Справа № 640/19454/18
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НГ Трейдінг" до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НГ Трейдінг" звернулося до суду з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просило:

- визнати дії щодо внесення "заднім числом" запис до ІКП про наявність заборгованості перед бюджетом в розмірі 918 785,31 грн. (862037,03 грн. + 25393,22 грн. + 31355,06 грн.) протиправними;

- зобов`язати видалити в ІКП Позивача, наступні записи внесені за одним кодом операції, а саме: нараховану пеню в розмірі 25393,22 грн. - видалити датою 14 березня 2018 року (код операції - 22І); нараховану пеню в розмірі 862037,03 - видалити датою 14 березня 2018 року (код операції - 22І).

Позов мотивовано відсутністю підстав для нарахування пені з огляду на те, що контролюючим органом не було проведено відповідної камеральної перевірки та не було складено акту за її результатами, при цьому пеня в обліковій картці платника була відображена через шість місяців після її нарахування. Також вказано на відсутність станом на 10.04.2018 податкового боргу у ТОВ "НГ Трейдінг", що зафіксовано у довідці № 339/26-15-14-01-01/10729007 від 10.04.2018; відсутністю підстав для нарахування пені до спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві внести зміни до інтегрованої картки платника - Товариства з обмеженою відповідальністю "НГ Трейдінг" з податку на додану вартість шляхом зменшення суми нарахованої 14.03.2018 пені за наслідком подання Товариством з обмеженою відповідальністю "НГ Трейдінг" уточнюючих розрахунків № від 14.03.2018 та № від 14.03.2018, здійснивши її розрахунок з 91 календарного дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Головне управління ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що нарахування пені, у разі подання платником уточнюючого розрахунку після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання за звітний період, за який виправляється помилка, здійснюється за весь період заниження, починаючи з наступного дня за граничним терміном сплати податку за звітний період, за який виправляється помилка, включаючи день погашення зобов`язання.

Отже, пеня нарахована Позивачу правомірно, у зв`язку з несвоєчасною сплатою самостійно задекларованого зобов`язання, що підтверджується інтегрованою карткою платника за 2018 рік по ПДВ.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Отже, оскільки Відповідач у своїй апеляційній скарзі оскаржує судове рішення в частині задоволення позовних вимог, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що саме в цій частині перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 14.03.2018 Позивачу було нараховано пеню у розмірі 862 037,03 грн. за період з 01.10.2017 по 14.03.2018 за наслідком подання ТОВ "НГ Трейдінг" уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 14.03.2018 за період, що уточнюється, - серпень 2017 року.

14.03.2018 Позивачу також було нараховано пеню у сумі 25 393,22 грн. за період з 01.12.2017 по 14.03.2018 за наслідком подання ТОВ "НГ Трейдінг" уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок № від 14.03.2018 за період, що уточнюється, - жовтень 2017 року.

Вказане встановлено судом першої інстанції з інтегрованої картки платника - ТОВ "НГ Трейдінг" з податку на додану вартість.

Крім того, Позивач отримав податкову вимогу від 12.09.2018 № 172007-17, у якій йому повідомлено про наявність податкового боргу у сумі 321 579,06 грн., у тому числі пеня у сумі 31 355,06 грн.

Листом від 23.10.2018 № 34384/6/99-99-12-03-01-15 Державна фіскальна служба України повідомила ТОВ "НГ Трейдінг", що за наслідком розгляду його листа від 14.09.2018 № 14-09, в інтегрованій картці платника суми пені нараховано відповідно до реалізованих в інформаційній системі органів ДФС алгоритмів її розрахунку, які розроблені згідно із статтею 129 Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з діями Відповідача щодо нарахування пені, посилаючись на те, що пеня була відображена в обліковій картці платника у вересні 2018 року датою 14.03.2018, при цьому, жодних офіційних документів щодо нарахування пені у сумі 862 037,03 грн. та у сумі 25 393,22 грн. ТОВ "НГ Трейдінг" не отримувало, Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що Позивачу, відповідно до вимог п. 129.9 ст. 129 ПК України, повинна бути нарахована пеня, проте, така пеня була нарахована за період з 01.12.2017 по 14.03.2018, тобто з дня, наступного за днем граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що суперечить вимогам п. 129.9 та пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України).

Згідно з п. 50.1 ст. 50 ПК України, у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, згідно з вимогами п. 57.1 ст.57 ПК України, зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Пунктом 129.1 статті 129 ПК України передбачено, що нарахування пені розпочинається:

- за пп. 129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- за пп. 129.1.2 при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- за пп. 129.1.3 при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, - після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Нарахування пені, згідно з пп. 129.3.1 п. 129.3 ст.129 ПК України, закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

При цьому, відповідно до п. 129.9 ст. 129 ПК України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податку помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу пеня, передбачена цією статтею, не нараховується, якщо зміни до податкової звітності внесені протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

Отже, з системного аналізу п. 129.9 та пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України вбачається, що у разі подання платником податків уточнюючого розрахунку внаслідок самостійного виявлення помилок лише після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, йому нараховується пеня. При цьому, така пеня нараховується з дня, наступного за днем спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Позиція Відповідача стосовно того, що нарахування пені, у такому випадку, здійснюється за весь період заниження, починаючи з наступного дня за граничним терміном сплати податку за звітний період, є помилковою та суперечить п. 129.9 ст. 129 ПК України

Разом з тим, строки сплати податкового зобов`язання з податку на додану вартість визначено статтею 203 ПК України, якою передбачено наступне.

Податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Суд першої інстанції вірно встановив, що пеня в розмірі 862 037,03 грн. була нарахована Позивачу за наслідком подання ним уточнюючого розрахунку № від 14.03.2018 податкових зобов`язань з податку на додану вартість (у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок) за період, що уточнюється, - серпень 2017 року.

Відтак, вказаний уточнюючий розрахунок був поданий після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, а Позивачу, відповідно до вимог п.129.9 ст.129 ПК України, повинна бути нарахована пеня.

Разом з тим, пеня в розмірі 862 037,03 грн. була нарахована Позивачу за період з 01.10.2017 по 14.03.2018, тобто з дня, наступного за днем граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що, як вже було вказано вище, суперечить вимогам п. 129.9 та пп. 129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України.

Також пеня в розмірі 25 393,22 грн. нарахована Позивачу за наслідком подання ним уточнюючого розрахунку № від 14.03.2018 податкових зобов`язань з податку на додану вартість (у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок) за період, що уточнюється - жовтень 2017 року, тобто, після спливу 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання. Отже, Позивачу, відповідно до вимог п. 129.9 ст. 129 ПК України, повинна бути нарахована пеня.

Проте, така пеня була нарахована за період з 01.12.2017 по 14.03.2018, тобто з дня, наступного за днем граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, що також суперечить вимогам п. 129.9 та пп. 129.1.3 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затверджено наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року № 751/28881 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 2 розділу І Порядку, інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС (п.3 розділу І Порядку.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до ІКП, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації, а за неосновним місцем обліку - в режимі перегляду (абзац 12 пп.1 п.1 розділу ІІ Порядку).

Згідно з пп. 2 п. 1 розділу VII Порядку, первинними документами, на підставі яких вносяться первинні показники до інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, є: рішення суду, прийняте по суті, що набрало законної сили (перша інстанція, апеляційна чи касаційна інстанція, Верховний Суд України).

Враховуючи викладені обставини справи та положення нормативно-правових актів, суд першої інстанції вірно вказав, що оскільки Відповідачем протиправно нараховано пеню з дня, наступного за днем граничного строку сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість, то позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання контролюючого органу внести зміни до інтегрованої картки Позивача з податку на додану вартість шляхом зменшення суми нарахованої 14.03.2018 пені за наслідком подання ним уточнюючих розрахунків № від 14.03.2018 та № від 14.03.2018, здійснивши її розрахунок з 91-ого календарного дня, який наступив за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу Позивач обгрунтовано вказав, що пеня була відображена в обліковій картці платника податків у вересні 2018 року датою - 14 березня 2018 року, хоча нарахована за період з жовтня 2017 року по 14 березня 2018 року без проведення жодної перевірки.

Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (ст.75.1 ПК України).

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до ст.86.2 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відтак, перевірка правильності нарахування податків та зборів може здійснюватися лише в рамках відповідної перевірки і її результати повинні оформлюватися відповідним письмовим документом - актом або довідкою.

В Довідці про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «НГ Трейдінг» з питань достовірності сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок платника податку за січень 2018 року № 339/26-15-14-01-01/10729007 від 10.04.2018, складеній ГУ ДФС у м. Києві, зазначено, що станом на дату складання даної довідки, а саме станом на 10 квітня 2018 року, сума податкового боргу складає 0 гривень (пункт 3.19 довідки).

Вказане підтверджує, що станом на 10.04.2018 у Позивача був відсутній податковий борг, що є додатковим свідченням того, що Відповідачем було здійснено нарахування пені з порушенням вимог пп. 129.1.3 п. 129.1 та п. 129.9 ст. 129 ПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції та не вказують на наявність правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДПС у м. Києві, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 травня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко