Справа № 300/1397/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2020 р. справа № 300/1397/20

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:

судді Біньковської Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Куций О.С., звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить: визнати неправомірними дії щодо незарахування до страхового трудового стажу роботу в Руставському цементному заводі у період з 24.02.1982 по 01.12.1982 і в Спільному товаристві "Сектор Зеро" в період з 20.02.1990 по 23.08.1998, відмови у призначенні пенсії; зобов`язати зарахувати до загального страхового трудового стажу роботу у Руставському цементному заводі у період з 24.02.1982 по 01.12.1982 на посадах помічник машиніста сировинного млина, машиніста діатомітових млинів, у Спільному товаристві "Сектор Зеро" у період з 20.02.1990 по 23.08.1998 на посаді електрозварювальник 5 розряду та призначити з 25.11.2019 пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003, нарахувати і виплатити недоотримані суми пенсії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України "Про пенсійне забезпечення", Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, наведеним в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17 висновкам Верховного Суду, протиправно відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком, не зарахувавши до стажу роботи період роботи з 24.02.1982 по 01.12.1982 в Руставському цементному заводі та з 20.02.1990 по 23.08.1998 у Спільному товаристві "Сектор Зеро". Позивач зазначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, і записами його трудової книжки підтверджено загальний трудовий стаж 17 років 8 місяців, включно із стажем роботи в Руставському цементному заводі та Спільному товаристві "Сектор Зеро". Стверджує, що надати інші уточнюючі документи позивач можливості немає, оскільки вищевказані підприємства знаходились за межами України, а відсутність чи неточність записів у первинних документах по обліку трудового стажу за наявності належним чином оформленої трудової книжки не може бути підставою для не включення вказаних періодів до стажу роботи для обчислення пенсії. Просить позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечив. Зазначає, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії в кількості 15 років. Позивачу не зараховано до стажу роботи період роботи у Руставському цементному заводі з 24.02.1982 по 01.12.1982 - у зв`язку з розбіжністю більше місяця між датою прийняття на роботу та датою видачі наказу на прийняття на роботу, та період роботи в Спільному товаристві "Сектор Зеро" з 20.02.1990 по 23.08.1998 - оскільки в трудовій книжці нечітко зазначено дату звільнення та дату наказу на звільнення з роботи, відповідні виправлення належним чином не завірені, уточнюючі довідки не надано. Також звертає увагу, що трудова книжка позивача не містить запису про роботу у проміжок часу з 24.05.1997 по 23.08.1998. СТ «Сектор Зеро» ліквідовано 14.03.1996, в архівні установи м.Томск документи на зберігання не надходили, що підтверджується листом №4445 від 21.08.2020. Просить в задоволенні позову відмовити.

Позивачем надано суду відповідь на відзив, в якому заперечує правову позицію відповідача з підстав, наведених в позовній заяві. Додаткового зазначає, що у листі-відповіді за №4445 від 21.08.2020 допущено помилку стосовно дати ліквідації підприємства, оскільки за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб №ЮЄ9965-7 від 31.08.2020 останнє ліквідовано 22.09.2004 на підставі рішення суду.

Відповідачем надано суду письмове заперечення на відповідь на відзив. Відповідач, з посиланням на Інструкцію №58, та Інструкцію №162 заперечує висновки позивача з підстав, викладених у відзиві на позов.

Процесуальні строки в цій справі продовжені в силу дії пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

З 17.08.2020 по 29.09.2020 головуючий суддя у справі перебувала у щорічній відпустці.

Заяв про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.11.2019 звернувся до пенсійного органу із заявою за призначення пенсії за віком.

Рішенням управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 20.01.2020 №106 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно вказаного рішення від 20.01.2020 за №106, до страхового стажу позивачу не зараховано період роботи з 24.02.1982 по 01.12.1982 в Руставському цементному заводі, оскільки дата прийняття на роботу не відповідає даті наказу, та з 20.02.1990 по 23.08.1997 в СТ «Сектор Зеро», оскільки запис у трудовій книжці внесено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок. Зазначено, що право на пенсію за віком відповідно до цього Закону при наявному страховому стажу 9 років 8 місяців заявник не має (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003, який набрав чинності з 01.01.2004 (надалі також - Закон №1058-IV).

Згідно із частинами 2, 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії (п.2 ч.4 ст.26 Закону № 1058-IV).

Статтею 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що до трудового стажу зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України N 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також - Порядок №637).

За пунктом 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У разі, коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу, за бажанням особи, може здійснюватися органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2 цього Порядку).

Відповідно до пункту 3 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1. цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162. 2.10. Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за N таким-то недійсний".

