Справа № 460/9318/20
Суддя: В.В. Щербаков
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі
21 грудня 2020 року м. Рівне №460/9318/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Щербакова В.В., розглянувши матеріали заяви Головного управління ДПС у Рівненській області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ"
про підтвердження обґрунтованості умовного арешту майна платника податків,
Головне управління ДПС у Рівненській області 16.12.2020 звернулося до суду з заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ" про підтвердження обґрунтованості умовного арешту майна платника податків.
Вказана заява обґрунтована тим, що наказом Головного управління ДПС у Рівненській області №2221 від 15.12.2020 визначено провести фактичну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ" в період з 15.12.2020 терміном на 10 діб.
Проте, заявник зазначає, що у допуску посадових осіб Головного управління ДПС у Рівненській області до проведення фактичної перевірки представником товариства було відмовлено, що зафіксовано у відповідному акті відмови у допуску до проведення перевірки.
Тому заявник на підставі пп. 94.2.3, п.94.2 ст. 94 Податкового кодексу України прийняв рішенням від 16.12.2019 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, обґрунтованість якого, має бути перевірена судом.
Ухвалою судді Рівненського окружного адміністративного суду від 16.12.2020 заяву Головного управління ДПС у Рівненській області до товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ" про підтвердження обґрунтованості умовного арешту майна платника податків залишено без руху у зв`язку з тим, що до такої заяви не було додано документа про сплату судового збору.
Станом на 21.12.2020 недоліки заяви Головним управлінням ДПС у Рівненській області було усунуто.
Дослідивши заяву та наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за заявою про підтвердження обґрунтованості умовного арешту майна платника податків належить відмовити, з огляду на наступне.
Після отримання копії наказу Головного управління ДПС у Рівненській області №2221 від 15.12.2020 головним інженером товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ" Ляшуком Романом Олександровичем було відмовлено у допуску посадових осіб суб`єкта владних повноважень до проведення перевірки у зв`язку з виявленням на підприємстві нових випадків захворювання на коронавірус та проведенням протиепідемічних заходів на території та усіх виробничих приміщеннях підприємства.
Факт відмови у допуску до проведення перевірки зафіксовано в акті №275/17-00-09-01/40181768 від 15.12.2020.
Як зазначає заявник, у зв`язку з не допуском посадових осіб органу державної податкової служби до проведення фактичної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю "РІВНЕ-ЕТИЛ", за наявності законних підстав для її проведення, керуючись пп. 94.2.3 п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України, на підставі звернення, в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області було прийнято рішення від 16.12.2020 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 94.1, підпункту 94.2.3 пункту 94.2, підпункту 94.3-94.6, 94.10 статті 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України), адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом. Арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Арешт майна полягає у забороні платнику податків вчиняти щодо свого майна, яке підлягає арешту, дії, зазначені у п. 94.5 цієї статті. Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону. Арешт майна може бути повним або умовним.
Умовним арештом майна визнається обмеження платника податків щодо реалізації прав власності на таке майно, який полягає в обов`язковому попередньому отриманні дозволу керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу на здійснення платником податків будь-якої операції з таким майном. Зазначений дозвіл може бути виданий керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу, якщо за висновком податкового керуючого здійснення платником податків окремої операції не призведе до збільшення його податкового боргу або до зменшення ймовірності його погашення.
Арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду. Арешт на майно може бути накладено рішенням керівника контролюючого органу (його заступника), обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 283 КАС України провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
У листі Вищого адміністративного суду України від 02.02.2011 №149/11/13-11 зазначено, що перевірка обґрунтованості накладення адміністративного арешту передбачає встановлення судом наявності підстав для застосування адміністративного арешту, передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Предметом перевірки є відповідність рішення керівника податкового органу (його заступника) про накладення адміністративного арешту на майно платника податків умовам, за яких таке рішення може бути ухвалено.
Ухвалою від 21.12.2020 прийнято позовну заяву до розгляду. Відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі (справа № 460/9415/20).
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 283 КАС України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.
Так, спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у частині 1 статті 283 КАС України.
Суд звертає увагу, що наявність спору про право може підтверджуватися оскарженням законності наказів про проведення перевірки та дій щодо проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту майна платника податків, що також свідчать про наявність спору про право та відсутність беззаперечної правомірності дій податкового органу, внаслідок чого відсутні підстави для розгляду зазначеного спору в порядку, передбаченому статтею 283 КАС України.
Крім того, у постанові Верховного Суду від 25.01.2019 у справі №808/2981/14 звернуто увагу, що зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення відповідного подання. При цьому незгода платника податків із рішеннями податкових органів щодо застосування спеціальних заходів може підтверджуватися не лише зверненням із відповідним адміністративним позовом. Суд може встановити наявність спору також із змісту заперечень платника податків, стосовно якого внесено подання. Зокрема, платник податків може заперечувати розмір податкового боргу, що стягується, або факт узгодження податкових зобов`язань, з яких виник податковий борг; заперечувати наявність податкового боргу, у зв`язку з яким накладено адміністративний арешт, тощо.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо наявності між сторонами спору про право, оскільки відповідач виявив намір в судовому порядку оскаржити законність дій та наказу про проведення перевірки, недопущення до якої призвело до застосування адміністративного арешту майна платника податків.
При цьому, суд роз`яснює заявнику, що він на підставі частини 5 статті 283 КАС України, вправі звернутися до суду з тими самими вимогами в порядку загального позовного провадження.
Керуючись статтями 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.
Суддя В.В. Щербаков