Справа № 826/17534/16
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення стягнення від 31.10.2016 №014.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивач не здійснює виробництво палива ДП-Л-Євро5-ВО під торговим знаком, крім того, позивачем, як реалізатором продукції, що виробляється іншим Товариством, надана вся необхідна інформація у відповідності до положеннями ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що ТОВ «Лукойл-Волгограднафтопереробка» не є виробником і не несе відповідальності за паливні продукти, виготовлені позивачем, а посилання апелянта на те, що він не є виробником дизельного палива не мають під собою жодного правового підґрунтя.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу від 22.08.2016 №204 та направлення від 22.08.2016 №089/204 у період з 06.09.2016 по 13.09.2016 головним спеціалістом відділу контролю у сфері захисту споживачів, реклами, антитютюнового законодавства Управління захисту споживачів Прокопенко Ю.С. проведено планову перевірку дотримання законодавства про захист прав споживачів на АЗС №25-02 ПІІ «Амік Україна» за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, село Лемеші, вулиця Магістральна, 49, за результатами якої складено акт перевірки дотримання законодавства про захист прав споживачів від 13.09.2016 №0043 (а.с.8-11), відповідно до якого під час перевірки встановлено порушення:

- відсутня достовірна інформація про дату виготовлення палива дизельного Экто-ДП-Л-Євро5-В0, отриманого по товарно-транспортній накладній №BR-4419 від 04.08.2016 - у паспорті якості від 04.08.2016 №1185 зазначена дата виготовлення - 13.07.2016, фактично дата виготовлення - 04.08.2016, відповідно до акта змішування нафтопродуктів від 04.08.2016 №BR-4419;

- відсутня достовірна інформація про виробника та місцезнаходження палива дизельного Экто-ДП-Л-Євро5-В0, отриманого по товарно-транспортній накладній від 04.08.2016 №BR-4419 (5036 л) - у паспорті якості від 04.08.2016 №1185 зазначено завод-виробник ТОВ «Лукойл- Волгограднафтопереробка» (Росія, місто Волгоград, вулиця 40 років ВЛКСМ, 55), а фактично виробником дизельного палива є ПІІ «Амік Україна», місто Київ, вулиця Верхній Вал, 68 (адреса потужностей - нафтобаза смт. Бородянка, вулиця Привокзальна, 1а), відповідно до акта змішування нафтопродуктів від 04.08.2016 №BR-4419;

- відсутня декларація на відповідність на паливо дизельне Экто-ДП-Л-Євро5-В0, отриманого згідно з товарно-транспортної накладної від 04.08.2016 №BR-4419.

- нафтопродукти позначені з порушенням вимог технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № №927 - у розрахункових документах АЗС позначено Бензин А-95 Євро, необхідно - бензин А-95-Євро5-Е5, у розрахункових документах АЗС позначено Бензин А-92 Євро, необхідно - бензин А-92-Євро5-Е5, у розрахункових документах АЗС позначено ДТ Евро марки F вид І, необхідно - ДП-Л-Євро5-В0, у розрахункових документах АЗС позначено ДП Экто, необхідно - Экто-ДП-Л-Євро5-В0.