Згідно записів 1 - 4 трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 30.07.1982 (а.с.10) ОСОБА_1 , у спірний період:

- 24.02.1982 прийнятий в Руставський цементний завод помічником машиніста сировинних млинів (наказ №286 від 20.V.82);

- 18.03.1982 присвоєна кваліфікація помічника машиніста 4 розряду (наказ №444 від 20.08.1982);

- 01.09.1982 переведений машиністом діатомітових млинів по 4 розряду (наказ №468 від 10.09.1982);

- 01.12.1982 звільнений з роботи згідно особистої заяви (наказ №115 від 30.11.82).

Судом встановлено, що вказані записи містяться на аркушах 3, 4 трудової книжки "Відомості про роботу". Підтертостей та будь-яких виправлень немає, наявний чіткий відбиток печатки підприємства, тобто, вказані записи про період роботи не містить жодних виправлень.

Суд зазначає, що запис в трудовій книжці про прийом роботу позивача у Руставському цементному заводі у період з 24.02.1982 по 01.12.1982 відповідає вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містить чітку дату прийому на роботу, а саме «24.02.1982», чітку дату звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій працював позивач та відбиток печатки підприємства при прийнятті та звільненні з роботи, а зазначення номера наказу при прийом на роботу, який не відповідає місяцю прийому на роботу сам по собі як єдиний недолік, є формальною неточністю, та, на переконання суду, не може бути свідченням про недостовірність наявного у позивача стажу роботи у Руставському цементному заводі у період з 24.02.1982 по 01.12.1982.

Суд звертає увагу, що підставою як для призначення пенсії так і для її перерахунку у подальшому є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, дотримання яких покладено на відповідальну особу підприємства. Відповідач у даному випадку не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

При цьому, суд також зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

З огляду на викладене, суд вважає що період роботи позивача у Руставському цементному заводі з 24.02.1982 по 01.12.1982 підлягає зарахуванню позивачу до страхового стажу для призначення пенсії за віком.

Що стосується періоду роботи позивача у Спільному товаристві "Сектор Зеро" в період з 20.02.1990 по 23.08.1998, суд зазначає наступне.

Згідно записів 14 - 15 трудової книжки позивача НОМЕР_2 від 30.07.1982, ОСОБА_1 :

- 20.02.1990 прийнятий газоелектрозварником 5 розряду в СТ «Сектор Зеро» (наказ №28 від 28.02.90);

- 23.05.1997 звільнений згідно ст.31 КЗОТ РФ за власним бажанням (наказ №161 від 23.05.97) (а.с.11).

При цьому, суд погоджується із доводами відповідача про нечіткість записів і вважає обґрунтованими сумніви відповідача щодо виправлення у даті звільнення з роботи та даті наказу про звільнення, а саме у цифрах, що позначають місяць і рік звільнення.

Будь-яких інших доказів в підтвердження наявності трудового стажу позивача в СТ «Сектор Зеро» позивачем відповідачу не надано.

В матеріалах справи наявний лист Пенсійного фонду Російської Федерації №4445 від 21.02.2020 про те, що вказане підприємство ліквідоване 14.03.1996, в архівні установи м. Томска документи на зберігання не надходили, в зв`язку з чим, підтвердити стаж не є можливим (а.с.40).

Позивачем надано суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб №ЮЄ9965-20-174581037 (МИ ФНС России по ЦОД) від 31.08.2020, згідно якого, СТ СЕРГЕЯ «Сектор Зеро» із датою реєстрації 11.09.1991 року ліквідовано 22.09.2004 на підставі рішення суду (ухвала Арбітражного суду від 05.12.2003 №А67-13186/02 (а.с.50).

Разом з цим суд звертає увагу, що у вказаному витязі зазначено найменування товариства - СТ СЕРГЕЯ «Сектор Зеро», що є відмінним від назви товариства, зазначеного у трудовій книжці позивача.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зарахування позивачу часу трудової діяльності в СТ «Сектор Зеро» з 20.02.1990 по 23.08.1998 до страхового стажу для призначення пенсії згідно заяви від 25.11.2019, а тому дії відповідача, є правомірними, підстави для призначення позивачу пенсії за віком відсутні.

При цьому суд зазначає, що негативні наслідки для позивача пов`язані виключно з відсутністю необхідних додаткових підтверджуючих документів періоду роботи позивача в СТ «Сектор Зеро».

За наведених вище обставин, позовні вимоги слід задовольнити частково.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 280,26 грн. (33,3%).

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 242 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду трудової діяльності з 24.02.1982 по 01.12.1982 у Руставському цементному заводі до страхового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 період трудової діяльності з 24.02.1982 по 01.12.1982 у Руставському цементному заводі до страхового стажу.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (, вул.Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018) 280,26 грн. (двісті вісімдесят гривень 26 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.