рахунку в системі електронного адміністрування податків достатніх для реєстрації податкових накладних не можуть бути визнані поважною причиною пропуску строку реєстрації відповідних податкових накладних.

Надаючи правову оцінку доводам позивача щодо проведення контролюючим органом перевірки під час дії мораторію, встановленого Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28 грудня 2014 року № 71-VІІІ, колегія суддів зазначає, що відповідно до п.3 р.ІІ «Прикінцеві положення» вказаного Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами Кримінального процесуального кодексу України.

Зазначене обмеження не поширюється:

з 1 січня 2015 року на перевірки суб`єктів господарювання, що ввозять на митну територію України та/або виробляють та/або реалізують підакцизні товари, на перевірки дотримання норм законодавства з питань наявності ліцензій, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб, єдиного соціального внеску, відшкодування податку на додану вартість;

з 1 липня 2015 року на перевірки платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, крім тих, які здійснюють діяльність на ринках, продаж товарів у дрібнороздрібній торговельній мережі через засоби пересувної мережі, за винятком платників єдиного податку, визначених пунктом 27 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій.

В той же час, жодних обґрунтувань та доказів щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин наведених положень, зокрема, що обсяг доходу позивача за попередній календарний рік становить менше 20 мільйонів гривень, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, ні під час апеляційного перегляду до суду надано не було.

Суд також звертає увагу, що будь-яких повідомлень щодо неможливості здійснення своєчасної реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених ТОВ «СТЦ Охоронні Системи» за період з 10.06.2016 по 14.06.2016, до податкового органу позивач не подавав.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог та відсутності підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 10.10.2016 №, яке прийнято відповідачем правомірно, в межах повноважень та у законодавчо визначений спосіб.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СТЦ Охоронні Системи» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 21 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма