Справа № 463/7239/20
Суддя: Гирич С. В.
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №463/7239/20
Провадження №2-а/463/137/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

позивача ОСОБА_1

та представника позивача Маєвської М.В.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Байдали Назара Миколайовича про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із адміністративним позовом про оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення від 28 липня 2020 року серії ЕАМ №2885901.

Адміністративний позов мотивує тим, що зазначена постанова підлягає скасуванню. Так, будь-які докази, які б підтверджували порушення правил ПДР в цілому, так і порушення вимог дорожнього знаку 2.2, порушення правил ПДР п.8.4.6 не підтверджуються жодними доказами. Також під час винесення постанови не дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, дотримання процесуального порядку розгляду справи. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Ухвалою від 14 вересня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі та надано відповідачам десятиденний термін на надання відзиву на позов.

Відповідач до суду направив відзив на позов, в якому зазначає, що 14 вересня 2020 року Личаківським районним судом м. Львова прийнято постанову про визнання позивача винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200,0 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Судом встановлено, що позивач 28 липня 2020 року о 00:08 год., у м. Львові по вул. Ніщинського, 26 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху. Таким чином вважає факт та обставини керування позивачем транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 28 липня 2020 року о 00:00 год. у м. Львові по вул. Ніщинського, 38 з порушенням ПДР України, встановленим (доведеним) в іншому судовому рішенні. А отже, з огляду на все вищезазначене в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення. Постанова серії ЕАМ №2885901 від 28.07.2020 року у справі про адміністративне правопорушення обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Доводи позивача безпідставні, необґрунтовані.

Відповідачі в судове засідання неодноразово не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник в відзиві на позов заявила клопотання про розгляд справи без її участі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши зібрані докази та з`ясувавши обставини справи, суд приходить до наступного.

Постановою від 28 липня 2020 року серії ЕАМ №2885901 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., оскільки він 28 липня 2020 року о 00:08 год., у м. Львові по вул. Ніщинського, 38, керуючи автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 , «не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 проїзд без зупинки заборонено проїхав без зупинки.| чим порушив п.8.4.б. ПДР порушення вимог знаків пріоритету».

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.70 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як вбачається із адміністративного позову, позивач зокрема зазначає, що не погоджується із вказаною постановою, жодних доказів вчинення ним правопорушення при розгляді справи йому представлено не було, поліцейським було порушено процедуру розгляду справи, а тому постанову було складено безпідставно та без належних доказів.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається із копії постанови, що надана суду позивачем, даних про долучення будь-яких доказів вчинення правопорушення до постанови немає. Відповідачі, в супереч положенням ч.2 ст.70 КАС України, будь-яких доказів, на підтвердження факту вчинення правопорушення суду не представили.

Дійсно, постановою Личаківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2020 року прийнято постанову позивача ОСОБА_1 визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200,0 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік., оскільки згідно постанови він 28 липня 2020 року о 00:08 год., у м. Львові по вул. Ніщинського, 26 керував автомобілем Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху. Разом з тим, вказана постанова на даний час оскаржена, не набрала законної сили, справа перебуває на розгляді в суді апеляційної інстанції. Більше того, доводи відповідача щодо того, що в такій встановлено і обставини вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому такі не підлягають доказування є безпідставними, оскільки предметом доказування у справі, яка розглядається є обставини вчинення іншого правопорушення - не виконання вимог дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», а не виключно керування транспортним засобом позивачем.

Таким чином, суд не може вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всупереч обов`язку, передбаченого ч.2 ст.70 КАС України, відповідач вказані позивачем доводи не спростував.

В судовому засіданні позивач пояснив, що рухався у колоні транспортних засобів у темну пору року, перед знаком 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» зупинявся, ПДР не порушив. Через 300-400 м. після знаку його наздогнали працівники поліції на службовому авто і ствердили, що він не зупинився і не виконав вимоги знаку 2.2. В той же час надати жодні докази цього вони відмовилися, тут же винесли постанову.

Суб`єкт владних повноважень не надав жодних доказів на спростування доводів позивача, факт скоєння ним порушення ПДР і невиконання вимог знаку 2.2. нічим не підтверджено. Суд вважає, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Разом з тим, доказів фіксації такого немає. Всупереч обов`язку доказування правомірності свого рішення, відповідачем не представлено жодних доказів вчинення особою правопорушення. Постанова не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Окрім цього, суд також враховує, що згідно положень ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Як вбачається із матеріалів справи, місце вчинення правопорушення - м. Львів, вул. Ніщинського, 38, натомість місце розгляду зазначено - м. Львів, вул. Ніщинського, 26.

Вказані обставини відповідач жодним чином не обґрунтовує, правомірність розгляду справи за місцем іншим ніж за місцем вчинення не довів.

А тому, суд вважає, що позов є підставним, а тому його слід задоволити та постанову скасувати.

Відповідно до положень ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З врахуванням встановлених обставин у справі, суд приходить до переконання, що слід скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, з врахуванням задоволення позову, у відповідності до положень ч.1 ст.139 КАС України, слід стягнути судові витрати, які складається з судового збору в розмірі 420,4 грн., які були сплачені позивачем, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 94, 241-246, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

позовну заяву задоволити.

Скасувати постанову від 28 липня 2020 року серії ЕАМ №2885901 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в порядку, передбаченому ст. 297 КАС України, з врахування особливостей, передбачених ч.6 ст.286 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Байдала Назар Миколайович, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19;

відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького, 19, .

Суддя: Гирич С. В.