Справа № 240/66/20
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/66/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк М. Ф.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

21 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державний навчальний заклад "Олевський професійний ліцей" на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області до Державний навчальний заклад "Олевський професійний ліцей" про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Житомирській області звернулося з позовом до Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей" про застосування заходів реагування шляхом заборони подальшої експлуатації будівель за адресою: вул. Свято-Миколаївська, 27 та вул.40 років Перемоги, 1, м.Олевськ Житомирської області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року позов задоволено, заборонено подальшу експлуатацію будівлі навчального корпусу Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей", за адресою: Житомирська область, Олевський район, м.Олевськ, вул.Свято-Миколаївська, 27 та будівлі гуртожитку Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей", за адресою: Житомирська область, Олевський район, м.Олевськ, вул.40 років Перемоги, 1, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної небезпеки, що перелічені в акті перевірки № 231 від 10.12.2019 року.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу № 597 від 06.12.2019 року уповноваженою особою Відповідача 10.12.2019 року була проведена позапланова перевірка Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей" на предмет дотримання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. За результатами перевірки складено акт перевірки цього суб`єкта господарювання № 231 від 10.12.2019 року про виявлені порушення.

Як зазначено в позові і в акті перевірки, Відповідачем допущені слідуючи порушення вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року N 1417 (надалі - ППБУ), а саме:

- дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) навчального корпусу не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушено пункт 2.5 розділу III ППБУ);

- будівля навчального корпусу не обладнана системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 (порушено пункт 1.2 розділу V ППБУ);

- приміщення навчального корпусу не забезпечені нормованою кількістю первинних засобів пожежегасіння (вогнегасниками) (порушено пункти 3.8 та 3.9 розділу V ППБУ);

- приміщення навчального корпусу не забезпечені необхідним запасом води для цілей зовнішнього пожежогасіння відповідно до вимог ДБН В.2.5-74:2013 (порушено пункти 4 розділу І ППБУ та 6.2.1, 6.2.2 ДБН В.2.5-74:2013 "Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування");

- в коридорі навчального корпусу вимикач встановлено на горючу основу 1 (порушено пункт 1.17 розділу IV ППБУ);

- будівля гуртожитку не обладнана системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 (порушено пункт 1.2 розділу V ППБУ);

- приміщення гуртожитку не забезпечені нормованою кількістю первинних засобів пожежегасіння (вогнегасниками) (порушено пункти 3.8 та 3.9 розділу V ППБУ);

- приміщення гуртожитку не забезпечені необхідним запасом води для цілей зовнішнього пожежегасіння відповідно до вимог ДБН В.2.5-74:2013 (порушено пункти 4 розділу І ППБУ та 6.2.1, 6.2.2 ДБН В.2.5-74:2013 "Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди. Основні положення проектування");

- система внутрішнього протипожежного водопроводу знаходиться в несправному стані (порушено пункт 2.2 розділу V ППБУ);

- пожежні кран-комплекти не укомплектовано пожежними рукавами та стволами (порушено пункт 2.2 розділу V ППБУ);

- на другому поверсі світильники з лампами розжарювання підвішені безпосередньо на струмопровідні проводи (порушено пункт 1.18 розділу IV ППБУ);

- у кімнатах гуртожитку не розміщено плани евакуації із зазначенням номера кімнати, евакуаційного виходу та шляхів руху до нього, місця розміщення первинних засобів пожежегасіння, а також необхідний пояснювальний текст і пам`ятка про дії на випадок виникнення, пожежі-стислу пам`ятку для мешканців про правила пожежної безпеки (порушено пункт 5.1 розділу VI ППБУ);

- на вікнах цокольного поверху (приміщення майстерні) встановлені глухі грати (порушено пункт 2.16 розділу III ППБУ);

- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил електрокабелів та електропроводів не виконано за допомогою паяння, зварювання, опресування або затискачів (порушено пункт 1.6 розділу IV ППБУ);

- у сходовій клітині, на рівні другого поверху, влаштовано металеві двері, які при відкриванні перекривають вихід з поверху (порушено пункт 2.37 розділу III).

На думку Позивача, саме вказані порушення створюють загрозу життю та здоров`ю учні, відвідувачів та працівників Державного навчального закладу "Олевський професійний ліцей", а тому потребують застосування заходів реагування у вигляді заборони подальшої експлуатації будівель цього навчального закладу за адресою: вул.Свято-Миколаївська, 27 та вул.40 років Перемоги, 1 м.Олевськ Житомирської області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що існування загрози здоров`ю та життю людей є підставою для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України від 05 квітня 2007 року №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон № 877).

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052 (далі - Положення № 1052) Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Відповідно до пункту 3 Положення № 1052 основними завданнями ДСНС України є, зокрема, реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно зі статтею 64 Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗ України) центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Статтею 66 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Абзацом 1 частини першої статті 6 Закону № 877-V визначено, що підставою для здійснення позапланових заходів є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Відповідно до частини сьомої статті 7 Закону № 877-V на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

За нормами частини п`ятої статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Згідно з пунктом 12 частини першої статті 67 КЦЗ України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За приписами частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 КЦЗ України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій, неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Відповідно до частини другої статті 70 КЦЗ України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про наявність підстав для застосування заходів реагування, оскільки виявлені під час позапланової перевірки порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів погоджується із таким висновком з огляду на наступне.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3) наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.

Разом з тим, при обранні заходу реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли і тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі № 826/7073/18, від 25 лютого 2020 року у справі № 826/15768/18, від 29 жовтня 2020 року у справі № 815/6378/17.

Згідно з абзацом 1 частини першої статті 6 Закону № 877-V підставою для здійснення позапланового заходу є подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.

Враховуючи, що позивач є спеціальним органом, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, суд зазначає, що належним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки порушень є результати повторної перевірки.

Відповідач у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених органом перевірки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 823/589/16 (провадження № К/9901/30861/18), від 05 грудня 2019 року у справі №805/1493/17-а (провадження № К/9901/45872/18), від 10 вересня 2020 року у справі №620/1857/19 (провадження № К/9901/1451/20).

Також, суд звертає увагу сторін на те, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі дошкільного закладу, є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

При цьому, поняття "загроза життю та/або здоров`ю людини" є оціночним поняттям, яке лежить у сфері захисту населення, територій, навколишнього природного середовища та майна, функція контролю (нагляду) за чим, зокрема, покладена на позивача, посадові особи якого володіють спеціальними знаннями у цій сфері.

Відповідно до статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Виявлені порушення, зазначені в акті перевірки, зокрема, відсутність системи протипожежного захисту, не оброблення дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту, незабезпечення приміщення вогнегасниками в необхідній кількості не можуть призвести до пожежі, проте, не усунення цих порушень, у разі виникнення пожежі, може створити умови, що призведуть до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю, враховуючи обставину, що у приміщенні, яке перевірялось, перебувають діти.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що саме контролюючий орган наділений дискреційними повноваженнями щодо встановлення наявності або відсутності порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, та лише цей орган здійснює прогнозування імовірності виникнення надзвичайних ситуацій, визначає показники ризику, а єдиним доказом усунення зафіксованих в акті перевірки порушень є результати повторної перевірки.

На момент розгляду цієї справи судом першої інстанції порушення, виявлені позивачем під час позапланової перевірки і зафіксовані в акті від 10 грудня 2019 року № 231, в повному обсязі усунуті не були, що виключає наявність підстав для скасування заходів реагування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що подальша робота об`єкта відповідача з виявленими порушеннями створює реальну та невідворотну загрозу життю та здоров`ю людей. Не усунення виявлених перевіркою порушень прямою дією впливає на ризик виникнення надзвичайної ситуації, аварії чи пожежі, що спричинить загрозу життю та здоров`ю людей, оскільки впливає: на забезпечення безпеки роботи навчального закладу, безпеки дітей, вихователів та співробітників у відповідності з вимогами протипожежних норм, техногенної безпеки та цивільного захисту; на своєчасність виявлення надзвичайної ситуації, пожежі; на ліквідацію пожежі, надзвичайної ситуації та ліквідації її наслідків; на евакуацію людей та їх захисту від наслідків пожежі, надзвичайної ситуації, тощо.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державний навчальний заклад "Олевський професійний ліцей" залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Боровицький О. А.