Справа № 520/17672/2020
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позову

17 грудня 2020 р. справа № 520/17672/2020
Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання наявності правових підстав для прийняття до розгляду позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) в особі Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області про скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Баранової Я. О. від 09.11.2020р. ВП № 62924767 стосовно накладення 5.100,00грн. штрафу, -

встановив:

Оскаржений правовий акт індивідуальної дії у формі постанови про накладення штрафу датований - 09.11.2020р.

19.11.2020р. цей акт був оскаржений заявником у межах справи №520/16462/2020.

Ухвалою суду від 23.11.2020р. у справі №520/16462/2020 позов заявника було залишено без руху у зв"язку з недоліками в оформленні, зокрема: відсутністю примірника для відповідача, відсутністю доказів оплати судового збору, неправильним визначенням відповідача.

Ухвалою суду від 02.12.2020р. у справі №520/16462/2020 позов заявника було повернуто.

Замість оскарження в апеляційному порядку ухвали суду від 02.12.2020р. у справі №520/16462/2020 заявник вдався до поданяя нового позову із тим же самим предметом та із тих же самих підстав, але поза межами визначеного ст.287 КАС України строку звернення до суду.

09.12.2020р. у зв`язку з недоліками в оформленні матеріалів адміністративного позову ухвалою Харківського окружного адміністративного суду вказана позовна заява була залишена без руху.

Так, судом було встановлено, що спірні правовідносини склалися з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень від 09.11.2020р., у той час як до суду заявник звернувся 08.12.2020р., що підтверджується відбитком штампу для реєстрації поштової кореспонденції Харківського окружного адміністративного суду, тобто із пропущенням встановленого ст. 287 КАС України строку у десять днів на оскарження до суду рішення чи діяння органу державної виконавчої служби чи державного або приватного виконавця.

Такий спосіб поведінки у спірних правовідносинах заявник пояснював тим, що вже оскаржував постанову про накладення штрафу до суду, проте позовну заяву було повернуто.

Ухвалу про залишення позову без руху заявником було отримано 10.12.2020 р.

17.12.2020р. до суду надійшла заява про поновлення строку звернення до суду із даним позовом.

Як зазначає позивач, спірну постанову ним було отримано 09.11.2020р., і 19.11.2020р. оскаржено до суду у межах справи №520/16462/2020.

Ухвалою від 23.11.2020р. по вказаній справі позов було залишено без руху у зв`язку із наявністю недоліків в оформленні, а способом усунення недоліків встановлено подання до суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2.102,00 грн., а також копії позовної заяви з її копіями відповідно до кількості учасників справи з визначенням належного відповідача.

За твердженням заявника, 01.12.2020р. ним з метою усунення недоліків позову було подано до суду платіжне доручення про сплату судового збору.

Решта недоліків позову залишилися не усунутими, і 02.12.2020р. позов було повернуто у зв`язку із не усуненням недоліків у повному обсязі, про що у межах справи №520/16462/2020 постановлено відповідну ухвалу.

У поданому 17.12.2020р. клопотанні про поновлення процесуального строку на звернення до суду заявник стверджує, що ним було помилково застосовано положення ч.2 ст.161 КАС України, і позовну заяву самостійно направлено на адресу відповідача.

Стосовно визначення належного відповідача по справі заявником зазначено, що ГУ ПФУ неодноразово зверталося до суду з аналогічними позовними заявами, де відповідачем було визначено Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), а тому належної уваги усуненню цього недоліку заявник не приділив.

Вирішуючи питання про існування у даному конкретному випадку дійсно поважних причин несвоєчасного звернення заявника до суду, суддя відзначає, що до кола органів Державної виконавчої служби у спірних правовідносинах належить і Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі за текстом - Управління ДВС; п.1 Положення про Управління, затверджене наказом Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.12.2019р. 126/В), і Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі за текстом - Відділ ДВС; п.1 Положення про Відділ, затверджене наказом Східного МРУ Міністерства юстиції (м. Харків) від 27.12.2019р. 126/В).

Окрім того, у п.3 Інструкції з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. №512/5 у редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.12.2019 р. N 4224/5) визначено, що органами державної виконавчої служби є: Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України; управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві); відділи примусового виконання рішень в районах міста Києва управління забезпечення примусового виконання рішень в місті Києві; управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень); відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень; районні, районні в містах, міські, міськрайонні, міжрайонні відділи державної виконавчої служби відповідних міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).

Отже, і управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України, і відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень є окремими самостійними незалежними органами Державної виконавчої служби України.

Однак, суддя змушений з подивом констатувати, що у якості поважних причин несвоєчасного звернення до суду заявник обрав міркування незгоди із ухвалою суду від 02.12.2020р. №520/16462/2020 в частині визначення належного відповідача.

Між тим, незгода особи із судовим рішенням є підставою для подання апеляційної скарги, а не нового позову із клопотанням про поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

Тому дана обставина не може бути визнана судом поважною причиною для поновлення пропущеного строку на звернення до суду.

До того ж суддя зважає на те, що інші недоліки в оформленні матеріалів вперше поданого позову також мали місце.

Звідси слідує, що справжньою причиною несвоєчасного звернення до суду є не невиконання заявником вимог процесуального закону під час оформлення вперше поданого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладені вище міркування, відсутні підстави вважати, що несвоєчасне звернення до суду із даним позовом зумовлено дією поважної причини, котра не могла бути відвернута завдяки належній організації роботи заявника.

Керуючись ст.ст.8, 18, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, 123, 169, 241-243, 248, 256, 295, суддя,-

ухвалив:

1.Клопотання про поновлення строку на звернення до суду - залишити без задоволення.

2.Позов - повернути.

3.Роз`яснити, що повернення позову не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.

4.Копію ухвали надіслати заявникові разом з матеріалами позову.

5.Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення); а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України (негайно після підписання).

Суддя Сліденко А.В.