Справа № 161/16102/20
Суддя: Івасюта Л. В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/396/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі

головуючої судді Івасюти Л.В.

з участю секретаря судових засідань Мельничук Т.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, про визнання незаконною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із вищевказаним позовом, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №070203 від 20.06.2020 винесену поліцейським інспектором Поліщуком В. М. про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП. Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 20.06.2020 керуючи автомобілем марки «Chevrolet», модель «Laretti», д.н.з. НОМЕР_1 по трасі Київ-Чоп, 236 км, Житомирської області перестроюючись з однієї смуги руху в іншу, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розподіляє транспортні потоки попутнього напрямку, чим порушив пп. дод.2 (2.1 розмітки) правил дорожнього руху (далі ПДР).

Свій позов обґрунтовує тим, що 20.06.2020 керуючи автомобілем марки «Chevrolet», модель «Laretti», д.н.з. НОМЕР_1 по трасі Київ-Чоп, 236 км, Житомирської області був зупинений працівником поліції, який звинуватив його у порушенні ПДР, з чим позивач не погодився, та постійно про це говорив поліцейському, який не врахувавши його заперечення виніс оскаржувану постанову, не надавши при цьому позивачу будь-яких доказів вчинення ним порушення ПДР, вважає, що постанова серії БАА №070203 від 20.06.2020 є незаконною, винесеною із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушенням норм процесуального права, а відповідачем при винесені постанови було допущено грубі порушення з огляду на вказане, просить суд поновити йому строк на оскарження даної постанови, визнати її незаконною та скасувати.

Ухвалою суду від 19.10.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Позивач у судовому засідання позов підтримав та просив суд його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та дату розгляду справи належним чином був повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням, у відзиві наданому суду 10.11.2020 відповідач позов не визнав, просив у його задоволені відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача за наявними матеріалами справи.

Заслухавши почснення позивача, дослідивши матеріали справи та подані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке.

20 червня 2020 року поліцейським Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області Поліщуком В.М. винесено постанову БАА №070203 від 20.06.2020, якою ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він керуючи автомобілем марки «Chevrolet», модель «Laretti», д.н.з. НОМЕР_1 по трасі Київ-Чоп, 236 км, Житомирської області перестроюючись з однієї смуги руху в іншу, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розподіляє транспортні потоки попутнього напрямку, чим порушив пп. дод.2 (2.1 розмітки) ПДР, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 коп.

З обґрунтувань позовної заяви вбачається, що відповідачем не здійснено будь-якої підготовки до розгляду справи, не вирішено клопотання, не досліджені докази, окрім того сама постанова не містить посилань на докази (показання свідків, показання технічних приладів, на офіційні документи тощо) на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення водієм адміністративного правопорушення, що позивач вважає грубим порушенням вимог КУпАП.

Зокрема, позивач пояснює, що дійсно рухався 20.06.2020 близько 09 год. 45 хв. по «Chevrolet», модель «Laretti», д.н.з. НОМЕР_1 по трасі Київ-Чоп, 236 км, Житомирської області, за його словами, дотримуючись правил дорожнього руху та суцільну смугу руху при перестроюванні з одного ряду в інший не перетинав, на вказаному відрізку дороги був зупинений поліцейським, після чого водієві повідомили, що він вчинив порушення ПДР та винесено постанову за ч.1 ст.122 КУпАП. На прохання водія надати докази скоєння ним цього правопорушення, йому повідомили що все є на відео, але з самим відеозаписом йому ознайомитися відмовили, натомість інший інспектор поліції за допомогою свого власного мобільного телефону показав відео де рухається невідомий позивачу автомобіль, та ствердив, що це автомобіль ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст. ст. 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Згідно з ч.2 ст.76 КАС України, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Керуючись положеннями ч. ч. 1, 3-5 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стороною відповідача відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, на підтвердження своїх заперечень не надано суду жодних належних та допустимих доказів наявності в діях позивача адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та вини позивача в його вчиненні як то: пояснень свідків, показань технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналіз законодавчих норм, заперечення сторони позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення дає підстави дійти висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень, повинен був зібрати та належним чином оформити докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення для спростування позиції позивача.

Так, постанова відносно ОСОБА_1 винесена за ч.1 ст.122 КУпАП, у зв`язку із тим, що останній перестроюючись з однієї смуги руху в іншу, перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розподіляє транспортні потоки попутнього напрямку, чим порушив пп. дод.2 (2.1 розмітки).

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З постанови про накладення адміністративного стягнення встановлено, що в п.7. вказаної постанови відсутні будь-які посилання на докази, на основі яких ґрунтується висновок поліцейського щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення від інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлення останнім доводів.

Згідно положень ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, щодо якої розглядається справа, опис обставин, установлених при розгляді справи, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, прийняте посправі рішення, а постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, крім даних визначених вище, повинна містити відомості, серед іншого про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис тощо.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України, від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010, Конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: права і свободи людини і громадянина, закріплені в Конституції, не є вичерпними; конституційні права і свободи не можуть бути скасовані; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (стаття 22); громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом (частина перша статті 24); юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема враховуючи той факт, що сама по собі постанова не може бути єдиним доказом вчинення правопорушення у справі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №070203 від 20.06.2020 підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як випливає з матеріалів справи, 23.06.2020 ОСОБА_1 звертався до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 25.06.2020 вищевказану адміністративну справу було передано за підсудністю до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

13.07.2020 позов ОСОБА_1 надійшов до Луцького міськрайонного суду Волинської області та переданий для розгляду судді Рудської С.М.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.07.2020 вищевказаний адміністративний позов ОСОБА_1 , у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 160 КАС України, було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

ОСОБА_1 наведені в ухвалі недоліки не усунув, в зв`язку з чим ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.08.2020 позов було повернуто позивачу.

Таким чином, строк звернення до суду з даним позовом ОСОБА_1 пропущений з поважних причин.

Оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи невідповідність дійсних обставин справи, обставинам які викладені в оскаржуваній постанові, суд вважає, що строк пропущений позивачем на оскарження постанови серії БАА №070203 від 20.06.2020 підлягає поновленню, а сама постанова до скасування.

Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, відповідно до вимог ст.139 КАС України з Головного управління Національної поліції в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) 40 коп. на користь позивача, яким було сплачено відповідний судовий збір при поданні позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 20, 72, 73, 74, 76, 77, 90, 243-246, 271, 286, 286 КАС України, ч.1 ст.122, 251, 280 КУпАП суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії БАА №070203 від 20 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 20 червня 2020 року серії БАА №070203, винесену поліцейським Новоград-Волинського ВП ГУНП у Житомирській області Поліщуком В.М.про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області, адреса вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир за рахунок його бюджетних асигнувань в користь позивача ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) 40 коп.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Головне управління національної поліції у Житомирській області, код ЄДРПОУ невідомо , адреса: вул. Старий бульвар, 5/37, м. Житомир.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта