Справа № 160/8891/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

24 грудня 2020 року Справа №1423вр-20/160/8891/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Конєвої С.О.
при секретарі судового засідання Зіненко А.О.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2020р. у справі №160/8891/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТАР-АГРО було задоволено частково та, зокрема, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210 грн. 00 коп. (а.с. 5-15 том 4).

08.05.2020р. судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210 грн. 00 коп. (а.с. 24,25, 27 том 4).

14.12.2020р. засобами поштового зв`язку, заявник (Товариство з обмеженою відповідальністю ШАХТАР-АГРО) звернувся із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, в якій просить замінити боржника у виконавчому провадженні за виконавчим листом №160/8891/19, виданим Дніпропетровським окружним адміністративним судом, з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області посилаючись на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1200 від 18.12.2018р. утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу, та установлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності. Також, постановою Кабінету Міністрів України №537 від 19.06.2019р. "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" реорганізовано шляхом приєднання Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області. Отже, в даному випадку має місце публічне правонаступництво адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень іншим, внаслідок повного припинення його адміністративної компетенції, а тому з метою виконання судового рішення у даній справі заявник просить замінити сторону виконавчого провадження на підставі ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 26 том 4).

Представник заявника в судове засідання не з`явився, у заяві просив розгляд заяви здійснити без участі представника заявника, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином 16.12.2020р. та 18.12.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, складеною в порядку ч. 3 ст. 129 Кодексу адміністративного судочинства України, наявними у матеріалах справи (а.с. 44, 45 том 4).

Боржник (Головне управління ДФС у Дніпропетровській області) в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином 16.12.2020р. та 18.12.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, складеною в порядку ч. 3 ст. 129 Кодексу адміністративного судочинства України, наявними у матеріалах справи (а.с. 44, 45 том 4).

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлене належним чином 16.12.2020р. та 18.12.2020р., що підтверджується електронним повідомленням та довідкою секретаря судового засідання, складеною в порядку ч. 3 ст. 129 Кодексу адміністративного судочинства України, наявними у матеріалах справи (а.с. 44, 45 том 4).

Відповідно до ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства Україна неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи наведене та те, що заявник, боржник, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області були повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду заяви, строки розгляду заяви встановлені ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути дане заяву без участі представників сторін згідно до вимог ч. 2 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані документи на підтвердження поданої заяви, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви заявника про заміну сторони виконавчого провадження з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, виходячи з наступного.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2020р. у справі №160/8891/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТАР-АГРО було задоволено частково та, зокрема, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210 грн. 00 коп.(а.с. 5-15 том 4).

08.05.2020р. судом було видано виконавчий лист на виконання вищевказаного рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210 грн. 00 коп. (а.с. 24,25, 27 том 4).

Заявник у своїй заяві просить замінити сторону виконавчого провадження, а саме: Головне управління ДФС у Дніпропетровській області його правонаступником - Головним управління ДПС у Дніпропетровській області.

Разом з тим, ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Також і за приписами п. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016р. передбачено, що у разі вибуття однієї зі сторін, виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що заміна сторони саме у виконавчому провадженні можлива лише за умови наявного на примусовому виконанні у органах державної виконавчої служби відкритого виконавчого провадження, що повинно підтверджуватися, зокрема, постановою органів Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження згідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Однак, заявником на вимогу суду відповідних доказів відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №160/8891/19 від 08.05.2020р. суду не надано.

При цьому, подана заявником копія листа Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області №04-06-06/13534 від 05.11.2020р. не є належним доказом відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №160/8891/19 від 08.05.2020р. у розумінні Закону України "Про виконавче провадження".

За викладеного та враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим листом №160/8891/19 від 08.05.2020р. у адміністративного суду відсутні підстави для заміни стягувача у виконавчому провадженні згідно до ч. 1 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому у цій частині заяви заявнику слід відмовити.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, у даному випадку, підлягає заміні сторона - боржник у виконавчому листі у даній справі, виходячи з того, що виконавче провадження не відкрито та з урахуванням ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 5, 6 вказаного Порядку, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Пунктом 8 Порядку встановлено, що внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.

Отже, процесуальним правонаступництвом є заміна у справі сторони чи третьої особи у разі переходу повноважень (для суб`єкта владних повноважень), прав і обов`язків від однієї особи до іншої (правонаступника) у відносинах, щодо яких виник спір.

Підставами для залучення до участі у справі правонаступника сторони суб`єкта владних повноважень, можуть бути припинення суб`єкта владних повноважень в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації, повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень до іншого внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

Таким чином, приписи адміністративного судочинства, на відміну, зокрема від господарського (ст. 52 ГПК України) чи цивільного (ст. 55 ЦПК України) не пов`язують, процесуальне правонаступництво з обов`язковою наявністю факту припинення юридичної особи, а пов`язують такі процесуальні дії (заміну сторони) з вибуттям особи саме з відносин, щодо яких виник спір. Такі правила КАС України встановлені виходячи із специфіки публічно-правових відносин, а саме, з тією обставиною, що повноваження відповідних державних органів, зокрема і контролюючих, не є статичними, а можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому момент переходу таких повноважень від одного органу до іншого відбувається не після припинення певного органу, який втрачає повноваження, а за наслідками видання відповідного розпорядчого акту Кабінетом Міністрів України.

У даному випадку постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок). Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

У постанові зазначено, що Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року №1074 Про затвердження Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією aбо ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №682-р Питання Державної податкової служби, постанови кабінету Міністрів України від 06.03.2019р. №227 Про затвердження положень про державну податкову службу України та Державну митну службу України, Державна податкова служба України розпочало виконання покладених на неї Положенням функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.

Отже, з 17.05.2019 року повноваження перейшли до Державної податкової служби України, а тому Державна фіскальна служба України вибула зі спірних відносин, у зв`язку з чим не може виконати судове рішення.

Вказана правова позиція узгоджується із правовою позицією Третього апеляційного адміністративного суду, викладеною у його постанові від 28.07.2020р. по справі №160/810/19.

За викладених обставин та враховуючи наведене, суд вважає, що заявник позбавлений можливості щодо примусового виконання виконавчого листа у даній справі в частині стягнення з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на його користь судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 19210,00 грн., а тому суд приходить до висновку про необхідність заміни боржника у виконавчому листі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2020р. у справі №160/8891/19 з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на підставі ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України .

При цьому, задовольняючи частково дану заяву про заміну боржника у виконавчому листі на підставі ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України суд виходить із того, що у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також, питання виконання судових рішень і неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20 липня 2004 року у справі Шмалько проти України Суд наголосив: ... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Приймаючи до уваги все вищевикладене та враховуючи, що доказів відкриття виконавчого провадження заявником суду не надано, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви заявника та заміни боржника лише у виконавчому листі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2020р. у справі №160/8891/19 - Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області виходячи з вимог ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 129-1 Конституції України, а також наведеної практики Європейського Суду з прав людини.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ШАХТАР-АГРО про заміну сторони виконавчого провадження у справі №160/8891/19 - задовольнити частково.

Замінити сторону у виконавчому листі, виданому Дніпропетровським окружним адміністративним судом по справі №160/8891/19 від 08.05.2020р., а саме: боржника Головне управління ДФС у Дніпропетровській області (, 49005 м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А) на його правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (, 49005 м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А).

В задоволенні іншої частини заяви - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали у відповідності до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу УІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва