Справа № 640/21575/20
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Київ № 640/21575/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Міністерства оборони України

до Державної аудиторської служби України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Монітор»

про визнання протиправним та скасування висновку

ВСТАНОВИВ:

Міністерство оборони України (далі по тексту - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної аудиторської служби України (далі - відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі за процедурою UA-2020-07-15-007400-с, Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне) вид 1), проведеної Міністерством оборони України; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відповідач вийшов за межі моніторингу процедури закупівлі UA-2020-07-15-007400-c, оскільки свої висновки щодо порушення законодавства у сфері публічних закупівель обґрунтував неправомірним визначенням переможця аналогічної закупівлі, проведеної в 2019 році; також зазначає, що ним не порушені вимоги частини 4 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки замовник не вимагає документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 1 і 7 частини 1 статті 17 названого Закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позову представник відповідача у відзиві на позов вказує, що держаудит проведено на підставі пункту 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі». Наказ від 25 серпня 2020 року №236 «Щодо зупинення рішення про початок моніторингу процедур закупівлі» було оприлюднено в персональному кабінеті електронної системи закупівель. При цьому відповідач наголошує, що запит під час проведення моніторингу щодо надання пояснень, інформації та документів є правом, а не обов`язком відповідача та звертає увагу, що позивач правом на подачу пояснень та документів з власної ініціативи не скористався.

Також відповідач вказує, що за результатом держмоніторингу встановлено порушення позивачем частини 4 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та частини 11 статті 3, пункту 6 частини 1 статті 4 Закону України «Про особливості здійснення закупівель, товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», з огляду на що затверджено оскаржуваний висновок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року в задоволенні клопотання Державної аудиторської служби України про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 листопада 2020 року залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Монітор» до участі у розгляді справи № 640/21575/20 в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Третя особа у письмових поясненнях підтримала позовні вимоги та зазначила, що висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі за процедурою UA-2020-07-15-007400-с, Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне) вид 1) є таким, що винесений поза межами повноважень відповідача.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Державною аудиторською службою України 17 серпня 2020 року прийнято та оприлюднено в електронній системі закупівель рішення про проведення моніторингу закупівель (Повідомлення про прийняття рішення про початок моніторингу процедури закупівлі, наказ Державної аудиторської служби України від 17 серпня 2020 року № 232 «Про початок моніторингу процедур закупівель») за процедурою UA-2020-07-15-007400-c, Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне), вид 1).

За результатами проведення моніторингу закупівель Державною аудиторською службою України складеного Висновок про результати моніторингу закупівлі від 04 вересня 2020 року №807 (далі - Висновок), яким встановлені наступні порушення: за результатами аналізу питання відповідності тендерної документації вимогам Закону установлено порушення вимог частини четвертої статті 17 Закону № 922; за результатами аналізу питань щодо надання роз`яснення до тендерної документації установлено порушення вимог частини одинадцятої статті 3 Закону № 1356-VIII; за результатами аналізу питання розгляду цінової пропозиції учасника відбору ТОВ «Монітор» за лотом 1, 2 установлено порушення вимог пункту 6 частини першої статті 4 Закону № 1356-VIII; за результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані (додатку), оприлюднення інформації про закупівлю, правильності заповнення форм документів, затверджених Уповноваженим органом, - порушень не встановлено.

Незгода позивача із обґрунтуванням та підставами винесеного Висновку зумовила звернення до суду з даним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення №43), Державна аудиторська служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба, відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення №43, реалізує державний фінансовий контроль через здійснення, зокрема: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Правові та організаційні засади здійснення фінансового контролю в Україні визначені Законом України від 26 січня 1993 року №2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-ХІІ).

Відповідно до статті 2 Закону №2939-ХІІ головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.

Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-ХІІ контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України «Про публічні закупівлі», проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування.

Перевірка закупівель у замовників проводиться за місцезнаходженням юридичної особи, що перевіряється, чи за місцем розташування об`єкта права власності, щодо якого проводиться перевірка, і полягає у документальному та фактичному аналізі дотримання замовником законодавства про закупівлі. Результати перевірки закупівель викладаються в акті перевірки закупівель.

Моніторинг закупівлі здійснюється за місцезнаходженням органу державного фінансового контролю.

Згідно пункту 4 частини 2 статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» від 25 грудня 2015 року №922-VIII (далі - Закону №922-VIII) рішення про початок моніторингу процедури закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник (або уповноважена керівником особа) за наявності однієї або декількох із таких підстав: виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.

Отже, відповідач, призначаючи та здійснюючи моніторинг закупівлі, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений законом.

За змістом статті 8 Закону №922-VIII, моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання.

Рішення про початок моніторингу закупівлі приймає керівник органу державного фінансового контролю або його заступник за наявності однієї або декількох із таких підстав: 1) дані автоматичних індикаторів ризиків; 2) інформація, отримана від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 3) повідомлення в засобах масової інформації, що містять відомості про наявність ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель; 4) виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель; 5) інформація, отримана від громадських об`єднань, про наявність ознак порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявлених за результатами громадського контролю у сфері публічних закупівель відповідно до статті 9 цього Закону.

Для аналізу даних, що свідчать про ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, можуть використовуватися: інформація, оприлюднена в електронній системі закупівель; інформація, що міститься в єдиних державних реєстрах; інформація в базах даних, відкритих для доступу центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю; дані органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, замовників та учасників процедур закупівель, що можуть бути отримані органами державного фінансового контролю у порядку, встановленому законом.

Рішення про початок моніторингу закупівлі оприлюднюється протягом двох робочих днів з дня його прийняття в електронній системі закупівель органом державного фінансового контролю із зазначенням унікального номера оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєного електронною системою закупівель, та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікального номера повідомлення про намір укласти договір та дати його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу, а також опису підстав для здійснення моніторингу закупівлі. Рішення про початок моніторингу закупівлі не зупиняє проведення процедур закупівель, визначених цим Законом.

Строк здійснення моніторингу закупівлі не може перевищувати 15 робочих днів з дати оприлюднення рішення про початок моніторингу закупівлі в електронній системі закупівель.

Протягом строку проведення моніторингу закупівлі орган державного фінансового контролю має право через електронну систему закупівель запитувати у замовника пояснення щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу закупівлі. Усі такі запити про надання пояснень автоматично оприлюднюються електронною системою закупівель. Замовник протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення запиту про надання пояснень щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу закупівлі, повинен надати відповідні пояснення через електронну систему закупівель.

Замовник у межах строку здійснення моніторингу закупівлі має право з власної ініціативи надавати пояснення щодо прийняття рішень та/або вчинення дій чи бездіяльності, які є предметом дослідження в рамках моніторингу закупівлі.

За результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

У висновку обов`язково зазначаються: 1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження; 2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість; 3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу; 4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі; 5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.

Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.

У разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.

Так, щодо висновків відповідача про порушення позивачем частини 4 статті 17 Закону №922-VIII, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №922-VIII замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника або відмовити в участі у переговорній процедурі закупівлі (крім випадків, зазначених у пунктах 2, 4, 5 частини другої статті 40 цього Закону) в разі, якщо, зокрема:

-замовник має незаперечні докази того, що учасник процедури закупівлі пропонує, дає або погоджується дати прямо чи опосередковано будь-якій службовій (посадовій) особі замовника, іншого державного органу винагороду в будь-якій формі (пропозиція щодо найму на роботу, цінна річ, послуга тощо) з метою вплинути на прийняття рішення щодо визначення переможця процедури закупівлі або застосування замовником певної процедури закупівлі (пункт 1 частини 1 статті 17 Закону №922-VIII);

-тендерна пропозиція подана учасником конкурентної процедури закупівлі або участь у переговорній процедурі бере учасник, який є пов`язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі та/або з уповноваженою особою (особами), та/або з керівником замовника (пункт 7 частини 1 статті 17 Закону №922-VIII).

Згідно з частиною 4 статті 17 Закону №922-VIII, замовник не вимагає від учасників документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 1 і 7 частини першої цієї статті.

При цьому, частиною 2 статті 22 Закону №922-VIII передбачено, що тендерна документація повинна містити інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.

Як вбачається з матеріалів справи, тендерним комітетом Міністерства оборони України, зокрема протоколом засідання тендерного комітету Міністерства оборони України від 24 липня 2020 № 75/398/2, затверджено Оголошення про проведення відбору учасників на закупівлю «Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне), вид 1)» у відповідності до вимог частини четвертої статті 3 Закону для потреб оборони.

Підпунктом 2 пункту 12.4 Оголошення про проведення відбору учасників визначено, що після завершення електронного аукціону учаснику на переговори, з метою перевірки відповідності кваліфікаційним критеріям та вимогам, визначеним у статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі», необхідно надати наступні документи на підтвердження вимогам, визначеним у статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі»:

1) Довідка/інформація в довільній формі про те, що відомості про юридичну особу, яка є учасником, не внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення;

2) Довідка/інформація в довільній формі про те, що службову (посадову) особу учасника процедури закупівлі, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, не було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з використанням дитячої праці чи будь-якими формами торгівлі людьми;

3) Довідка/інформація в довільній формі, що підтверджує відсутність у замовника підстави для прийняття рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та можливість відхилити пропозицію учасника в разі, якщо учасник процедури закупівлі не виконав свої зобов`язання за раніше укладеним договором про закупівлю з замовником, що призвело до його дострокового розірвання, і було застосовано санкції у вигляді штрафів та/або відшкодування збитків - протягом трьох років з дати дострокового розірвання такого договору.

З урахуванням зазначеного, на думку суду, позивачем не допущено порушень у відповідній частині Оголошення про проведення відбору учасників.

Щодо доводів відповідача про порушення позивачем вимог частини 11 статті 3 Закону України №2939-ХІІ, суд зазначає таке.

Так, частина 11 статті 3 Закону № 1356-VIII визначає право учасника звернутися через електронну систему закупівель до замовника за роз`ясненнями щодо технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі та/або щодо кваліфікаційних критеріїв до учасників відбору, та/або з вимогою про усунення порушення під час проведення процедури закупівлі.

На таке звернення замовник повинен протягом двох робочих днів з дня оприлюднення звернення надати відповідь на нього в електронній системі закупівель.

Відповідач вказує, що під час моніторингу встановлено, що замовник на звернення за 7 роз`ясненнями до тендерної документації, які оприлюднені в електронній системі закупівель 23 липня 2020 року та 24 липня 2020 року оприлюднив роз`яснення 29 липня 2020 року, чим порушив строк у два робочі дні з дня оприлюднення звернень, визначений частиною 11 статті 3 Закону № 1356-VIII.

Відповідно до абзацу 4 частини 11 статті 3 Закону № 1356-VIII у разі несвоєчасного надання або ненадання замовником відповіді на звернення строк подання цінових пропозицій продовжується в електронній системі закупівель таким чином, щоб з моменту надання відповіді до закінчення строку подання цінових пропозицій залишалося не менше двох робочих днів.

З системного аналізу викладеного вбачається, що порушення строку, визначеного частиною 11 статті 3 Закону № 1356-VIII, має правовим наслідком продовження строку цінових пропозицій та не є підставою для відміни процедури закупівлі.

Щодо висновку відповідача про порушення позивачем пункту 6 частини 1 статті 4 Закону № 1356-VIII, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Замовник в пункті 12.1 та підпункті 3 пункту 12.3 Оголошення про проведення відбору учасників для проведення переговорної процедури закупівлі для потреб оборони (далі - Оголошення) установив для учасників вимогу щодо документального підтвердження досвіду виконання аналогічного (аналогічних) за предметом закупівлі договору (договорів), а саме: сканований оригінал/копія аналогічного договору щодо постачання індивідуального обмундирування (кожух звичайний (пальто хутряне) за 2018 рік або 2019 рік, або 2020 рік з усіма додатками, що є невід`ємною частиною договору (у разі наявності) та сканований оригінал або копія відгуку (виданий суб`єктом господарювання з яким було укладено договір) із зазначенням дати і номеру договору (на який надано відгук) та інформації про належне виконання договору, у тому числі стосовно якості та строків.

На підтвердження зазначених вимог (пункт 12.1 та підпункт 3 пункту 12.3 Оголошення) учасник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Монітор» надав у складі цінової пропозиції за лотом 1, 2 скановану копію договору від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 постачання індивідуального обмундирування (кожух звичайний (пальто хутряне).

При цьому процедура закупівлі за номером ID: UA-2019-03-29-000801-b, за якою укладений договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 між Міністерством оборони України та ТОВ «Монітор», проведена з порушенням норм частини 12 статті 18 Закону №922-VIII (в редакції від 01 січня 2019 року), а саме: Міністерство оборони України (замовник) уклало договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 з переможцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Монітор» всупереч рішення колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 08 травня 2019 року № 5672-р/пк-пз, яким орган оскарження зобов`язав Міністерство оборони України скасувати рішення про визначення переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю «Монітор».

Позивач вказує, що тендерним комітетом Міністерства оборони України на виконання рішення колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 08 травня 2019 року № 5672-р/пк-пз за процедурою закупівлі UA-2019-03-29-000801-Ь 15 травня 2019 року скасовано рішення про визначення переможцем Товариство з обмеженою відповідальністю «Монітор» за процедурою закупівлі - «ДК 021:2015:35810000-5 - Індивідуальне обмундирування».

Так, позивач вказує, що ним повторно проведено переговори з переможцем торгів Товариством з обмеженою відповідальністю «Монітор» та укладено договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 постачання індивідуального обмундирування (кожух звичайний (пальто хутряне).

Проте, відповідач вказує, що позивач не виконав рішення колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель від 08 травня 2019 року № 5672-р/пк-пз щодо скасування рішення про визначення переможцем Товариством з обмеженою відповідальністю «Монітор», отже договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Монітор» є нікчемним.

Згідно зі статтею 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 Цивільного Кодексу України.

Відповідач вказує, що договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Монітор», укладений за результатами закупівлі індивідуального обмундирування за номером ID: UA-2019-03-29-000801-b, яка проведена з порушенням вимог Закону №922-VIII, може бути визнаний недійсним як такий, що суперечить вимогам Закону №922-VIII та інтересам держави та суспільства.

Разом з тим, станом на час розгляд даної справи договір від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169 недійсним не визнаний, відсутні докази реагування відповідача в рамках процедури закупівлі за номером ID: UA-2019-03-29-000801-b.

З огляду на викладене, суд вважає необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами, доводи відповідача про нікчемність договору від 29 травня 2019 року № 286/3/19/169.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем надано суду достатні документальні докази, якими підтверджується протиправність оскаржуваного висновку, в той час, як відповідачем належним чином не доведено правомірність та обґрунтованість такого висновку з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов Міністерства оборони України задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України про результати моніторингу закупівлі за процедурою UA-2020-07-15-007400-с, Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (Кожух звичайний (пальто хутряне) вид 1), проведеної Міністерством оборони України.

3.Стягнути на користь Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, ) за рахунок Державної аудиторської служби України (04070, місто Київ, вулиця Сагайдачного, будинок 4, ) судовий збір в сумі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.І. Кузьменко