Справа № 640/7706/20
Суддя: Аблов Є.В.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2020 року м. Київ № 640/7706/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Аблова Є.В.,
при секретарі судового засідання Дьяченко О.В.,
за участю представників сторін:
представника позивача: Савельїчева О.В.,
представника відповідача: Подвиж Ж.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 14 грудня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 25 листопада 2020 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення від 27 січня 2020 року №.

30 листопада 2020 року через канцелярію Окружного адміністративного суду міста Києва від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, яка обґрунтована тим, що судом не вирішено питання про розподіл судових витрат в частині витрат позивача на професійну правничу допомогу адвоката Савельїчева згідно до Договору від 24 грудня 2019 року №2412/1 про надання правничої допомоги та вартості проведення економічної експертизи Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 грудня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» призначено до розгляду у судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що сума витрат на правничу допомогу у розмірі 63 033, 24 грн є завищеною, та, на його думку, достатнім буде відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000, 00 грн.

Дослідивши заяву представника позивача та матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №640/7706/20, з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої - третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до приписів статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частинами третьою, сьомою - дев`ятою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Системний аналіз наведених вище по тексту норм права дає підстави вважати, що матеріали справи повинні містити докази на підтвердження виконаних об`ємів робіт, їх кількості та видів.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг, акти виконаних або отриманих послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі 814/698/16.

Крім того, до суду необхідно надати і детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги разом із відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена, а також із доказами, які підтверджують здійснення відповідних витрат (у разі понесення таких).

При цьому, недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам.

Таким чином, судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу, повинні бути пов`язані тільки з розглядом конкретної адміністративної справи, що розглядається судом, і за надання правової допомоги за визначених законом обставин: у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем було порушено питання щодо стягнення з відповідача понесених ним витрат на правничу допомогу у розмірі 63 033, 24 грн та витрат, пов`язаних з проведенням економічної експертизи у розмірі 49 032, 00 грн. З цією метою ним надано суду:

1) договір про надання правової допомоги від 24 грудня 2019 року №2412/1, укладений між Адвокатським бюро «Савельїчева Олександра» та ТОВ «НІК - ЕЛЕКТРОНІКА»;

2) додаток №1 до договору про надання правової допомоги від 24 грудня 2019 року №2412/1;

3) акт приймання - передачі наданої правничої допомоги;

4) платіжне доручення від 26 травня 2020 року №17131;

5) акт здачі - приймання висновку експертів від 29 травня 2020 року №12898/12899/20-72/14394/14395/20-72;

6) платіжне доручення від 21 травня 2020 року №22 на суму 50 993, 28 грн.

Відповідно до умов пункту 1.1 договору про надання правової допомоги від 24 грудня 2019 року №2412/1 виконавець зобовязується за завданням замовника надати правничу допомогу (послуги) з питань захисту прав та інтересів замовника в адміністративних судах щодо оскарження та скасування податкового повідомлення - рішення від 27 січня 2020 року № щодо збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на загальну суму 66 033 240, 00 грн у відповідності до чинного законодавства України, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначені послуги.

Згідно з пунктом 3.1 вказаного договору вартість послуг (гонорар) виконавця становить 0,1 % від суми, на яку будуть зменшені суми грошових зобов`язань за податковим повідомленням - рішенням ГУ ДПС у м. Києві від 27 січня 2020 року №.

У відповідності до акту приймання - передачі наданої правничої допомоги від 25 листопада 2020 року вартість послуг виконавця склала 66 033, 24 грн.

Враховуючи вище викладене, суд зазначає, що витрати на виконання договору про надання правової допомоги від 24 грудня 2019 року №2412/1, що підтверджуються платіжним дорученням від 26 травня 2020 року №17131 на суму 63 033, 24 грн, а також витрати на проведення економічної експертизи, що підтверджуються платіжним дорученням від 21 травня 2020 року №22 на суму 50 993, 28 грн, є витратами, що пов`язані з розглядом справи та підлягають розподілу між сторонами, а також враховуючи, що ненадання відповідачем до суду будь-яких заперечень щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу та проведення економічної експертизи чи клопотання про зменшення таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь ТОВ «НІК - ЕЛКТРОНІКА» витрат на правову допомогу у розмірі 66 033, 24 грн, а також, пов`язаних із проведенням економічної експертизи у розмірі 49 032, 00 грн.

Крім того, судом, під час вирішення питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, враховано, що у заяві про ухвалення додаткового рішення у справі позивач просить стягнути з відповідача саме 49 032, 00 грн, вказані вимоги в ході розгляду справи не коригувались та не уточнювались.

При цьому, вказані судові витрати, з урахуванням наданих доказів є доведеними та повністю відповідають вимогам приписів статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України та підлягають стягненню пропорційно до задоволених вимог у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 250, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі №640/7706/20 задовольнити.

2. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 66 033, 24 грн (шістдесят шість тисяч тридцять три гривні двадцять чотири копійки).

3. Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» понесені ним витрати на проведення економічної експертизи у розмірі 49 032, 00, 00 грн (сорок дев`ять тисяч тридцять дві гривні нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2020 року.

Суддя Є.В. Аблов

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НІК-ЕЛЕКТРОНІКА» (, адреса: 04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 13А, прим. 606)

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)