Справа № 160/11298/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року Справа № 160/11298/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та, з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої до канцелярії суду 13.10.2020р., просить:

- визнати протиправними дії відповідача, оформлені листом від 16.07.2020р. за №13232-13266/А-03/8-0400/20 щодо відмови проведення перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та проведення виплати різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та провести виплату різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 13.05.2017р.його було переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком та йому була призначена пенсія на пільгових умовах за Списком №1 згідно ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058). Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо включення періоду страхового стажу з 01.10.1996 року по 30.04.1998 року, з 01.05.2003 року по 31.01.2017 року до періоду, за яким обчислена заробітна плата для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом. Позивач вказує на те, що у травні 2020 року йому перераховано 25264,46 грн. різниця між фактично виплаченою та перерахованою пенсією за період з 01.06.2019р. по 30.04.2020р., розмір пенсії станом на 30.04.2020р. складав 8368,66 грн., з 01.05.2020р.ь 9289,21 грн. Позивач звернувся до відповідача із заявою від 22.06.2020р., у якій просив здійснити йому виплату пенсії у розмірі 45296,16 грн. не виплачену з вини ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за період з 01.10.2017р. по 30.04.2020р. посилаючись на те, що внаслідок застосування іншого періоду заробітної плати, ніж того, з якого призначена пенсія в 2003 році (що визнано протиправним за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р.), йому невірно була нарахована пенсія, і позивач не отримав належну йому пенсію в повному обсязі. Листом №13232-13266/А-03/8-0400/20 від 16.07.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19, яким, зокрема, було зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом, з 24.06.2019р. (дата звернення до суду з позовом 24.12.2019р.) проведено перерахунок пенсії позивачеві та станом на 24.06.2019рю загальний розмір пенсії позивача становив 8368,66 грн., з 01.05.2020р. позивачеві було проведено перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020р. №251, після якого загальний розмір пенсійної виплати з 01.05.2020р. складає 9289,21 грн.; доплата по перерахунку пенсії за рішенням суду виплачена у травні 2020 року у розмірі 25264,46 грн., а проводити перерахунок пенсії з 01.10.2017р. та проводити доплату немає законних підстав. Позивач з такими діями відповідач не погоджується та вважає їх протиправними та такими, що не відповідають закону, оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. відповідач був зобов`язаний перерахувати пенсію позивачу з 13.05.2017р., з урахуванням заробітної плати за період з 01.05.1988р. по 30.04.2003р., проте провів перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою пенсією та перерахованою з 01.06.2019р.; зменшення розміру виплати пенсії позивачу є втручанням у право власності та порушує право позивача на мирне володіння своїм майном; за приписами ст.46 Закону №1058 не отримана своєчасно з вини пенсійного органу, пенсія виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на рішення Конституційного Суду України, численні постанови Верховного Суду. У відповіді на відзив від 21.11.2020р. позивач посилається на ті ж самі обставини, що і у позові (а.с.64-65).

Ухвалою суду від 19.10.2020р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі та, у зв`язку із необхідністю витребувати від відповідача додаткові документи (зокрема, щодо призначення позивачеві пенсії, щодо переведення на інший вид пенсії, щодо проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, щодо звернення позивача за перерахунком пенсії з 01.10.2017р.), дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати копії документів, завірених у встановленому законодавством порядку згідно до вимог ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України, що стосуються предмету спору (зокрема, щодо призначення позивачеві пенсії, щодо переведення на інший вид пенсії, щодо проведення перерахунку пенсії на виконання рішення суду, щодо звернення позивача за перерахунком пенсії з 01.10.2017р.), виходячи з вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.48).

