Справа № 300/2700/20
Суддя: Панікар І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" грудня 2020 р. справа № 300/2700/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Панікара І.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, має ІІІ групу інвалідності, перебуває на обліку в Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію. Позивач зазначила, що в період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року діяли положення статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28.02.1991, відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів IIІ групи, щодо яких встановлений зв`язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами IIІ групи і віднесені до 1 категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком. Однак у вказаний період виплата позивачу пенсії здійснювалася згідно постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 1210 від 23.11.2011. За вказаних обставин, ОСОБА_1 звернулася із заявою від 05.08.2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просила здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідно до частини 4 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 01.09.2020 року за № 2556-2380/І-02/8-0900/20 повідомило позивача, що пенсія позивачу за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року нарахована та виплачена відповідно до норм чинного законодавства, внаслідок чого, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вказаний період. Позивач вважає, що з 01.01.2014 року Законом України Про державний бюджет України на 2014 рік від 16.01.2014 № 719-VІІ не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених статтями 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому чинним залишався Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. З 03.08.2014 року Закону України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Внаслідок чого, позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови у проведенні обчислення та виплати ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року пенсії по інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду відповідно до статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, призначеної відповідної до статтей 50, 54 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 обчислення пенсії по інвалідності з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідно до статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, встановленого частиною 1 статті 28 ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви (а.с.22-23).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2020 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 263 КАС України (а.с.32-33).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 16.11.2020 року (а.с.37-41), згідно змісту якого, представник відповідача щодо можливості задоволення заявлених позовних вимог заперечила. Вказала, що 19.06.2011 набрав чинності Закон України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік № 3491-VI від 14.06.2011, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50 - 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. На виконання вимог вищезазначеного закону Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 06.07.2011 № 745 Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету та постанову від 23.11.2011 № 1210 Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. На думку представника відповідача, у Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області були відсутні підстави для виплата пенсії в інших розмірах, ніж це було передбачено постановами Кабінету Міністрів України № 745 та № 1210. Окрім цього, представник відповідача вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив наступне.
ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та має ІІІ групу інвалідності (захворювання пов`язане з наслідками Чорнобильської катастрофи), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 29.08.2019 року та копією довідки до акту огляду медико-соціальної комісії серії МСЕ № 018821 від 19.12.2001 (а.с. 9-10).
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.
ОСОБА_1 звернулася з заявою від 05.08.2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якій просила здійснити перерахунок пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року відповідно до частини 4 статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю - у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком (а.с. 11).
За результатами розгляду заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом від 01.09.2020 року за № 2556-2380/І-02/8-0900/20 повідомило позивача, що пенсія позивачу за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року нарахована та виплачена відповідно до норм чинного законодавства, внаслідок чого, відсутні підстави для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вказаний період (а.с. 12-13).
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачу з 01.01.2014 року до 02.08.2014 року пенсії по інвалідності, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, призначеної відповідно до статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач звернулася з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28.02.1991 (далі Закон № 796-XII).
Статтею 49 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи встановлено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до частини 4 статті 54 вказаного Закону (в редакції від 09 липня 2007 року, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008) в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими: по ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком.
Згідно з частиною 1 статті 50 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (в редакції від 09 липня 2007 року згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008) особам, віднесеним до першої категорії, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах: інвалідам ІІІ групи - 50 % мінімальної пенсії за віком.
Вихідним критерієм розрахунку додаткової пенсії є мінімальна пенсія за віком, розмір якої, згідно з частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.
Іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював інший, немає.
Статтею 3 Бюджетного Кодексу України визначено бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, який становить один календарний рік, починаючи 1 січнем кожного року і закінчуючи 31 груднем того ж року.
Законом України Про внесення змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік № 3491-VI від 14 червня 2011 року розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2011 рік доповнено пункт 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011).
Таким чином, Законом України Про Державний бюджет України на 2011 рік № 3491-VI від 14 червня 2011 року Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені статтями 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991 розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
На виконання Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік № 3491-VI від 14 червня 2011 року Кабінетом Міністрів України 06.07.2011 прийнято постанову Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету № 745, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, пунктами 1, 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.
