Справа № 160/12572/20
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Лозицької І.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Оіл» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Мета Оіл» з позовом до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області від 28.08.2020 року № 1876866/39847915 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 03.08.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 03.08.2020 року, подану ТОВ «Мета Оіл».
В обґрунтування позову позивач зазначає, що вважає оскаржуване рішення таким, що підлягає скасуванню, а спірна накладна підлягає реєстрації. Позивач вказує, що ТОВ «Мета Оіл» було подано разом із повідомленням про подання пояснень до комісії регіонального рівня і скаргою до комісії центрального рівня всі документи, необхідні для реєстрації податкової накладної. Позивач зазначає, що вказаними документами підтверджується факт здійснення господарської операції: здійснення оплати за товар, переходу права власності на товар від ТОВ «Мета Оіл» до ТОВ «Фірма «Фідея» та його передачі.
На думку позивача, посилання відповідачів в оскаржуваних рішеннях на те, що позивачем не було надано копії первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності первинних типових форм та галузевої специфіки, накладних не дає можливості платнику податків чіткого розуміння які саме документи необхідні контролюючому органу для здійснення реєстрації податкової накладної.
Ухвалою суду від 12.10.2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачам строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Заперечуючи проти позову, представником відповідача-2 надано на адресу суду письмовий відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи.
Представник відповідача-2 зазначає, що за результатами розгляду комісією ГУ ДПС у Дніпропетровській області документів, наданих платником, прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 03.08.2020 року, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства.
Крім того, як зазначає відповідач-2, ТОВ«Мета Оіл» за рішенням комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації 31.03.2020 року включено до переліку ризикових платників податку, як такого, що відповідає критеріям ризиковості (протокол від 31.03.2020 року № 121).
З огляду на викладене, відповідач-2 вважає позовні вимоги безпідставними та недоведеними, тому, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач -1 правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видами діяльності позивача є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки; 73.11 Рекламні агентства; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 47.26 Роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; 47.25 Роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення.
З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Мета Оіл» (постачальник) та ТОВ «Фірма «Фідея» (покупець) було укладено договір поставки № 1010-18 від 09.01.2018 року, відповідно до п.1 розділу 1 постачальник передає покупцю нафтопродукти та продукти переробки у власність відповідно до видаткової накладної, а покупець сплачує обумовлену сторонами вартість товару у строки та в порядку, що визначається цим договором.
Найменування товару, його кількість та одиниця виміру визначаються сторонами у відповідній видатковій накладній (п. 1 розділу 2 договору).
Строки та умови поставки товару визначаються сторонами шляхом переговорів (п. 1 розділу 3 договорів).
Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару покупцеві в місце зберігання товару у резервуарах (п. 2 розділу 3 договору).
Ціна на товар та умови оплати погоджуються сторонами та зазначаються окремо по кожній партії, у відповідній видатковій (п. 1 розділу 4 договору).
Згідно з п. 2 специфікації дата поставки - до 30.09.2020 року.
Умови поставки: EXW, склад постачальника: м. Кам`янське, Західний пр. 5 (п. 3 специфікації).
Відповідно до п. 4специфікації умови оплати: передплата.
Відповідно до платіжного доручення № 7290 від 03.08.2020 року, копія якого наявна в матеріалах справи, ТОВ «Фірма «Фідея» здійснило оплату на ТОВ «Мета Оіл» у розмірі 15 239 000,00 грн. за призначенням платежу «оплата за нафтопродукти згідно договору № 1010-18 від 09.01.2018 р. в т.ч. ПДВ 2539833,33 грн.».
Позивачем складено податкову накладну № 51 від 19.08.2020 року на товар бензин автомобільний Shebel-A-92-Євро-Е5 тн. у кількості 544,8 т на суму 10 351 200,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 725 200,00 грн.
Відповідно до акту прийому-передачі товару від 19.08.2020 року за договором № 1010-18 від 09.01.2018 року постачальник передав, а покупець прийняв товар за адресою: Україна, Дніпропетровська обл., м. Кам`янське, Західний проїзд, 5, бензин автомобільний Shebel-A-92-Євро-Е5 тн. у кількості 544,8 т на суму 10 351 200,00 грн., у т.ч. ПДВ 1 725 200,00 грн.
Судом встановлено, що позивачем було складено податкову накладну № 2 від 03.08.2020 року на суму 15 239 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 2 539 833,33 грн. з описом (номенклатурою) товарів/послуг продавця, бензин автомобільний Shebel-A-92-Євро-Е5 тн., яку було надіслано для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.
Проте, згідно квитанції від 19.08.2020 року, копія якої міститься в матеріалах справи, відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 03.08.2020 року № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Судом встановлено, що позивачем було надіслано повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 20.08.2020 року № 1 з поясненнями.
Рішенням комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.08.2020 року № 1876866/39847915 відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 03.08.2020 року у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі, рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

Судом встановлено, що позивачем через систему електронного документообігу було надіслано до Державної податкової служби України скаргу на вищезазначене рішення про відмову в реєстрації спірної податкової накладної з поясненнями до скарги від 28.08.2020 року № 28/08/20-1.

Проте, рішеннями комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 03.09.2020 року № 47896/398447915/2 залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без змін. У якості підстав зазначено: ненадання платником первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись з рішенням комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України (далі - ПК України) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 року (далі - Порядок №1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи наведені у пункті 201.16 статті 201 ПК України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, який набрав чинності з 01.02.2020 року (далі Порядок № 1165).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної / розрахунку коригування визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна / розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно до п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Водночас, у Додатку № 1 до Порядку № 1165 встановлені критерії ризиковості платника податку на додану вартість, а саме:

1. Платника податку на додану вартість зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним впроваджено фінансово - господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктами 7, 10, 11 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної / розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 25 Порядку № 1165 визначено, що комісія центрального рівня приймає рішення про неврахування таблиці даних платника податку, розглядає скарги на рішення комісій регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до п. 26 Порядку № 1165 Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Судом встановлено, що в квитанції про зупинення податкової накладної підставою зупинення, є: Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд повторно зазначає, що відповідно до пункту 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

За формою та змістом рішення контролюючого органу про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку повинне відповідати вимогам Додатку № 4 до Порядку №1165.

Бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку містить обов`язкове для заповнення поле податкова інформація (заповнюється у разі відповідності пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку).

Таким чином, саме коментоване рішення в обов`язковому порядку повинне містити мотивацію підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку та докази наявності податкової інформація, яка б свідчила про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланнями на відповідні документи.

Втім, як з`ясовано судом, в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо прийняття контролюючим органом відповідного рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Суд зазначає, що контролюючим органом виконано підпункт 2 пункту 11 Порядку №1165, зазначивши у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної критерій ризиковості платника податку, на підставі якого зупинено реєстрацію податкової накладної №110 від 25.05.2020, а саме, пункт 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Пункт 11 Порядку №1165 не передбачає в обов`язковому порядку зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації, яка визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній.

Крім вказаного вище, цією ж квитанцією запропоновано позивачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, суд зазначає, що контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної позивача не було вказано конкретного переліку документів, яких було б достатньо для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №110 від 25.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказане свідчить, що дії контролюючого органу по складенню квитанції вчинені з недотриманням вимог чинного спеціального законодавства, яке регулює обсяг повноважень контролюючого органу по зупиненню, поданих платниками податків на реєстрацію податкових накладних.

Вказані вище порушення, на переконання суду, не можуть бути самостійними та достатніми підставами для визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення.

Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2. Порядку №520 прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Пунктом 3 Порядку №520 визначено, що комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно п.4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п.5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно п.6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Пунктом 7 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до п.п. 9-13 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Разом з тим, у пункті 6 Порядку № 1165 вказано, що інформація та копії документів подаються платником податку до ДПС в електронній формі засобами електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого Мінфіном.

З урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку. Отже контролюючий орган має зажадати від платника податку документів та пояснень на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях.

Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13 грудня 2019 року за № 1245/34216.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що використання контролюючим органом податкової інформації наявної в інформаційних системах ДПС або внесення інформації в такі бази за результатами її опрацювання у певних спосіб здійснення податкового контролю, зокрема, віднесення підприємства до платників, які відповідають критеріям ризиковості, є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань.

Суд зазначає, що віднесення комісією контролюючого органу підприємства до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є передумовою зупинення податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. У подальшому відповідність критеріям ризиковості має бути спростовано платником податків шляхом подання на вимогу податкового органу переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, і лише ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування або ненадання платником податку копій документів, визначених пунктом 5 Порядку № 520 або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, є підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Так, підставою для відмови у реєстрації спірної податкової накладної Комісія ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначила: ненадання платником податків копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних (документи, які не надано, підкреслити).

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що не приймає до уваги твердження відповідача-2 щодо відмови позивачу у реєстрації спірної податкової накладної, у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, оскільки в оскаржуваному рішенні зазначена інша підстава.

Частиною першою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіряючи законність оскаржуваного рішення, суд виходить з того, що повноваження комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області стосовно прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних є дискреційними у зв`язку з виключною компетенцією його, як уповноваженого органу. При цьому, прийняття рішення відбувається на підставі документів, визначених пунктом 5 порядку № 520.

У свою чергу належними доказами є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування ( ч. 1 ст. 73 КАС України).

З матеріалів справи суд встановив, що між ТОВ «Нафта Кепітал Груп» (орендодавець) та ТОВ «Мета Оіл» (орендар) було укладено договір оренди нежитлових приміщень №04/07-16-1 від 04.07.2016 року, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, а саме, частину складу № 1-4, що знаходиться на І поверсі адміністративно-побутового корпусу літ. А-2, який являється складовою частиною комплексу будівель та споруд для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул. Західний проїзд, буд. 5.

У позовній заяві позивач зазначає, що вказаний договір оренди підтверджує зберігання придбаних ТОВ «Мета Оіл» паливно-мастильних матеріалів.

На переконання суду, зазначене позивачем пояснення в цій частині не може бути взято до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1.2 зазначеного договору орендодавець може передавати орендарю резервуари для зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Резервуари для зберігання паливно-мастильних матеріалів надаються орендодавцем за письмовою заявою орендаря, в якій будуть зазначені істотні умови оренди, попередньо погоджені з орендодавцем. Передача резервуарів для зберігання паливно-мастильних матеріалів здійснюється після затвердження орендодавцем заяви орендаря на підставі акту прийому-передачі.

Так, відповідно до акту приймання-передачі нежитлових приміщень, що є предметом договору оренди нежитлових приміщень №04/07-16-1 від 04.07.2016 року, орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове оплатне користування нежитлове приміщення, а саме, частину складу № 1-4, що знаходиться на І поверсі адміністративно-побутового корпусу літ. А-2, який являється складовою частиною комплексу будівель та споруд для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул. Західний проїзд, буд. 5.

Тобто, враховуючи зазначене, суд робить висновок, що позивачу в оренду було передано лише нежитлове приміщення, яке являється складовою частиною комплексу будівель та споруд для зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Доказів передачі в оренду позивачу резервуарів для зберігання паливно-мастильних матеріалів позивачем до суду не надано. Також, суд зазначає, що позивачем не надано доказів того, що у власності позивача наявні такі резервуари.

Натомість, позивачем надано до суду копію договору оренди нежитлових приміщень № 08-09/17 від 08.09.2017 року, укладеного між ТОВ «Нафта Кепітал Груп» (орендодавець) та ТОВ «Фірма «Фідея» (орендар), відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування піддони для резервуарного парку та резервуари № 29, 32, що знаходяться в адміністративно-побутовому корпусі літ. А-2, який являється складовою частиною комплексу будівель та споруд для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що розташований за адресою: резервуари для зберігання паливно-мастильних матеріалів Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул. Західний проїзд, буд. 5.

На переконання суду, вказаний документ не є підтвердженням можливості зберігання нафтопродуктів, а саме бензину, позивачем.

Серед іншого, позивачем до суду надано копію договору № БТД111/3893/92єш-20 купівлі-продажу нафтопродуктів на довгостроковій основі від 31.01.2020 року, укладеного між позивачем (покупець, як непостійний член ТБ «Українська енергетична біржа») та АТ «Укргазвидобування» (продавець), відповідно до п. 1.1 якого предметом договору є купівля-продаж Бензин автомобільний Shebel-A-92-Євро5-Е5, власного виробництва продавця в кількості 3850 тонн (+/- 10 % в опціоні продавця) рівномірними партіями щомісячно протягом дії договору, якщо інше не передбачено у відповідних угодах до цього договору, які підписуються уповноваженими на це представниками сторін і є невід`ємною частиною договору. Вид, кількість ціна, строк відвантаження та умови передачі нафтопродуктів визначаються у відповідних угодах до цього договору.

До вказаного договору позивачем додані копії акту № 1 від 09.06.2020 року коригування приймання-передач нафтопродуктів до договору № БТД111/3893/92єш-20 від 31.01.2020 року; платіжних доручень №№ 10173 від 07.05.2020 року, 10197 від 22.05.2020 року, 10205 від 28.05.2020 року, 10207 від 29.05.2020 року, 10209 від 29.05.2020 року; накладні №№ 90058967 від 20.05.2020 року, 90058298 від 09.05.2020 року, 90058318 від 09.05.2020 року, 90058319 від 09.05.2020 року, 90058296 від 09.05.2020 року, 90058304 від 09.05.2020 року, 90058660 від 15.05.2020 року, 90058742 від 15.05.2020 року, 90058799 від 17.05.2020 року, 90058796 від 17.05.2020 року, 90059103 від 23.05.2020 року, 90058375 від 11.05.2020 року, 90058373 від 11.05.2020 року, 90059338 від 30.05.2020 року, 900593334 від 30.05.2020 року, 90059343 від 30.05.2020 року, 90058747 від 16.05.2020 року, 90058745 від 16.05.2020 року, 90059359 від 31.05.2020 року, 90059354 від 31.05.2020 року, 90059358 від 31.05.2020 року, 90058938 від 19.05.2020 року, 90058939 від 19.05.2020 року.

Разом з тим, судом встановлено, що поставка нафтопродуктів здійснюється на умовах EXW франко-завод філії АТ «Укргазвидобування», з якої здійснюється відвантаження нафтопродуктів та в строки, визначені у відповідних угодах до цього договору. Сторони домовилися, що завантаження (налив) нафтопродуктів здійснюється продавцем (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 3.4 договору покупець самостійно забезпечує та оплачує послуги по транспортуванню нафтопродуктів за окремо укладеним договором по наданню послуг з філією АТ «Укргазвидобування», з якої здійснюється відвантаження придбаних нафтопродуктів, у разі відвантаження залізницею. Покупець за власний рахунок забезпечує транспортування нафтопродуктів автотранспортом.

Позивачем на підтвердження транспортування товару надано до суду копії товарно-транспортних накладних №№ 80045221 від 20.05.2020 року, 80044514 від 09.05.2020 року, 80044535 від 09.05.2020 року, 80044536 від 09.05.2020 року, 80044511 від 09.05.2020 року, 80044515 від 09.05.2020 року, 80044847 від 15.05.2020 року, 80044961 від 15.05.2020 року, 80045021 від 17.05.2020 року, 80045019 від 17.05.2020 року, 80045411 від 23.05.2020 року, 80045412 від 23.05.2020 року, 80044580 від 11.05.2020 року, 80044578 від 11.05.2020 року, 80045755 від 30.05.2020 року, 80045754 від 30.05.2020 року, 80045757 від 30.05.2020 року, 80044966 від 16.05.2020 року, 80044965 від 16.05.2020 року, 800457769 від 31.05.2020 року, 80045766 від 31.05.2020 року, 80045767 від 31.05.2020 року, 80045166 від 19.05.2020 року, 80045165 від 19.05.2020 року.

Суд зазначає, що згідно вказаних товарно-транспортних накладних замовником (платником) транспортування та вантажоодержувачем є ТОВ «Мета Оіл».

Разом з тим, позивачем до суду не надано будь-яких доказів укладення відповідних договорів щодо послуг перевезення товару, як і не надано актів виконаних робіт за наданими послугами та доказів оплати таких послуг.

Суд звертає увагу, що згідно товарно-транспортних накладних в графі «пункт розвантаження» зазначено «по Україні». Проте, доказів щодо розвантаження товару позивачем до суду не надано.

Беручи до уваги викладене, суд зазначає, що надані позивачем документи не свідчать про зберігання і транспортування, розвантаження продукції. Крім того, позивачем не надано складські документи (інвентаризаційні описи), що вимагає положення пункту 5 Порядку № 520, та відповідно, свідчить про недоведеність позивачем обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно частини 2 статті 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поряд з цим, суд враховує позицію викладену у пункту 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява №387/03), відповідно до якої, суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом".

Оцінюючи згадані документи в сукупності та кожен зокрема, суд вважає, що такі дають підстави для сумніву щодо реальності здійснення вищенаведеної операції або висновку про її здійснення.

На думку суду, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження реальності господарської операції між ТОВ «Мета Оіл» та ТОВ «Фірма «Фідея», на підставі якої було складено податкову накладну №2 від 03.08.2020 року, а факт порушення відповідачем вимог чинного законодавства, в тому числі Податкового кодексу України та Порядку №1165, не доведено.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позивних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мета Оіл» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 22.12.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька