Справа № 440/4171/20
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 р.Справа № 440/4171/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

за участю секретаря судового засідання - Олійник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Канигіна Т.С., м. Полтава) від 02.09.2020 року (повний текст рішення складено 07.09.2020 р.) по справі №440/4171/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про скасування податкового повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2020 Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Полтавській області (далі ГУ ДПС у Полтавській області, відповідач) про скасування податкового повідомлення-рішення від 10.07.2020 № 5, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. за порушення частини двадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" № 481/95-ВР від 19.12.1995.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вона зареєстрована як фізична особа-підприємець та здійснює роздрібну торгівлю, у тому числі алкогольними та тютюновими виробами (кафетерій за адресою: АДРЕСА_1 ); відповідачем проведено фактичну перевірку кафетерію з метою здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, найманими особами, за результатами якої складено акт. За результатом перевірки відповідачем винесене податкове повідомлення-рішення від 10.07.2020 № 5, яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 17000 грн. За твердженням позивача, указане рішення є протиправним, оскільки роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами вона здійснювала на підставі відповідної ліцензії терміном дії з 25.11.2018 до 25.11.2019. Позивач зазначає, що останнім днем вказаної ліцензії є 25.11.2019, тобто вона правомірно здійснювала роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами 25.11.2019 в останній день строку дії ліцензії.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 10.07.2020 № 5.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3545,00 грн.

Відповідач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач зазначає, що частиною 2 ст.120 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що строк, який визначається роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року цього строку. Один рік становить 365 днів (крім високосного року, який становить 366 днів). Аналогічно, рік починається з 1 січня і закінчується 31 грудня, тобто 1 січня наступного року до попереднього року не входить. Виходячи з вищевикладеного, останній день дії ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями ОСОБА_1 з початком дії 25.11.2018 є 24.11.2019, що складає 365 днів - 1 рік. Таким чином, термін дії ліцензій, а саме до 25.11.2019 не включається до терміну дії ліцензії оскільки використання прийменника «до» не передбачає включення дати, яка стоїть після прийменника, до вказаного проміжку часу. На підставі викладеного, апелянт вважає, що реалізація позивачем підакцизної продукції 25.11.2019 проводилась без відповідної ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в зв`язку з чим зазначає, що порушення виявлені в ході фактичної перевірки викладені в акті та штрафні (фінансові) санкції, застосовані згідно даного акту правомірні та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Позивач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа-підприємець 21.09.2010 та перебуває на обліку як платник податків у контролюючому органі та є платником єдиного податку /а.с. 9/.

На підставі наказу від 17.06.2020 № 889, направлень від 23.06.2020 №№ 912, 913 Головним управлінням ДПС у Полтавській області проведено фактичну перевірку кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 , щодо дотримання вимог законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, найманими особами, за результатами якої складено акт № 0140/16/31/РРО/ НОМЕР_1 від 23.06.2020 /а.с. 28-29, 33/.

З акта перевірки вбачається, що під час перевірки встановлено факт реалізації алкогольних напоїв у період відсутності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме: 25.11.2019 продано п`ять пляшок алкогольних напоїв на суму 710,00 грн. Попередня ліцензія на роздрібну торгівлю алкогольними напоями №1800997 дійсна з 25.11.2018 до 25.11.2019 /а.с. 10, 33/.

На підставі акта перевірки ГУ ДПС у Полтавській області винесено податкове повідомлення-рішення від 10.07.2020 №5, відповідно до якого до позивача застосовані штрафні санкції у сумі 17000,00 грн за порушення частини двадцятої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" № 481/95-ВР від 19.12.1995 /а.с. 31/.

Не погодившись з указаним податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржила його до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що у позивача наявні ліцензія №1800997 дійсна з 25.11.2018 р. по 25.11.2019 року, а тому підстав для визнання доведеним факту реалізації позивачем 25.11.2019 р. алкогольних напоїв без наявності відповідної ліцензії немає.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовідносини щодо обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на території України врегульовані приписами "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон №481/95-ВР)

Частиною 20 статті 15 Закону №481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Зважаючи на вимоги наведених приписів, колегія суддів зазначає, що суб`єкт господарювання, маючи на меті здійснювати роздрібний продаж певних видів алкогольних напоїв та тютюнових виробів, зобов`язаний отримати відповідні ліцензії, які оформлені на бланках із наявними в таких відомостях, зокрема строку її дії.

З матеріалів справи встановлено, що з метою здійснення підприємницької діяльності Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 оформила в контролюючому органі відповідну ліцензію, а саме: ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 15.11.2018 р. реєстраційний №1800997 з терміном дії з 25.11.2018 до 25.11.2019 (а.с. 10).