Виконувачем обов`язків начальника ГУ Держпродспоживслужби в Чернігівській області прийнято постанову від 31.10.2016 про накладення на ПІІ «Амік Україна» стягнень (а.с.7), передбачених статтею 23 Закону України «Про захист прав споживачів» УЗС№014, відповідно до якої за відсутність достовірної інформації про дату виготовлення, найменування місцезнаходження виробника палива дизельного Экто-ДП-Л-Євро5-В0, отриманого згідно з товарно-транспортної накладної від 04.08.2016 №BR-4419 (5036 л), яке знаходилось на реалізації на АЗС №25-02 ПІІ «Амік Україна» за адресою: вулиця Магістральна, 49, село Лемеші, Козелецький район до позивача застосовано штраф у розмірі 21593,71 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача щодо протиправності накладення стягнень внаслідок не зазначення в документах на пальне виробником ПІІ «Амік Україна», яким здійснювалось змішування пального та його реалізація.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Механізм здійснення державного контролю посадовими особами Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів та її територіальних органів за додержанням законодавства про захист прав споживачів суб`єктами господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, крім Держспоживінспекції в Автономній Республіці Крим визначається Порядком проведення перевірок у суб`єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, у тому числі ресторанного господарства, якості продукції, додержання обов`язкових вимог щодо безпеки продукції, а також додержання правил торгівлі та надання послуг, який затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.03.2012 року №310 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 11.05.2012 року за №743/21056 (далі - Порядок №310), який відтворює приписи щодо організації перевірок, врегульовані Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 5 названого Закону планові заходи здійснюються відповідно до річних або квартальних планів, які затверджуються органом державного нагляду (контролю) до 1 грудня року, що передує плановому, або до 25 числа останнього місяця кварталу, що передує плановому.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ, який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу, яке підписується керівником або заступником керівника органу державного нагляду (контролю) (із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові) і засвідчується печаткою.

Пунктом 2.7 Порядку №310 визначено, що перед проведенням планової перевірки відповідний орган з питань захисту прав споживачів надсилає суб`єкту господарювання письмове повідомлення про проведення планової перевірки не пізніше ніж за десять днів до дня її проведення.

Частиною 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю), у разі виявлення порушень вимог законодавства, складає акт.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1442 затверджено «Правила роздрібної торгівлі нафтопродуктами» (далі - Правила №1442), які визначають порядок приймання та роздрібної торгівлі бензином, дизельним паливом, скрапленим вуглеводневим газом, гасом, маслами, мастилами (далі - нафтопродукти), розфасованими нафтопродуктами, а також регламентують вимоги стосовно дотримання прав споживачів щодо належної якості нафтопродуктів, безпеки для життя та здоров`я споживачів, навколишнього природного середовища і рівня торговельного обслуговування.

Правила поширюються на всіх суб`єктів господарювання на території України, які зареєстровані в установленому порядку.

Відповідно до п. 9 Правил №1442 суб`єкт господарювання, що здійснює продаж нафтопродуктів, зобов`язаний своєчасно надати споживачеві необхідну доступну та достовірну інформацію про нафтопродукти, а також на вимогу споживача - копію документа про якість (паспорт якості) та копію декларації про їх відповідність.

Така інформація доводиться до відома споживачів шляхом зазначення у супровідній документації, що додається до нафтопродуктів, на етикетці (для розфасованих нафтопродуктів), а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), прийнятим для відповідного виду продукції.

В інформації про нафтопродукти зазначаються: найменування, марка та вид нафтопродуктів; дані показників їх якості; ціна; правила та умови їх ефективного і безпечного використання; для розфасованих нафтопродуктів - номінальна кількість товару в одиниці маси, об`єму або іншої фізичної величини, а також гранично допустимі відхилення від номінальної кількості або посилання на нормативний документ, згідно з яким їх установлено; відомості про умови зберігання, строк придатності, необхідні дії споживача після його закінчення, а також можливі наслідки в разі невчинення таких дій; відомості про виробника, його місцезнаходження та контактна інформація; найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання, який виконує функції з прийняття претензій від споживача.

Інформація подається споживачеві згідно із законодавством про мови.

Суб`єкт господарювання зобов`язаний поінформувати споживача про можливість виникнення небезпеки для життя, здоров`я споживача та його майна, навколишнього природного середовища у разі порушення правил пожежної та екологічної безпеки під час поводження з нафтопродуктами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року №927 відповідно до статті 14 Закону України «Про стандарти, технічні регламенти та процедури оцінки відповідності» затверджено Технічний регламент щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - Технічний регламент), який встановлює вимоги до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив (далі - палива), що виробляються, вводяться в обіг та реалізуються на території України, з метою захисту життя та здоров`я людини, тварин, рослин, національної безпеки, охорони навколишнього середовища та природних ресурсів.

Пунктами 7-9 Технічного регламенту встановлено, що під час роздрібного постачання (реалізації) палива позначення палив повинне бути розміщено у місцях, доступних для споживача (на паливо-розподільчому обладнанні), а також відображено в розрахункових документах.

На вимогу споживача (покупця) продавець повинен надати копію документа про якість (паспорт якості) палива та копію декларації про відповідність.

Кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); дані про вид та кількість добавок (присадок); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою.

Згідно п. 12 Технічного регламенту за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи автомобільних бензинів: Євро3, Євро4, Євро5. Автомобільні бензини повинні відповідати вимогам, наведеним у додатку 2 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 13 Технічного регламенту за екологічними показниками встановлено такі екологічні класи дизельного палива: Євро3, Євро4, Євро5. Дизельне паливо повинно відповідати вимогам, наведеним у додатку 3 до цього Технічного регламенту.

Пунктом 8 Технічного регламенту зазначено, що кожна партія палива, що вводиться в обіг або перебуває в обігу, повинна мати документ про якість (паспорт якості) палива.

Документ про якість (паспорт якості) палива повинен містити: дату видачі і номер документа; назву, марку палива; товарний знак підприємства-виробника, його назву та адресу; назву та адресу постачальника (за наявності); дату виготовлення палива; дату відбирання проби та дату проведення випробування; нормативні значення та фактичні результати випробувань, які підтверджують відповідність марки палива вимогам цього Технічного регламенту; відомості щодо декларації про відповідність; посилання на нормативні документи на методи випробування згідно з нормативним документом на паливо; номер партії (резервуара); підпис начальника відділу технічного контролювання або керівника лабораторії, яка виконує функції відділу, або уповноваженої особи, завірений печаткою. (п. 9 Технічного регламенту).

З матеріалів справи вбачається, що як супровідний документ до пального Экто-ДП-Л-Євро5-В0 позивачем надано паспорт якості від 04.08.2016 №1885 та акт змішування нафтопродуктів №BR-4419 від 04.08.2016, відповідно до яких до ДП Экто-ДП-Л-Євро5-В0 додається багатофункціональна присадка Hitec-4678.

Згідно з Технологічної інструкції удосконалення якості автомобільних бензинів підвищеної якості згідно з ДСТУ 4840:2007, з метою отримання дизельного палива з торговим знаком «Экто» в умовах ПІІ «Лукойл-Україна» на нафтобазі в м Бориспіль, Київської обл. (далі - Технологічна інструкція), удосконалення здійснюється ПІІ «Лукой-Україна» за допомогою додавання мийного додатку Hitec- 4678.

Водночас, розділ 2 Технологічної інструкції зазначає характеристики саме виготовленої продукції. Розділ 5 «Контроль технологічного процесу» зазначає, що ПІІ «Лукой-Україна» щоквартально проводить аналітичний контроль ДП в акредитованих випробувальних лабораторіях за всіма показниками ДСТУ 4840:2007.

Окрім того, в розділі 5 «Контроль технологічного процесу» вказано, що виробник палива дизельного підвищеної якості з торговим знаком «Экто» користується даними паспорту заводу-виробника або сертифікаційного протоколу випробувань.

Отже, в паспорті якості на дизельне паливо Экто-ДП-Л-Євро5-В0 з торговим знаком «Экто» зазначено інформацію про виробника продукції ТОВ «Лукойл-Волгограднафтопереробка».

Разом з тим, оскільки ТОВ «Лукойл-Волгограднафтопереробка» не є виробником дизельного палива Экто-ДП-Л-Євро5-В0 з торговим знаком «Экто», а пальне фактично виготовлено ПІІ «Амік Україна» (адреса потужностей - нафтобаза смт. Бородянка, вул. Привокзальна, 1а), колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскаржувана постанова відповідача про накладення на ПІІ «Амік Україна» стягнення (за відсутність достовірної інформації про дату виготовлення, найменування та місцезнаходження виробника палива Экто-ДП-Л-Євро5-В0), є обґрунтованою.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, при цьому колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Зокрема, в п.30 Рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, зазначено, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п.29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод не можна розуміти як такий, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду

Текст постанови виготовлено 21 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма