Справа № 340/4986/20
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Кропивницький Справа № 340/4986/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженню відповідальністю НОКСЕН до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, а також картки відмови, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ТОВ НОКСЕН звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Дніпровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA110280/2020/000031/1 від 24.09.2019 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110280/2020/00167.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що під час митного оформлення придбаного товару ( невибуховою руйнуючої рідини для розробки кар`єрів SINO CRACK EXPANSIVE MORTAR) для визначення його митної вартості застосовано 1 метод, тобто метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) та відповідачу було подано всі необхідні товаросупровідні документи, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості товару, а тому оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню. Так, підставою для висновку Дніпровської митниці в рішенні про коригування митної вартості товарів № UA 110280/2020/000031/1 від 24 вересня 2020 року зазначено, що товариством не надано документів, які містять інформації щодо включення до ціни товару вартості фрахту та страхування, що фактично сплачена або підлягає сплаті. Однак, заявлена декларантом витрат на страхування до складових митної вартості може мати місце лише у випадку, якщо такі витрати не були включені до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар. Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах СІF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти АЗ. БЗ умов поставки СІF за Інкотермс 2010). Отже, формування продавцем ціни на товар та включення до контрактної вартості товару витрат продавця на страхування та перевезення з урахуванням визначених умов поставки СІF, відбувається до моменту фактичного понесення таких витрат продавцем, тому ненадання продавцем товару документів, що підтверджують вартість страхування, не може свідчити про те, що витрати на страхування та перевезення не включені у вартість товару, так як відповідальність за будь-які наслідки цього несе продавець. На думку позивача не є важливим, які страхові платежі оплачені постачальником товару, оскільки. враховуючи умови поставки, вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості товару. Тому, якщо у даному випадку поставка товару була здійснена на умовах поставки СІF та постачальник товару оплатив його страхування, відповідно, його вартість увійшла у ціну товару.

Також представником позивача зазначено, що оскаржуване рішення, не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Крім того, в оскаржуваному рішенні, відповідачем не зазначено, що у поданих позивачем до митного оформлення документах, містяться розбіжності, наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву, в якому вказує, що прийняття оскаржуваного рішення здійснено на підставі, в межах повноважень та у спосіб визначені Митним кодексом України, з урахуванням даних ПІК ЄАІС.

Так, поставка оцінюваного товару була проведена на підставі договору від 21.09.2017 № 17SN-122 укладеного між ТОВ «НОКСЕН» та компанією HONGKONG SINO INDUSTRIES & TRADING LIMITED. Заявлені умовами поставки СІF м. Одеса. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), зазначені умови поставки СІF передбачають, що продавець зобов`язаний оплатити витрати пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення та забезпечити морське страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Документи, що підтверджують вартість фрахту відсутні. Відомості, щодо включення до ціни товару вартості фрахту та страхування, не підтверджені документально, що унеможливлює проведення перевірки заявленої митної вартості.

Проте, в експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 04.09.2020 № 112/78 наданої позивачем до митного контролю для підтвердження заявленої митної вартості щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «НОКСЕН» не надано даних - документів (в окремих випадках існують посилання на сайти мережі Інтернет, інформація з яких була використана), що не дає можливості перевірній обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Подані до митного оформлення копії банківських документів від 06.07.2020 та 17.08.20 про оплату продукції, ідентифікуються з партією товару лише по сумі 7 080.00 USD, без посилання па проформу-інвойс.

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 24.09.2020 № № UA 110280/2020/000031/1. Митна вартість товару визначена митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-r - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ та ґрунтується на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях товарів співставних з оцінюваним з урахуванням заявлено коду УКТЕЗД, опису, країни походження та здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 04.06.2020 №674-ІХ (кілограм) на рівні 0,5950 USD за кілограм. Митна вартість заявлених товарів становитиме 14 280,00 USD.

Для визначення митної вартості використані відомості з МД від 31.08.2020 № UA 500020/2020/224688 за якою здійснено митне оформлення товару - «Добавки готові для бетонів: Соncrete Аdmixture JK-02NP (Добавка до бетону JK-02NP)», МВВ 1, товари експортовані в Україну на адреси юридичних осіб в морських контейнерах, країна виробництва та походження Китай (а.с.90-93).

Представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначено, що митним органом використано для визначення митної вартості товару, як вони вважають ідентичний товар Соncrete Аdmixture JK-02NP (Добавка до бетону JK-02NP) , який відноситься до тієї ж номенклатури товарів, а саме по коду УКТ ЗЕД 3824 40 0000. Соncrete Аdmixture JK-02NP (Добавка до бетону JK-02NP) - це високоефективний засіб для відновлення води на основі нафталіну, що сприяє прискоренню ранньому та остаточному розвитку міцності, який зазвичай називають суперпластифікатором, який також називають конденсатом формальдегіду нафталінсульфонату, нафталіновий суперпластифікатор JK-02NP.

Невибуховий засіб для руйнування/розтріскування SINO CRACK EXPANSIVE MORTAR (невибухова руйнуюча рідина для розробки кар`єрів Експансивний розчин беззвучний розтріскувач) - це безшумний і безпечний реагент для зносу, який значно відрізняється від звичайних реагентів для зносу, таких як вибухові речовини та небезпечні матеріали. При правильному використанні він не спричиняє шуму, вібрації ґрунту, газу, пилу або будь-якого іншого забруднення навколишнього середовища. Невибуховий засіб для руйнування/розтріскування - це порошок з надзвичайною міцністю 18000 фунтів на квадратний дюйм при змішуванні із водою. Невибуховий засіб для руйнування/розтріскування, залитий у отвори, безпечно і тихо розбиває залізобетон і гірські породи, забезпечуючи при цьому тихе розтріскування.

З аналізу властивостей та характеристик між SINO CRACK EXPANSIVE MORTAR та Соncrete Аdmixture JK-02NP вбачається, що вони мають різні властивості, характеристики та застосування хоча відносяться до одного і того ж коду товарів згідно УКТ ЗЕД 3824 40 0000 до того ж і не було враховано той факт, що ці товари які відносяться до того ж коду товарів згідно УКТ ЗЕД мають різну ціну за одиницю виміру у зв`язку з їх властивостями (а.с.129-132).

Ухвалою суду від 04.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та зобов`язано відповідача у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду належним чином завірені копії доказів на підставі яких прийнято рішення №UA110280/2020/000031/1 від 24.09.2019 року, а також картку відмови № UA 110280/2020/00167 (а.с.84).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

21.09.2017 року між позивачем та компанією HONGKONG SINO INDUSTRIES & TRADING LIMITED укладено контракт № 17SN-122 відповідно до предмету якого продавець виробляє та продає невибухову руйнуючу рідину для розробки кар`єрів SINO CRACK EXPANSIVE MORTAR згідно доповнення № 3 від 16.06.2020 року до контракту на умовах поставки СІF Одеса, Україна, а саме: невибухова руйнуюча речовина для розробки кар`єрів (для примінення при 26-38 °С) в кількості 12 тон по ціні 295 дол. США за тонну; невибухова руйнуюча речовина для розробки кар`єрів (для примінення при 15-25 °С) в кількості 8 тон по ціні 295 дол. США за тонну; невибухова руйнуюча речовина для розробки кар`єрів (для примінення при 0-14 °С) в кількості 3 тон по ціні 295 дол. США за тонну.; невибухова руйнуюча речовина для розробки кар`єрів (для примінення при 0-мінус10 °С) в кількості 1 тонна по ціні 295 дол. США за тонну. За умовами Контракту поставка товару здійснюється на умовах СІF м. Одеса, відповідно до правил Інкотермс 2010.

У відповідності до домовленості з продавцем вартість придбаного товару складає 7080,00 дол. США (197 534,12 грн. ) ( а.с. 8-17).

Для митного оформлення вказаного товару в режимі імпорту до Дніпровської митниці Держмитслужби позивачем подано митну декларацію №UA110280/2020/008888 від 14.09.2020, у якій декларантом визначено митну вартість товарів, виходячи з вартості товару, зазначеної в Договорі ( а.с.52-53).

На підтвердження заявленої митної вартості товарів разом з митною декларацією позивачем надано документи: пакувальний лист (Расking List) від 04.08.2020 року; рахунок - проформа (Рroforma invoise) 20 SN-031 від 16.06.2020 року: рахунок-фактура (інвойс) (Соmmercial invoise ) 20 SN-031 від 04.08.2020 року; коносамент (Вill of Lading ) СОSU 0 від 08.08.2020 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) 003348 від 11.09.2020 року; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) ССРІТ553 20C52000B01 від 06.08.2020 року ( а.с 23-33).

Відповідачем при здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками виявлено ризики, а саме сформовано форму митного контролю 105-2 "Контроль правильності визначення митної вартості товару".

Так, поставка оцінюваного товару була проведена на підставі договору від 21.09.2017 № 17SN-122 укладеного між ТОВ «НОКСЕН» та компанією HONGKONG SINO INDUSTRIES & TRADING LIMITED. Заявлені умовами поставки СІF м. Одеса. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс), зазначені умови поставки СІF передбачають, що продавець зобов`язаний оплатити витрати пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення та забезпечити морське страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення. Документи, що підтверджують вартість фрахту відсутні. Відомості, щодо включення до ціни товару вартості фрахту та страхування, не підтверджені документально, що унеможливлює проведення перевірки заявленої митної вартості.

Проте, в експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 04.09.2020 № 112/78 наданої позивачем до митного контролю для підтвердження заявленої митної вартості щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «НОКСЕН» не надано даних - документів (в окремих випадках існують посилання на сайти мережі Інтернет, інформація з яких була використана), що не дає можливості перевірній обґрунтованість висновків, які в ньому наведені. Подані до митного оформлення копії банківських документів від 06.07.2020 та 17.08.20 про оплату продукції, ідентифікуються з партією товару лише по сумі 7 080.00 USD, без посилання па проформу-інвойс.

Відповідачем було проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару SINO CRACK EXPANSIVE MORTAR невибухову руйнуючу речовину для розробки кар`єрів, яка використовується в якості готових добавок для спеціального розчину при заливанні його в пробурені шпури (отвори) в граніті» з рівнем митної вартості товарів за кодом згідно УКТ ЗЕД 3824 40 00 00 «Готові сполучні суміші, - добавки готові для цементів, будівельних розчинів або бетонів», та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені терміни.

Декларанта повідомлено, що згідно п.6 ст.53 Митного кодексу України, він або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару, а саме: договір-угоду із третіми особами, пов`язані з договором про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснююся за умовами визначеними договором; рахунки про сплату посередницьких послуг пов`язаних з виконанням умов договору; виписку з бухгалтерської документації; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару ( а.с.101-102).

Електронним листом від 24.09.2020 № 24/09, декларантом було проінформовано митні органи, що документи для підтвердження заявленої митної вартості подані до митного оформлення, про відмову подачі інших додаткових документів та проведення процедури консультування (а.с.103).

24.09.2020р. Дніпровською митницею Держмитслужби за митною декларацією № UA 110280/2020/008888 прийнято рішення № UA 110280/2020/000031/1 про коригування митної вартості товарів, згідно якого митна вартість товару відкоригована за другорядним методом визначення митної вартості товару резервним, а саме на рівні 0,5950 USD за кілограм. Митна вартість заявлених товарів становитиме 14 280,00 USD(а.с.94-100).

У відзиві на адміністративний позов представник відповідача вказав, що для визначення митної вартості використані відомості з МД від 31.08.2020 № UA 500020/2020/224688 за якою здійснено митне оформлення товару - «Добавки готові для бетонів: Соncrete Аdmixture JK-02NP (Добавка до бетону JK-02NP)», МВВ 1, товари експортовані в Україну на адреси юридичних осіб в морських контейнерах, країна виробництва та походження Китай.

Копії вказаної митної декларації до суду не надано.

В рішенні про коригування митної вартості товарів Дніпровською митницею Держмитслужби зазначено, що заявлену декларантом митну вартість товару не може бути визнано у зв`язку з тим, що заявлено не повні відомості про митну вартість та складові митної вартості достовірно документально не підтверджено. Декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а документи надані для підтвердження митної вартості містять розбіжності, а саме поставка товарів здійснюється на умовах поставки СІF м. Одеса, відповідно до ІНКОТЕРМС 2010; згідно до умов поставки СІF згідно з Інкотермс 2010 продавець зобов`язаний за власний рахунок застрахувати вантаж, при цьому страхування має бути оформлено у вигляді контракту (договору) та продавець повинен надати покупцю страховий поліс чи інше підтвердження страхового покриття. Разом з тим, страхових документів та документів, які б містили відомості про вартість страхування, не надано.