При цьому, колегія суддів зазначає, що термін дії в ліцензіях позивача визначений з дати початку та закінчення дії ліцензій - з 25.11.2018 до 25.11.2019.

Отже, останнім днем дії відповідних ліцензій є 25.11.2019.

Разом із тим, відповідач, посилаючись на застосування щодо визначення строку дії ліцензій на роздрібну торгівлю положень статті 254 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, вважає, що строк дії ліцензій закінчився 24.11.2019 (з 25.11.2018 по 24.11.2019 365 днів один рік).

Проте, колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги необґрунтованими, з огляду на наступне.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначає, що ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

За змістом статті 15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.

У заяві зазначається вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має намір одержати ліцензію (оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями, тютюновими виробами, оптова, роздрібна торгівля пальним або зберігання пального).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями або пальним додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в податкових органах.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Таким чином, Законом №481/95-ВР лише встановлюється, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік. При цьому, Закон №481/95-ВР не визначає з якої дати суб`єкт господарювання набуває право на здійснення ліцензійної господарської діяльності та якою датою закінчується цей термін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.2015 №609 затверджений Перелік органів ліцензування, до яких відносяться територіальні органи ДФС.

Зразки ліцензій на право здійснення експорту, імпорту, оптової та роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами затверджені наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі від 14.05.1996 №260.

Крім того, наказом Державної фіскальної служби України від 24.10.2014 №213 затверджені Рекомендації щодо організації роботи головних управлінь ДФС України із приймання документів та видачі ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

За змістом наказу Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі від 14.05.1996 №260 до реквізитів, які повинна мати ліцензія, входять, зокрема, реєстраційний номер ліцензії, дата реєстрації; термін дії "з" - "до"; дата видачі ліцензії.

Таким чином, дата реєстрації; термін дії; дата видачі ліцензії є окремими даними, які зазначаються в ліцензії.

Враховуючи, що в ліцензії позивача зазначений термін її дії з 25.11.2018 по 25.11.2019, колегія суддів вважає, що органом, якій видав ліцензію надано право суб`єкту господарювання здійснювати ліцензійну діяльність, а саме, роздрібну торгівлю алкогольними напоями з 25.11.2018 до 25.11.2019 включно. Судом враховано, що оскільки дата закінчення строку поєднана з прийменником "до", то така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь. У такому випадку ліцензійні дії суб`єкта господарювання в період визначений в ліцензії є правомірними, тобто такими, які дозволені відповідним суб`єктом владних повноважень.

При цьому, статтями 251, 252 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно частини 1 статті 255 Цивільного кодексу України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Натомість, відповідно до зразків ліцензій на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затверджених наказом Міністерства зовнішніх економічних зв`язків і торгівлі від 14.05.1996 №260, яким відповідає й ліцензія позивача від 15.11.2018 реєстраційний №1800997, у неї зазначається терміни її дії, тобто встановлений певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає неможливим застосування щодо визначення строку дії ліцензій положень статті 254 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Колегія суддів також враховує, що статтею 4 Податкового кодексу України визначені основні принципи податкового законодавства, одним з яких є презумпція правомірності рішень платника податку (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України).

Зазначений принцип застосовується у тому числі в правовідносинах щодо оскарження рішень контролюючих органів (стаття 56 Податкового кодексу України).

Пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Крім того, згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972р. строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі «dies a quo» і спливають опівночі «diesadquem».

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «diesadquem» означає день, у який цей строк спливає. Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день «diesadquem» є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає «dies a quo», або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного самостійного зазначення відповідачем в ліцензії кінцевої календарної дати її дії «до 25.11.2019», граматичного аналізу вжиття в ліцензіях їх кінцевої дати дії «до 25.11.2019» та положень Конвенції, висновок контролюючого органу щодо порушень позивачем вимог законодавства про ліцензування під час роздрібного продажу алкогольних напоїв в останній день чинності ліцензій - 25.11.2019р. - є необґрунтованим.

Аналогічна правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04.12.2018р. №820/2208/18, від 30.01.2019 у справі №815/4128/16, від 18.04.2019 у справі №815/1871/16

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що враховуючи те, що у позивача наявна ліцензія №1800997 дійсна з 25.11.2018 р. до 25.11.2019 р., отже підстав для визнання доведеним факту реалізації позивачем 25.11.2019 р. алкогольних напоїв без наявності відповідних ліцензій немає, а тому оскаржуване рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року по справі № 440/4171/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов
Повний текст постанови складено 22.12.2020 року