Справа № 380/1749/20
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 380/1749/20

адміністративне провадження № К/9901/33931/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Уханенка С.А.,

суддів - Кашпур О.В., Мацедонська В.Е.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до командувача Національної гвардії України генерал-лейтенанта Балана Миколи Івановича, Головного управління Національної гвардії України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до командувача Національної гвардії України генерал-лейтенанта Балана М. І., Головного управління Національної гвардії України (далі - ГУ Нацгвардії України), в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ командувача Нацгвардії України від 28 грудня 2019 року №240 о/м "По особовому складу" в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення його з військової служби за підпунктом "б" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я); визнати незаконним та скасувати наказ командувача Нацгвардії України від 20 січня 2020 року №14 в частині припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби у Нацгвардії України та виключити його зі списків особового складу ГУ Нацгвардії України та всіх видів забезпечення; поновити на військовій службі у Національній гвардії України та включити до списків особового складу Головного управління Національної гвардії України та всіх видів забезпечення; стягнути грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтовано тим, що його звільнено із служби незаконно, оскільки бесіда з ним не проводилася, не з`ясовано бажання надалі проходити військову службу, а у наказі не зазначено підставу звільнення позивача.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ командувача Нацгвардії України від 28 грудня 2019 року №240 о/м "По особовому складу" в частині припинення (розірвання) контракту та звільнення його з військової служби за підпунктом "б" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (за станом здоров`я) полковника ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ командувача Нацгвардії України від 21 січня 2020 року №14 (по стройовій частині) в частині припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби у Нацгвардії України та виключення зі списків особового складу ГУ Нацгвардії України та всіх видів забезпечення начальника служби безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини управління тилу логістики полковника ОСОБА_1 . Поновлено позивача на військовій службі у Національній гвардії України та включено до списків особового складу ГУ Нацгвардії України та всіх видів забезпечення. Стягнуто з ГУ Нацгвардії України грошове забезпечення за період з 21 січня 2020 року по день прийняття рішення суду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове рішення про відмову в позові. Скасовуючи рішення суду та відмовляючи в позові, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до наданих відповідачами копій медичних довідок, виданими відповідними закладами охорони здоров`я, ОСОБА_1 перебував на тривалому лікуванні під час проходження ним військової служби в ГУ Нацгвардії України, що свідчить про майже безперервне по часу перебування позивача на лікування у різних медичних закладах (з 25 листопада по 09 грудня 2019 року; з 10 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року; з 02 по 13 січня 2020 року; з 14 по 17 січня 2020 року) та про ухилення від проходження військової служби, що підтверджується копіями рапортів з питань звільнення ОСОБА_1 з військової служби та про відсутність позивача на службі з 02 по 08 січня 2020 року. Крім того, згідно із свідоцтвом про хворобу госпітальної військово-лікарської комісії центрального госпіталю МВС України від 22 листопада 2019 року №162 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, тому після отримання такого висновку позивач підлягав негайному звільненню.

07 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Відомостей про те, що позивач є військовою посадовою особою вищого офіцерського складу відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (на час відкриття провадження у справі судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.

Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено і заявник на такі не посилається.

Пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми, проте ОСОБА_1 таких винятків не зазначено, а аргументи касаційної скарги зводяться до тлумачення матеріальних і процесуальних норм, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки заявник, оскаржуючи судові рішення, прийняті у справі незначної складності, не вказав випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до командувача Національної гвардії України генерал-лейтенанта Балана Миколи Івановича, Головного управління Національної гвардії України про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на службі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.

2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

В.Е. Мацедонська