Враховуючи викладене та за результатами проведеної консультації, митну вартість товару, імпортованого ТОВ «Ноксен», скориговано та визначено за резервним методом на підставі інформації, наявної у митного органу.

Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №ІІА110280/2020/00167 від 24.09.2020 року Дніпровською митницею відмовлено у прийняті митної декларації з посиланням на винесення рішення про коригування митної вартості (а.с.107-108).

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справляння митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи (частина перша статті 257 Митного кодексу України).

Статтями 49, 50 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст.VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 р. (ГААТ).

Згідно з ч.2 ст. VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами четвертою та п`ятою статті 58 Митного кодексу України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з частиною першою статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1)заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2)подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3)нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (частини перша та друга статті 52 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3)рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4)якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5)за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7)ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8)якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

З аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що Кодекс містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

В силу положень частини п`ятої статті 53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Дана норма кореспондується з положеннями частини третьої статті 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011 №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі; заохочення доброчесності.

Частиною третьою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що в разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4)виписку з бухгалтерської документації; 5)ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7)копію митної декларації країни відправлення; 8)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому, законом чітко окреслено умову, за наявності якої у митного органу виникає право на застосування таких повноважень, як витребування додаткових документів, а саме наявність обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1)подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України; 2)ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3)виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4)обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Як зазначено вище, позивачем до митного органу для підтвердження заявленої митної вартості товару було відповідні документи, а саме пакувальний лист (Расking List) від 04.08.2020 року; рахунок - проформа (Рroforma invoise) 20 SN-031 від 16.06.2020 року: рахунок-фактура (інвойс) (Соmmercial invoise ) 20 SN-031 від 04.08.2020 року; коносамент (Вill of Lading ) СОSU 0 від 08.08.2020 року; автотранспортна накладна (Road consignment note) 003348 від 11.09.2020 року; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) ССРІТ553 20C52000B01 від 06.08.2020 року ( а.с 23-33, 110-124)

Вказані документи не містять жодних розбіжностей щодо кількості, найменування, якості та ціни задекларованих товарів.

Окрім того, позивачем додатково було надано митному органу лист ДП Держзовнішінформ від 04.09.2020 № 112/78, який містив інформацію щодо вартості товару (а.с. 37).

Аналізуючи зміст вищевказаних документів, суд зазначає, що вони містили всі реквізити, необхідні для ідентифікації придбаного позивачем товару та ціни.

Таким чином, суд вважає, що позивачем при здійсненні імпортування товарів на митну територію України, на підтвердження заявленої ним митної вартості на підставі положень контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого статтею 53 Митного кодексу України, а тому суд не погоджується з висновком відповідача що неможливо здійснити перевірку правильності визначення числових значень окремих складових заявленої митної вартості товару (зокрема, вартості навантаження, перевантаження товару на різні транспортні засоби в зв`язку зі зміною морського судна), оскільки даний висновок спростовується дослідженими письмовими доказами.

Щодо незгоди відповідача з даними експертного аналізу відповідності рівня цін Державного підприємства Держзовнішінформ 28.04.2020 №222/58 то суд зазначає, що дана обставина жодним чином не обґрунтовує наявність обставин визначених положенням ч.3 ст.53 Митного кодексу України, отже не обґрунтовує і підстави коригування митної вартості проведеної митним органом.

Щодо посилання відповідача на те, що у зазначеному експертному висновку ДП «Держзовнішінформ» від 04.09.2020 № 112/78 наданої позивачем до митного контролю для підтвердження заявленої митної вартості щодо оцінки товару, ввезеного на митну територію України на адресу ТОВ «НОКСЕН» не наведено даних - документів (в окремих випадках існують посилання на сайти мережі Інтернет, інформація з яких була використана), що не дає можливості перевірній обґрунтованість висновків, які в ньому наведені то суд зазначає наступне.

Згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010 поставка товару на умовах СІF («вартість, страхування, фрахт») покладає на продавця обов`язок оплатити фрахт, необхідний для доставки товару в зазначений порт призначення, та обов`язок за свій рахунок здійснити витрати на страхування товару, тоді як у покупця відсутній обов`язок на укладення договору перевезення та страхування (пункти АЗ. БЗ умов поставки СІF за Інкотермс 2010).

Отже, формування продавцем ціни на товар та включення до контрактної вартості товару витрат продавця на страхування та перевезення з урахуванням визначених умов поставки СІF, відбувається до моменту фактичного понесення таких витрат продавцем, тому ненадання продавцем товару документів, що підтверджують вартість страхування, не може свідчити про те що витрати на страхування та перевезення не включені у вартість товару, так як відповідальність за будь-які наслідки цього несе продавець.

Таким чином, не є важливим, які страхові платежі оплачені постачальником товару, оскільки, враховуючи умови поставки, вони не можуть вплинути на правильність визначення позивачем митної вартості товару.

Тому, якщо у даному випадку поставка товару була здійснена на умовах поставки СІF та постачальник товару оплатив його страхування, відповідно, його вартість увійшла у ціну товару.

Висновки, що неподання до митного оформлення страхових документів на умовах поставки СІF не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості за умови, якщо страхові витрати несе продавець, зазначено і в постановах Верховного Суду від 20.02.2018р. по справі К/9901/13113/18 (№826/997/16) та від 20.02.2018р. по справі К/9901/4427/17 (№826/8799/16).

Що стосується визначення контролюючим органом митної вартості товарів за резервним методом, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1)упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2)у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3)у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4)проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5)звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 Митного кодексу України).

Частинами першою та другою статті 55 Митного кодексу України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Суд звертає увагу на те, що аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Так, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Такий висновок суду, відповідає правовій позиції в подібних правовідносинах, викладеній в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 в справі №809/1884/16 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15 та від 02.06.2015 в справі №21-498а15.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1)основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2)другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частини третя-четверта статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Як вже зазначалося судом, відповідно до частин 4-5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

За приписами ч.ч.1- 2 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Судом встановлено, що джерелом для визначення ціни товару при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувала МД від 31.08.2020 № UA 500020/2020/224688.

Як слідує зі змісту Правил заповнення рішень про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р. №598 посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості не зазначено умови поставки, комерційні умови придбання товару за МД від 31.08.2020 № UA 500020/2020/224688.

Приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів за другорядним методом, митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, що є порушенням вимог Митного кодексу України.

Такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечать наведеним вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування. Вказана позиція також підтверджується правовою позицією Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду викладеної в постанові від 21.12.2018р. у справі №815/1670/17.

Також, суд звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи №809/1884/16, згідно якої посилання відповідача на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.

Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено органом доходів і зборів.

Враховуючи наведене, суд вказує, що відповідачем не доведено обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Також суд зазначає, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом.

Суд звертає увагу, що відповідачем на вимогу суду, в порушення ч.2 ст.77, 79, 80 КАС України, не надано копію МД від 31.08.2020 № UA 500020/2020/224688, яка є джерелом для визначення ціни товару при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, без поважних причин.

Ненадання відповідачем до суду доказів на підставі яких прийнято оскаржуване рішення свідчить про необґрунтованість даного рішення та є окремою підставою для визнання його протиправним та скасування.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що рішення про коригування митної вартості товарів №UA110280/2020/000031/1 від 24.09.2020 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110280/2020/00167 прийнято відповідачем без дотримання вимог, встановлених ч.2 ст. 2 КАС України, є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За наслідками розгляду справи підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 197 грн. (а.с. 82).

Керуючись ст.ст.139, 243 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженню відповідальністю НОКСЕН (вул. Є. Маланюка, 2, м. Кропивницький, 25015, ) до Дніпровської митниці Державної митної служби України (вул. Княгині Ольги, 22, м. Дніпро, 49083, ) про визнання протиправним та скасування рішення, а також картки відмови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати рішення Дніпровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA110280/2020/000031/1 від 24.09.2020 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA 110280/2020/00167.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю НОКСЕН судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби у розмірі 2 197 грн. (дві тисячі сто дев`яносто сім грн.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун