Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №ЗД/380/86/20
У Х В А Л А

про забезпечення позову у справі

23 грудня 2020 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Брильовський Р.М., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: відповідач - Антимонопольний комітет України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить зупинити дію подання Антимонопольного комітету України від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр "Про попередні висновки за результатами розгляду справи №128-26.13/104-19" до набрання законної сили судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі, яка буде подана адвокатом Свідуновичем Романом Ігоровичем до Антимонопольного комітету України про визнання неправомірними дій або заборонити Антимонопольному комітету України та будь-яким органам та структурним підрозділам вчиняти дії на підставі подання Антимонопольного комітету України від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр "Про попередні висновки за результатами розгляду справи №128-26.13/104-19", а саме заборонити приймати рішення у справі №128-26.13/104-19/561 до набрання законної сили судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі, яка буде подана адвокатом Свідуновичем Романом Ігоровичем до Антимопольного комітету України про визнання неправомірними дій.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 10.12.2020 між АТ Львівгаз та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №4-20. Відповідно до цього договору Клієнт доручив заявнику здійснювати юридичний супровід справи №128-26.13/104-19, розпочатої АМК України щодо порушення АТ Львівгаз законодавства про захист економічної конкуренції. З метою підготовки заперечень заявник 11.12.2020 подав до АМК України клопотання про ознайомлення із матеріалами даної справи. З огляду на те, що справа №128-26.13/104-19 складається з 32 томів по 250 аркушів, заявник просив продовжити строк для надання відповіді на подання від 26.11.202020 №128-26.13/104-19-спр про попередні висновки у справі №128-26.13/104-19 та відкласти розгляд справи призначений на 24.12.2020. Однак, на час подання заяви про забезпечення заявник відповіді від АМК України не отримав. На переконання заявника, є всі підстави вважати, що розгляд справи 128-26.13/104-19 відбудеться 24.12.2020 без врахування офіційної позиції його Клієнта, яка по суті не може бути сформованою, враховуючи нерозумні, дискримінаційні строки для надання відповіді на подання від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр Про попередні висновки у справі №128-26.13/104-19. Вважає, що поведінка Антимонопольного комітету України у справі №128-26.13/104-19 суперечить положенням Конституції України та усталеній практиці ЄСПЛ. Просить забезпечити позов.

Як слідує із заяви про забезпечення позову, заявник має намір оскаржити вищезазначені дії Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Отже забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

Суд при вирішенні даного питання враховує, що Верховний Суд у постанові від 24.12.2019 у справі №826/16888/18 вказав, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

За Рекомендацією №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Водночас заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з правовими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Тому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи неможливість виконання рішення суду або ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся чи має намір звернутися до суду, або про очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Суд встановив, що на розгляді в Антимонопольному комітеті України знаходяться матеріали справи № 128-26.13/104-19 про порушення АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» законодавства про захист економічної конкуренції, об`єднаної розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 27.09.2019 № 08/322-р, Департамент досліджень і розслідувань ринків паливно-енергетичного комплексу та житлово-комунального господарства. Розгляд справи № 128-26.13/104-19 призначено на 24.12.2020.

07.12.2020 Антимонопольний комітет України повідомив АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про продовження строку до 17.12.2020 для надання відповіді на подання від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр про попередні висновки у справі №128-26.13/104-19.

10.12.2020 між АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та ОСОБА_1 як адвокатом укладено договір про надання правової допомоги №4-20.

На підставі цього договору АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» доручив Свідуновичу Р.І. здійснювати юридичний супровід справи №128-26.13/104-19.

ОСОБА_1 11.12.2020 з метою підготовки заперечень на вищезазначене подання звернувся до Антимонопольного комітету України з клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Згодом 16.12.2020 ОСОБА_1 звернувся до Антимонопольного комітету України з клопотанням про продовження строків для надання відповіді на подання від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр про попередні висновки у справі №128-26.13/104-19 та відкласти розгляд справи по суті на іншу дату.

Як стверджує заявник, на даний час жодної відповіді не отримав, а у телефонному режимі йому працівники Антимонопольного комітету України повідомили, що незважаючи на те, чи ознайомиться він з матеріалами справи та чи зможе підготувати обґрунтовані заперечення, розгляд справи у будь-якому випадку відбудеться 24.12.2020 без жодних відкладень.

Зазначені обставини заявник вважає підставою для забезпечення позову, оскільки у випадку ненадання матеріалів справи для ознайомлення № 128-26.13/104-19, заявник як адвокат АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» буде позбавлений можливості здійснювати належний захист АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» .

Наведені обставини дають суду підстави для висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, оскільки неотримання матеріалів справи № 128-26.13/104-19 для ознайомлення, призведе до неналежного захисту прав та свобод АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» та поставить в нерівне становище заявника як представника Клієнта щодо органу державної влади в особі Антимонопольного комітету України.

Окрім того, суд враховує повідомленні заявником обставини, які підтверджуються доказами доданими до заяви про забезпечення позову, зокрема, що розгляд справи відбудеться 24.12.2020, а на даний час, заявник як адвокат АТ "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» не може здійснювати представництво Клієнта, оскільки з боку Антимонопольного комітету України не вчиняється жодних дій щодо надання можливості заявнику ознайомитися із справою.

Суд вважає, що у разі прийняття Антимонопольним комітетом України 24.12.2020 рішення у справі № 128-26.13/104-19 для відновлення прав заявника необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як слідує із змісту заяви про забезпечення позову заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом вибору одного з двох альтернативних рішень.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що заборона Антимонопольному комітету України та будь-яким органам та структурним підрозділам вчиняти дії на підставі подання Антимонопольного комітету України від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр "Про попередні висновки за результатами розгляду справи №128-26.13/104-19" в частині, що стосується Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (), зокрема заборонити приймати будь-які рішення щодо Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у справі №426-2-6.13/104-19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що повинна бути подана протягом 10 днів є належним заходом забезпечення позову в даному випадку.

У даному випадку судом встановлено існування спору та обрано адекватні заходи для забезпечення позову, передбачені пунктом 2 частини першої статті 151 КАС України, які будуть діяти до набрання законної сили судовим рішенням. Зазначений спосіб забезпечення позову матиме належний та дієвий засіб, яким досягається та мета на досягнення якої, такий спосіб був спрямований.

Відповідно до пункту 5 статті 154 КАС України суд постановляє ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання про забезпечення позву є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 153 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150-154, 243, 248, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заборонити Антимонопольному комітету України та будь-яким органам та структурним підрозділам вчиняти дії на підставі подання Антимонопольного комітету України від 26.11.2020 №128-26.13/104-19/561-спр "Про попередні висновки за результатами розгляду справи №128-26.13/104-19" в частині, що стосується Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» (), зокрема заборонити приймати будь-які рішення щодо Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» у справі №426-2-6.13/104-19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі, що повинна бути подана протягом 10 днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

В іншій частині заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Виконання ухвали з питань забезпечення адміністративного позову здійснюється негайно. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Брильовський Роман Михайлович