Справа № 461/4836/16-а
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2020-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 461/4836/16-а пров. № 857/Н-20/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі за апеляційною скаргою Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Львова на постанову Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2017 року у справі № 461/4836/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління Пенсійного фонду України Івано-Франківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова стосовно відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 №2663- III, що діяла станом на день призначення пенсії) на підставі довідки прокуратури Львівської області від 14.06.2016 року №18/1072 про заробітну плату з розрахунку 90% від суми місячного заробітку без обмеження максимального (граничного) розміру пенсії, та виплатити різницю в пенсії за минулий час. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років згідно довідки прокуратури Львівської області від 14.06.2016 №18/1072 про заробіток) плату з 25.07.2016 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 року №358/95~ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001 року №2663-111) з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку 20567,29 грн. без обмежень максимального (граничного) розміру пенсії та виплатити різницю в розмірі пенсії за минулий час з 01.12.2015 року з врахуванням проведених раніше виплат. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м. Львова проводити в подальшому виплати пенсії ОСОБА_1 після здійснення перерахунку з 01.12.2015 року довідки прокуратури Львівської області від 14.06.2016 року №18/1072 про заробітну плату з 25.07.2016 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» (із змінами, внесеними згідно із Законом України від 05.10.1995 №358/95-ВР, у редакції Закону України від 12.07.2001року №2663-111) з розрахунку 90 % від суми місячного заробітку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року постанову суду першої інстанції скасовано та постановлено нову про відмову в задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року - без змін.

08 січня 2020 року позивач звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року. Заява мотивована тим, що рішенням Конституційного суду України від 13 грудня 2019 року справа №3-209/2018 (2413/18, 2807/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Положення частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. Просить скасувати постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року, заяву про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року задовольнити та прийняти нову постанову, якою залишити без змін рішення Галицького районного суду м.Львова від 06 лютого 2017 року.

Учасники справи в судове засідання на виклик суду не з`явилися, хоча належним чином були повідомленні про місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу згідно з п.2 ч.1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та заяву про перегляд постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року за виключними обставинами, колегія суддів виходить з наступного.

ОСОБА_1 з 2000 року перебуває на обліку в Управлінні ПФУ в Галицькому районі м. Львова та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-XII «Про прокуратуру».

У червні 2016 року позивач звернувся до відповідача для перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Львівської області від 14.06.2016 № 18/1072 про розмір заробітної плати за посадою старшого працівника прокуратури станом на 01.12.2015 .

22.06.2016 Управління ПФУ у Галицькому районі м. Львова листом № 11072/02-14 відмовило ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.

15.07.2016 Головне управління ПФУ у Львівській області у листі № 635/Д-20 повідомило ОСОБА_1 , що Пенсійний Фонд з 01.06.2015 не здійснює перерахунок пенсії у зв`язку з відсутністю нормативно-правового акту, яким визначено умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

Вважаючи незаконними зазначені дії відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції у постанові від 05 жовтня 2017 року зазначив, що положення ст.50-1 Закону України Про прокуратуру, які визначали умови та порядок перерахунку пенсії працівникам прокуратури у зв`язку з підвищенням заробітної плати, втратили чинність з дня набрання чинності Законом України Про прокуратуру №1697, а саме: з 15 липня 2015 року, і на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії діяла норма закону, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України (пункт 20 статті 86 Закону № 1697-VII).

Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19) положення ч.20 ст.86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України визнано такими, що не відповідає Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні установив, що: - частина 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; - частина 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна Рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України.

Відповідно до ч.1, 5 ст.361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.

Наведена стаття КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за виключними обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Ч.2 ст.152 Конституції України передбачає, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі ст.91 Закону України Про Конституційний Суд України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп у справі №3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина 2 статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року №20-рп/2010 у справі №1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України Про внесення змін до Конституції України від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, і не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 23 січня 2019 року (справа №820/2462/17), від 19 листопада 2018 року (справа №755/4893/18 (755/18431/15-а), від 15 травня 2019 року (справа № 640/20317/16-а).

Таким чином, положення частини 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з 13 грудня 2019 року, як встановлено статтею 91 Закону України Про Конституційний Суд України, тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), що також прямо встановлено даним рішенням.

Отже, станом на день звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії у грудні 2016 року останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, адже на момент вчинення таких дій частина 20 статті 86 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року №1697-VII була чинною.

Оскільки предметом розгляду справи Львівським апеляційним адміністративним судом були правовідносини, що існували до прийняття рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), а рішення суду, яке позивач просить переглянути за виключними обставинами, не містило вимог зобов`язального характеру (не було зобов`язано відповідача вчинити дії, у тому числі нарахувати та виплатити пенсію, стягнути кошти), оскільки за наслідком апеляційного перегляду в позові позивача було відмовлено, тому відповідно до п.1 ч.5 ст.361 КАС України відсутня підстава для перегляду рішення суду за виключними обставинами.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив з приписів чинних на той час правових норм.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів вважає, що станом на момент ухвалення судового рішення Львівським апеляційним адміністративним судом від 05 жовтня 2017 року відмова відповідача у перерахунку пенсії була правомірною, а тому постанову Львівського апеляційного адміністративного суду необхідно залишити в силі, а в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд цього судового рішення за виключними обставинами - відмовити.

Керуючись ст.229, 241, 243, 361, 368, 369 КАС України, суд,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі №461/4836/16-а відмовити.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2017 року у справі №461/4836/16-а залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді М. П. Кушнерик
О. І. Мікула

Повне судове рішення виготовлено та підписано 23 грудня 2020 року.