Постановою Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, яким також визначався розмір пенсії позивача.
Надалі пункт 3 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2012 рік №4282-VI від 22 грудня 2011 року (набрав чинності 01 січня 2012 року) та пункт 4 Прикінцевих положень Закону України Про Державний бюджет України на 2013 рік №5515-VI від 06 грудня 2012 року (набрав чинності 01 січня 2013 року), встановлено, що норми і положення статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №796-XII від 28.02.1991 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.
Згідно частиною 3 статті 67 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підвищується розмір пенсії, визначений статтею 54 цього Закону, а також розмір додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 розмір щомісячної компенсації сім`ям за втрату годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи. Перерахунок пенсії здійснюється з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.
В свою чергу, Законом України Про Державний бюджет України на 2014 рік не було передбачено обмежень щодо застосування статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28.02.1991, внаслідок чого, з 01 січня 2014 року діяли положення цих статей, відповідно до яких розміри пенсій для інвалідів ІІІ групи, щодо яких установлено зв`язок із Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими 6 мінімальних пенсій за віком, а особам, які є інвалідами ІІІ групи і віднесені до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах 50 % мінімальної пенсії за віком.
Законом України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2014 рік від 31 липня 2014 року, який набрав чинності 03 серпня 2014 року, було доповнено Розділ Прикінцеві положення Закону України Про державний бюджет України на 2014 рік п. 6-7 якими встановлено, що норми і положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-XII від 28.02.1991 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на 2014 рік.
Приймаючи до уваги, що Закон України Про внесення змін до Закону України Про державний бюджет України на 2014 рік від 31 липня 2014 року № 1622-VІІ опубліковано в газеті Голос України 02 серпня 2014 року № 146, він набрав чинності 03 серпня 2014 року, то визначення порядку та розмірів виплат зазначеним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України з 03 серпня 2014 року.
На підставі наведеного та з урахуванням внесених змін у Закон України Про Державний бюджет України на 2014 рік, які набрали чинності 03 серпня 2014 року, суд вважає, що починаючи саме з цієї дати (03 серпня 2014 року), застосовуються положення Постанови КМУ № 1210.
Виходячи з пріоритетності законів над підзаконними актами, з 01 січня 2014 року по 02 серпня 2014 року включно застосуванню підлягали норми статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а не постанова Кабінету Міністрів № 1210 від 23 листопада 2011 року.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року в справі № 709/1605/17, від 24 жовтня 2019 року в справі № 522/5266/17.
За вказаних обставин, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у проведенні перерахунку та виплаті пенсії позивача за період з 01.01.2014 року до 02.08.2014 року включно, з урахуванням належного їй права на пенсію у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та на додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, є протиправною.
Щодо доводів відповідача про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, то суд вказує на таке.
Заробітна плата та пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Так згідно з статті 1 Закону України № 2235-III Про громадянство України заробітна плата і пенсія включені до переліку законних джерел існування.
В частині 2 статті 2 Закону України № 2050-III Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати заробітна плата і пенсія також включені до переліку доходів.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
З огляду на позицію Конституційного Суду України в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України можна дійти висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.
Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі № 806/1952/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 676/1557/16-ц.
Аналіз такої правової позиції Верховного Суду щодо дотримання строку звернення до суду в подібних правовідносинах надано в ухвалі Верховного Суду від 20.11.2019 у справі № 620/774/19.
Окрім цього, при розгляді справ в подібних правовідносинах, Верховний Суд у вже згаданих постановах від 11.12.2018 року у справі № 709/1605/17, від 19.09.2019 року у справі № 328/3607/15-а, від 24.10.2019 в справі № 522/5266/17, не встановив факту пропуску позивачем строку звернення до суду з позовом за вказаний спірний період.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення.
З огляду на те, що ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України Про судовий збір, а доказів понесення сторонами інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не представлено, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсії за період з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року включно відповідно до статей 50, 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач:

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Суддя Панікар І.В.