12.11.2020р. засобами поштового зв`язку, на виконання вищенаведеної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив відмовити у задоволенні адміністративного позову позивача в повному обсязі посилаючись на те, що з 07.05.2003р. позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та з 13.05.2017р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058); на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19, яким, зокрема, було зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом, з 24.06.2019р. (дата звернення до суду з позовом 24.12.2019р.), тому відповідачем виконано судове рішення у повному обсязі в межах, в спосіб та у порядку, визначеному законодавством України та вимог, зазначених у зобов`язальній частині рішення суду; позивач звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовними вимогами у справі №160/13166/19, у яких зазначав, що відповідачем з порушенням проведено перерахунок пенсії з 01.10.2017р. та у позовних вимогах зазначив про визнання протиправними дій Головного управління та зобов`язання провести перерахунок пенсії з 17.05.2017р., але виплату провести у межах шестимісячного строку звернення до суду, тобто, реалізовуючи своє право на пенсійні виплати у позовній заяві по справі №160/13166/19 позивач виявив бажання, з урахуванням ст.122 КАС України, стягнути на свою користь заборгованість саме у межах шестимісячного строку до дня звернення до суду, а тому вимога позивача щодо перерахунку пенсії починаючи з 01.10.2017р. не відповідає нормам чинного законодавства та рішенню Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 (а.с.53-57).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, дана справа вирішується 18.12.2020р., тобто у межах строку визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та з 13.05.2017р. отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується наявними у справі документами та не оспорюється сторонами.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо включення періоду страхового стажу з 01.10.1996 року по 30.04.1998 року, з 01.05.2003 року по 31.01.2017 року до періоду, за яким обчислена заробітна плата для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом, що підтверджується змістом копії наведеного рішення (а.с.39-43).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 22.06.2020р., у якій просив здійснити йому виплату пенсії у розмірі 45296,16 грн. не виплачену з вини ГУ ПФУ в Дніпропетровській області за період з 01.10.2017р. по 30.04.2020р. посилаючись на те, що внаслідок застосування іншого періоду заробітної плати, ніж того, з якого призначена пенсія в 2003 році (що визнано протиправним за рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р.), йому невірно була нарахована пенсія, і позивач не отримав належну йому пенсію в повному обсязі, що підтверджується копією відповідної заяви, наявною у справі (а.с.15).

Листом №13232-13266/А-03/8-0400/20 від 16.07.2020р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомило позивача про те, що на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19, яким, зокрема, було зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом, з 24.06.2019р. (дата звернення до суду з позовом 24.12.2019р.) проведено перерахунок пенсії позивачеві та станом на 24.06.2019рю загальний розмір пенсії позивача становив 8368,66 грн., з 01.05.2020р. позивачеві було проведено перерахунок пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020р. №251, після якого загальний розмір пенсійної виплати з 01.05.2020р. складає 9289,21 грн.; доплата по перерахунку пенсії за рішенням суду виплачена у травні 2020 року у розмірі 25264,46 грн., а проводити перерахунок пенсії з 01.10.2017р. та проводити доплату немає законних підстав, що підтверджується копією відповідного листа, наявною у справі (а.с.16-17).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями пенсійного органу, оформленими листом від 16.07.2020р. за №13232-13266/А-03/8-0400/20 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та проведення виплати різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим, у зв`язку з чим позивач просить захистити його порушені права на пенсійне забезпечення шляхом визнання таких дій протиправними та зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та провести виплату різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим посилаючись, зокрема, на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. відповідач був зобов`язаний перерахувати пенсію позивачу з 13.05.2017р., з урахуванням заробітної плати за період з 01.05.1988р. по 30.04.2003р., проте, провів перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою пенсією та перерахованою з 01.06.2019р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення позову позивача, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058).

За приписами ч.4 ст.42 Закону №1058 встановлено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до ст.46 Закону №1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

При цьому, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Так, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 було задоволено позов ОСОБА_1 , визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо включення періоду страхового стажу з 01.10.1996 року по 30.04.1998 року, з 01.05.2003 року по 31.01.2017 року до періоду, за яким обчислена заробітна плата для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом, що підтверджується змістом копії наведеного рішення (а.с.39-43).

Зі змісту наведеного судового рішення видно, що судом було встановлено наступне: «…24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправними дії головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо включення періоду страхового стажу з 01.10.1996 року по 30.04.1998 року, з 01.05.2003 року по 31.01.2017 року до періоду, за яким обчислена заробітна плата для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 .

- зобов`язати головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом…

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №41 від 06.08.2018 року про перерахунок пенсії позивачу на підставі постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.01.2018 року у справі № 185/8961/17 здійснено перерахунок пенсії з 13.05.2017 року, тобто з дня коли позивач мав право на перерахунок пенсії згідно поданої заяви, до страхового та пільгового стажу позивача зараховано період знаходження на інвалідності з 07.05.2003 року по 13.05.2017 року та нарахована пенсія у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Як вбачається з довідки про заробітну плату, відповідачем для перерахунку пенсії змінено період страхового стажу, з якого обчислена заробітна плата, зарахований період з 01.10.1996 року по 31.12.2005 року, з 01.01.2006 року по 31.01.2006 року, з 01.12.2007 року по 31.12.2007 року, з 01.01.2008 року по 31.07.2008 року, 01.06.2010 року по 30.06.2010 року, з 01.07.2016 року по 31.01.2017 року, індивідуальний коефіцієнт зарплати за 143 місяці 1,47772 ( до оптимізації), індивідуальний коефіцієнт зарплати за 127 місяців - 1.67443 (після оптимізації), для обчислення зарплати врахований індивідуальний коефіцієнт зарплати 1.67443.

Таким чином, позивач зазначає, що при перерахунку пенсії у серпні 2018 року, відповідачем обрано інший період страхового стажу для обчислення пенсії, внаслідок чого зменшився індивідуальний коефіцієнт зарплати з 2.39916 до 1.67443, що призвело до зменшення розміру зарплати, з якої обчислюється пенсія і відповідно до зменшення розміру пенсії…

Враховуючи усе наведене вище, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог, які заявлені до головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області щодо включення періоду страхового стажу з 01.10.1996 року по 30.04.1998 року, з 01.05.2003 року по 31.01.2017 року до періоду, за яким обчислена заробітна плата для перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 та зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом…» (а.с.39-43).

Вказане рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 набрало законної сили 03.03.2020р. згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень.

У відповідності до вимог ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Окрім того, ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, оскільки позивачем у справі №160/13166/19 самостійно у позовній заяві було обрано спосіб захисту його порушеного права у вигляді зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом та за судовим рішенням від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 зазначені позовні вимоги позивача були задоволенні у визначений позивачем спосіб, а саме: зобов`язано пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії позивачеві з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом (24.12.2019р.), враховуючи обов`язковість виконання судових рішень суб`єктом владних повноважень, суд приходить до висновку, що проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахунку та виплати пенсії позивачеві на виконання саме судового рішення від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 саме з 24.06.2019р. (з урахуванням шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом) є правомірним та відповідає зобов`язальній частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19, ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України та ст.129-1 Конституції України.

У відповідності до вимог ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, за ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладається на кожну сторону, тобто, у даному випадку, на позивача.

Однак, позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про протиправність дій пенсійного органу, оформлених листом від 16.07.2020р. за №13232-13266/А-03/8-0400/20 щодо відмови проведення перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та проведення виплати різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим з урахуванням встановлених судом обставин у справі, а також і з урахуванням обставин встановлених рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19 щодо перерахунку його пенсії у межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом, тобто, з 24.06.2019р., дане судове рішення набрало законної сили, та вказані встановлені факти не підлягають доказуванню при розгляді даної справи у відповідності до вимог ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Є безпідставними та відхиляються судом посилання позивача на те, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. відповідач був зобов`язаний перерахувати пенсію позивачу з 13.05.2017р., з урахуванням заробітної плати за період з 01.05.1988р. по 30.04.2003р., проте, провів перерахунок та виплату різниці між фактично отриманою пенсією та перерахованою з 01.06.2019р., оскільки зі змісту вищенаведеного проаналізованого судового рішення від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19, судом встановлено, що 24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просив, зокрема, зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати за періоди страхового стажу з 01.05.1998 року по 30.04.2003 року з 13.05.2017 року в межах шестимісячного строку до дати звернення до суду з позовом, а тому саме в такий спосіб судом було здійснено відновлення порушеного права позивача на отримання належних сум пенсійних виплат.

Також є необґрунтованими та відхиляються судом посилання позивача на те, що за приписами ст.46 Закону №1058 не отримана своєчасно з вини пенсійного органу, пенсія виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком, оскільки з аналізу змісту наведеної статті вбачається, що за минулий час без обмеження будь-яким строком та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів виплачуються лише нараховані суми пенсії, тоді як, в даному випадку, доказів проведення нарахувань пенсійним органом перерахованої позивачеві пенсії на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2020р. у справі №13166/19, позивачем суду не надано, а в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши дії пенсійного органу, оформлені листом від 16.07.2020р. за №13232-13266/А-03/8-0400/20 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та проведенні виплати різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим, суд приходить до висновку, що пенсійний орган, відмовляючи позивачеві у проведенні перерахунку пенсії позивача саме з 01.10.2017р. відповідно до судового рішення від 28.01.2020р. у справі №160/13166/19, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано та з врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом не встановлено порушень у діях відповідача відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та проведенні виплати різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим прав та інтересів позивача на належне пенсійне забезпечення, а тому слід відмовити позивачеві у задоволенні даних позовних вимог.

Виходячи з того, що у адміністративного суду відсутні обґрунтовані правові підстави для визнання протиправними дій відповідача, оформлених листом від 16.07.2020р. за №13232-13266/А-03/8-0400/20 щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та проведенні виплати різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим (основної вимоги), а, відповідно, і відсутні підстави для задоволення похідних вимог позивача про зобов`язання пенсійного органу провести перерахунок пенсії позивачеві з 01.10.2017р. та провести виплату різниці між фактично отриманим розміром пенсії та перерахованим.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову, у зв`язку з чим у задоволенні даного позову позивачеві слід відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України лише при задоволенні позову судові витрати покладаються на суб`єкта владних повноважень.

Отже, з урахуванням того, що у адміністративного суду відсутні підстави для задоволення позову, судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем за квитанцією №5796761 від 15.09.2020р., слід покласти на позивача за нормами ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 134, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача згідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва