Справа № 160/10712/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Петренко Марією Геннадіївною до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій,-
07 вересня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Петренко Марією Геннадіївною до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:
В мотивування означених вимог позивач зазначила про те, що податковим органом здійснено ряд порушень під час проведення фактичної перевірки, адже суб`єктом вказаної перевірки визначено ФОП ОСОБА_1 , натомість на момент проведення перевірки, не було пред`явлено жодного з передбачених документів для проведення фактичної перевірки, не з`ясовано ким і як здійснюється господарська діяльність, що і призвело до порушення прав позивача та винесення оскаржуваного рішення.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 33 800 грн., а саме: в розмірі 17 000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями; в розмірі 10 000 грн. за роздрібну торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої. У зв`язку із цим, ГУ ДФС у Дніпропетровській області прийнято рішення про застосування (фінансових) санкцій від 15.05.2020 року №0001172/04-36-40-04/ НОМЕР_2 до ОСОБА_3
09.11.2020 року від ФОП ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначила, що на адвокатський запит від 03.09.2020 року відповідачем були направлені документи, які слугували підставою для проведення фактичної перевірки, а саме: наказ про проведення перевірки від 25.03.2019 року, направлення на перевірку №2070 від 21.03.2019 року, направлення на перевірку №2071 від 21.03.2019 року, акт про результати фактичної перевірки від 26.03.2019 року, рішення про застосування фінансових санкцій 15.05.2020 року №0001172/04-36-40-04/ НОМЕР_2 . Однак, на жодному із перелічених документах не міститься підпису осіб, перелічених у п. 80.2. ст. 80 ПКУ, тобто платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки. Направлення таких документів ФОП ОСОБА_1 вже після проведення фактичної перевірки не є достатньої підставою законності вчинених податковим органом дій. До того ж, як убачається із наданих податковим органом матеріалів перевірки на запит від 08.07.2020 року, на фото зображено жінку, яка нібито є продавцем, але її підпису ані в наказах, ані в направленнях, ані в акті не значиться. Крім того, відсутній акт по відмову від підпису.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.09.2020 року зазначена вище справа розподілена та 08.09.2020 року передана судді Пруднику С.В.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що 21.03.2019 року на підставі на підставі п.п. 75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.5 п.п. 80.2.2 п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України та наказу №1640 від 15.03.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області видані направлення на перевірку № 2070 та №2071 для проведення Кам`янським відділом контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з 25.03.2019 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), тривалістю не більше 10 діб.
25.03.2019 року керуючись ст. 19-1, ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі п.п. 80.2.5 п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України винесено наказ №1640-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )».
Як убачається із матеріалів справи, 06.03.2019 року (вх. №2809/9) на адресу ГУ ДФС у Дніпропетровській області надійшов лист Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради від 27.02.2019 року №01-03/303 щодо недопущення незаконної торгівлі алкогольними напоями (пивом) без відповідної ліцензії в тимчасовій споруді, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 . На контролі Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики знаходиться звернення гр. ОСОБА_2 з питання незаконної діяльності тимчасової споруди, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведеної роботи спеціалістами Департаменту було з`ясовано, що в зазначеній споруді здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 . В зазначеному об`єкті здійснюється продаж пива, ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (пивом) суб`єкт господарювання не надавав.
У зв`язку із цим, 25.03.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області керуючись ст. 19, ст.20, п.п.75.1.3 п 75.1 ст.75, на підставі п.п. 80.2.5 п 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та наказу від 25.03.2019 №1640-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )» проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.
В ході проведення фактичної перевірки встановлено реалізація горілки «Сталичная» 40% на розлив 0,1 л за ціною 9 грн. 00 коп., чим порушено ст. 15 ч. 10 ст.18 ЗУ від 19.12.1995 року №481/95ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних; напоїв, тютюнових виробів та пального» із змінами та доповненнями, та вимоги Постанови КМУ від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальна оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв», із змінами та доповненнями.
ГУ ДФС у Дніпропетровській області застосовано до ФОП ОСОБА_1 фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 33 800 грн., а саме: в розмірі 17 000 грн. за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями; в розмірі 10 000 грн. за роздрібну торгівлі алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні ціни на такі напої.
Вважаючи спірне рішення про застосування фінансових санкцій протиправним та безпідставним, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Порядок проведення фактичної перевірки врегульовано статтею 80 Податкового кодексу, згідно з пунктом 80.1 якої, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пунктів 80.1, 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
80.2.1. у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
80.2.2. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
80.2.3. письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
80.2.4. неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального;
80.2.6. у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
80.2.7. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
У нашому випадку фактичну перевірку позивача проведено на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 25.03.2019р. №1640-п, який видано на підставі пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України.
Відповідно із п.80.5 ст.80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Згідно із п.81.1 ст.80 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Як вже зазналось вище, 21.03.2019 року на підставі на підставі п.п. 75.1.3 п.75.1 ст.75, п.п. 80.2.5 п.п. 80.2.2 п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України та наказу №1640 від 15.03.2019 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області видані направлення на перевірку № 2070 та №2071 для проведення Кам`янським відділом контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з 25.03.2019 року фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), тривалістю не більше 10 діб.
25.03.2019 року керуючись ст. 19-1, ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі п.п. 80.2.5 п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України винесено наказ №1640-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )».
25.03.2019 року ГУ ДФС у Дніпропетровській області керуючись ст. 19, ст.20, п.п.75.1.3 п 75.1 ст.75, на підставі п.п. 80.2.5 п 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) та наказу від 25.03.2019 №1640-п «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )» проведено фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання законодавства у сфері обігу підакцизних товарів.
Разом з цим, як було встановлено судом під час розгляду справи, з вище наведеними направленнями на перевірку та наказом про проведення на перевірку позивач взагалі не була ознайомлена.
Отже, у даному випадку на думку суду, контролюючий орган не довів, що він відповідно до вимог пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України вручив позивачу або її уповноваженому представнику або особам, які фактично проводять розрахункові операції копію наказу про проведення фактичної перевірки, докази пред`явлення направлень на проведення перевірки.
При цьому, аналогічна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 14.07.2020 року у справі №806/1175/15.
Слід зазначити, що статтею 15-3 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів.
Так, за приписами наведеної статті забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів:
1) особами, які не досягли 18 років;
2) особам, які не досягли 18 років;
3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв;
4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій;
5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі);
6) з торгових автоматів;
7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива);
8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар);
9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет;
11) у невизначених для цього місцях торгівлі.
Забороняється продаж товарів дитячого асортименту, що імітують тютюнові вироби.
На час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.
Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
У разі відмови покупця надати такий документ продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів такій особі забороняється.
Продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.
Продаж вин столових здійснюється без застосування реєстраторів розрахункових операцій з використанням книжок та книг обліку розрахункових операцій.
Продаж вин з доданням спирту (виноматеріалів оброблених) виноградних власного виробництва ординарних та марочних на розлив з тари місткістю від 50 до 600 л дозволяється суб`єктам господарювання первинного та змішаного виноробства виключно за місцем розташування таких суб`єктів господарювання у межах адміністративно-територіальних одиниць (міст, селищ, сіл) із сплатою акцизного податку у розмірі, встановленому Податковим кодексом України, якщо у ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями про це є відповідний запис органу, що видав таку ліцензію. Річні обсяги продажу вин (виноматеріалів оброблених) на розлив такими суб`єктами господарювання не можуть перевищувати 20 відсотків від річного обсягу вироблених виноматеріалів.
Сільські, селищні та міські ради в межах території відповідної адміністративно-територіальної одиниці можуть встановлювати заборону продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових суб`єктами господарювання (крім закладів ресторанного господарства) у визначений рішенням таких органів час доби.
Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за порушення вказаного Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Частиною другою статті 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів (в редакції виникнення спірних правовідносин) встановлено, що До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:
сплати сум акцизного податку та податку на додану вартість шляхом взаємних заліків, зустрічних зобов`язань, векселями, в тому числі казначейськими, та в інших формах, які не передбачають сплату таких платежів коштами, - у розмірі вартості відвантаженої продукції;
порушення вимог статті 15-3 цього Закону - 6800 гривень;
порушення вимог частини другої статті 15 цього Закону щодо реалізації (передачі) ферментованої тютюнової сировини лише на експорт або виробникам тютюнових виробів - 50 відсотків вартості партії відвантаженого товару;
зберігання та/або використання на митній території України обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, не внесеного до Єдиного реєстру обладнання, - 150000 гривень;
Зазначені штрафи спрямовуються до бюджету згідно з чинним законодавством.
Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

У разі невиконання суб`єктом господарювання рішення органів, зазначених у частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення суду.

У разі виявлення фактів незаконного імпорту та/або придбання паперу цигаркового, фільтрів, зберігання та/або використання обладнання для промислового виробництва сигарет та цигарок, не внесеного до Єдиного реєстру обладнання, органи доходів і зборів не пізніше трьох робочих днів з дня виявлення таких фактів накладають арешт на такий папір цигарковий, такі фільтри, обладнання і звертаються до суду для винесення рішення про їх конфіскацію та знищення. Процедура знищення таких конфіскованих товарів контролюється органом доходів і зборів, що здійснив арешт таких товарів.

Дії органів, які мають право контролю за реалізацією норм цього Закону, можуть бути оскаржені в місячний термін у судовому порядку.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі Порядок № 790).

За приписами пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

При цьому, Закон України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), і достатнім, в даному випадку, є встановлення факту такого продажу особою, що є продавцем та щодо якого будь-які докази на спростування факту притягнення його до адміністративної відповідальності або оскарження матеріали справи не містять.

Так, у нашому випадку з наданих із наданих податковим органом матеріалів перевірки на фото зображено жінку, яка нібито є продавцем, однак підпис цієї особи як у наказах, направленнях, та в акті перевірки відсутній. До того ж, в матеріалах справи відсутній акт про відмову від підпису.

Аналізуючи наведене, суд вважає, що контролюючий орган не довів, що позивач здійснював господарську діяльність із порушенням норм законів, зафіксованих в акті перевірки.

Суд зазначає, що для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР у відповідача мають бути документи, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, оскільки застосування вказаних штрафних санкцій можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення.

При цьому, суд також вважає і те, що перевірка фактично проведена не була, та щодо дотримання відповідачем порядку прийняття рішення про застосування штрафних санкцій. Позаяк у разі встановлення відсутності факту проведення податкової перевірки, податковий орган не наділений повноваженнями на складення акта за результатами перевірки, яка фактично не відбулася, та робити будь-які висновки щодо вчинення позивачем порушення.

Підсумовуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів суду належними і допустимими доказами законність прийнятого ним рішення щодо застосування до позивача фінансових санкцій лише на підставі листа Департаменту муніципальних послуг та регуляторної політики Кам`янської міської ради, без проведення відповідної перевірки.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятого ним рішення про застосування фінансових санкцій.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Належним способом захисту прав позивача є визнання відповідного рішення про застосування фінансових санкцій протиправним та його скасування.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією №12389В1915 від 04.09.2020 року.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 242-243, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Петренко Марією Геннадіївною до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій №000172/04-36-40-04/ НОМЕР_1 від 15.05.2019 року в розмірі 33800 (тридцять три тисячі вісімсот) грн.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ().

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник