Справа № 340/3072/19
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2020 року м. Дніпросправа № 340/3072/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року (суддя суду 1 інстанції Жук Р.В.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 30.10.2019 року №КР3338/386/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 250380,00 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 30.10.2019 №КР3338/386/АВ/ТД-ФС про накладення штрафу у розмірі 250 380,00 грн.

Не погодившись з рішенням суду, Управлінням Держпраці у Кіровоградській області подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13.03.2020, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що оскільки під час інспекційного відвідування встановлено факт використання найманої праці осіб, яка не оформлена належним чином трудовими договорами, а також враховуючи прийнятий за наслідками відвідування припис, який позивачем не оскаржено та не вимоги якого не виконано, то прийняття спірної постанови про накладення штрафу є дією, що вчине6на відповідачем на підставі, в порядку та у спосіб передбачені законом.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, відповідно до направлення Управління Держпраці у Кіровоградській області на проведення інспекційного відвідування від 13.09.2019 №1250/04.1 доручено головним державним інспекторам відділу з питань експертизи умов праці Колпак О.М. та Краєвській Є.О. провести інспекційне відвідування, на предмет контролю виявлення неформальних трудових відноси у ФОП ОСОБА_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , місцезнаходження суб`єкта господарювання: АДРЕСА_2 , магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

За результатами перевірки складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю, №КР3338/386/АВ від 19.09.2019, де зафіксовано порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 статей 21, 24 Кодексу закону про працю України, постанови Кабінету міністрів України від 17.06.2015 №413 «Про порядок повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» стосовно 2 працівників.

19 вересня 2019 року інспектором винесено припис №КР3338/386/АВ/П, яким зобов`язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 усунути виявлені під час проведення інспекційного відвідування порушення.

На підставі висновків вищезазначеного акта, відповідач розглянувши справу про накладення штрафу прийняв постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 30.10.2019 №КР3338/386/АВ/ТД-ФС, якою на ФОП ОСОБА_1 на підставі абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП накладено штраф у розмірі 250 380, 00 грн.

Позивач, не погоджуючись з постановою Управління Держпраці у Кіровоградській області №КР3338/386/АВ/ТД-ФС від 30.10.2019 року, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Отже, законодавець визначив, що порядок здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю повинен бути визначений Кабінетом Міністрів України.

На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - Порядок № 823), згідно із п. 2 якого державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 96 з наступними змінами, (далі Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Державна служба України з питань праці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 1 Порядку №823 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованої Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України Про основі засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 2 Порядку №823 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Відповідно до положень пунктів 16 - 18 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) (далі - акт), і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дня, що настає за днем підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Підстави для здійснення інспекційних відвідувань визначені пунктом 5 Порядку №823.

Такими є :

1) звернення працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) звернення фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту;

4) рішення суду;

5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин;

6) інформація:

Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;

ДПС та її територіальних органів про:

- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;

- факти порушення законодавства про працю, виявлені в ході здійснення повноважень;

- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом, як суб`єкта господарювання;

Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:

- роботодавців, які нараховують заробітну плату 30 і більше відсоткам працівників менше мінімальної;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;

- роботодавців, в яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилася на 20 і більше відсотків;

- фізичних осіб, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;

- роботодавців, в яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці, що завершився;

- роботодавців, в яких протягом року не проводилася індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;

- роботодавців, в яких 30 і більше відсотків фізичних осіб працюють на умовах цивільно-правових договорів;

- роботодавців із чисельністю 20 і більше працівників, в яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) інформація профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлені у ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю;

8) доручення Прем`єр-міністра України;

9) звернення Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

10) запит народного депутата України;

11) невиконання вимог припису інспектора праці.

Таким чином, підставою для проведення інспекційного відвідування з питань використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин може бути інформація, яка в достатній мірі свідчить про можливі порушення трудового законодавства в частині використання праці осіб без укладання трудових договорів.

Тобто, оцінка правомірності рішення керівника про призначення інспекційного відвідування, повинна надаватися з урахуванням достатності інформації про можливі порушення та змісту наказу (посвідчення чи направлення на проведення заходу) для висновків про наявність фактичної підстави проведення відповідного відвідування. Відсутність такої інформації свідчить про відсутність підстав для проведення відвідування, призводить до визнання відвідування протиправним та відсутності правових наслідків такого.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для призначення та проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 стала інформація отримана інспектором Управління Колпак О.М. під час проведення заходів передбачених пунктом 33 Порядку№823.

Так, представник відповідача зазначила, що відповідно до п. 33 Порядку інспекторами здійснено відвідування ФОП ОСОБА_1 . За результатами аналізу інформації, отриманої інспектором під час відвідування від фізичних осіб було прийнято наказ про проведення інспекційного відвідування, на підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку №823.

Допитана судом першої інстанції в якості свідка головний інспектор Управління Держпраці ОСОБА_2 повідомила, що посадовими особами податкового органу повідомлено Управління Держпраці, що в ході виконання ними своїх повноважень виявлено ознаки порушення законодавства про працю, тому нею було прийнято рішення про відвідування ФОП ОСОБА_1 для проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи відповідно до п. 33 Порядку №823.

Разом з тим, зазначила, що прибувши за адресою магазину спілкувалася з жінкою, яка представилася адміністраторам, прізвище ОСОБА_3 . Однак, будь-яких документів на підтвердження не надала. При цьому, оскільки об`єкт відвідування був відсутній її попросили почекати поки привезуть документи. Оскільки підтверджуючі документи та трудові договори щодо офіційного працевлаштування щодо працівниці та адміністратора, які вона просила надати представлені не були, нею складена службова записка щодо необхідності проведення інспекційного відвідування.

ОСОБА_2 вказала, що відповідно до п.33 Порядку проводитися інформаційно-роз`яснювальна робота та моніторинг, відповідно до якого особа повинна підтвердити офіційне оформлення працевлаштування.

Як вбачається зі службової записки ОСОБА_2 зазначила, що у зв`язку з наявною інформацією щодо оформлення трудових договорів, а саме 13.09.2019 р. в магазині «М`ясна кухня» спільно з представниками ГУ ДФС у Кіровоградській області з`ясовано, що ФОП ОСОБА_4 укладені трудові договори з 6 найманими працівниками. На території об`єкта відвідування знаходилось 9 працівників, які відмовилися називати свої прізвища просить прийняти рішення про проведення перевірки (інспекційного відвідування) підставі підпункту 3 пункту 5 Порядку №823.

Так, відповідно п. 33 Порядку №823 інспектор праці самостійно приймає рішення про необхідність відвідування роботодавця з метою інформування його та працівників про найбільш ефективні способи додержання законодавства про працю, моніторингу стану його додержання, у тому числі щодо оформлення трудових відносин.

Колегія суддів критично ставиться до позиції відповідача щодо виявлених під час попереднього відвідування порушень вимог законодавства про працю, через неотримання підтверджуючих документів про належне працевлаштування осіб, яких інспектор побачила в день відвідування ФОП ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції вважає, що інспекційне відвідування позивача призначено та проведено з порушенням встановленої законом процедури.

Так, жодної з підстав, передбаченої п.5 Порядку № 823 для здійснення інспекційного відвідування, не встановлено.

Службова записка, складена інспектором ОСОБА_2 , та покладена в основу наказу 13.09.2019 №1250 «Про проведення інспекційного відвідування» не є повідомленням у розумінні п.п.5 п.5 Порядку та достатньою інформацією і не могла слугувати правовою підставою для проведення інспекційного відвідування, враховуючи, що інспекційне відвідування 13.09.2019 працівниками Управління проводилось відповідно до пункту 33 Порядку №823 (посилання на п.33 не відповідає змісту Порядку №823) і інспектори праці не виконували контрольних повноважень.

В даному випадку інспектори Управління мали право надати лише консультацію щодо дотримання законодавства про працю. Вільне трактування відповідачем приписів п. 33 Порядку не є підтвердженням обґрунтованості призначення та проведення інспекційного відвідування.

Щодо суті виявлених перевіркою порушень вимог законодавства про працю, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зокрема, у акту перевірки «Зміст виявленого порушення» зазначено що в ході відвідування встановлено що гр. ОСОБА_5 здійснювала реалізацію продукції в магазині позивача, а гр. ОСОБА_6 виконувала функції адміністратора магазину без укладання трудового договору. Дані висновки ґрунтуються на тому, що під час відвідування позивач був відсутній, і на вимогу інспектора йому не змогли надати документи підтверджуючі працевлаштування зазначених осіб.

На підставі отриманих в приміщенні магазину пояснень, інспектором вказано в акті, що за результатами інспекційного відвідування виявлено порушення ч. 1 ст. 21 та ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України (не укладено трудовий договір, допуск до роботи працівника без укладення трудового договору).

Частиною першою статті 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) визначено, що трудовий договір з угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за яким працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до вимог частини третьої статті 24 КЗпП, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Відповідно до положень ст. 259 КЗпП державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Таким державним органом є Держпраці України, відповідно до покладених на неї завдань.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що заходи державного контролю - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом, в т.ч. інспектувань.

Пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 року № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів (далі Порядок № 295).

Пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться, зокрема за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин.

Пунктом 11 Порядку № 295 передбачено, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:

- під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;

- ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;

- наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;

- фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;

- отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.

Пунктом 19 Порядку 295 визначено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складають акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення.

Аналізуючи акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № КР3338/386/АВ від 19.09.2019, апеляційним судом встановлено те, що відповідачем такі прийняти лише на основі наданих під час інспекційного відвідування магазину пояснень про те, що особи працюють без укладення трудового договору.

Пунктом 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою КМУ від 17.03.2013 року № 509, визначено те, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 295 відповідачу надано право фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки.

Відповідно до частини 3 статті 90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В частині перші статті 76 КАС України зазначено про те, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем факт роботи громадян ОСОБА_6 та ОСОБА_5 встановлено, як уже зазначалось вище, на основі пояснень про нібито їх допуск до роботи без укладення трудового договору та не надання підтверджуючих документів.

Однак, на думку суду апеляційної інстанції, ці докази є не достатніми, оскільки не дають змоги дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування.

На думку апеляційного суду, відповідач здійснюючи інспекційне відвідування повинен був безпосередньо переконатись в тому, що громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_5 дійсно допущені до роботи в день перевірки без укладеного трудового договору та зафіксувати цей факт засобами аудіо-, фото- та відеотехніки, опитати інших працівників підприємства про відомі їм обставини з цього приводу.

Таким чином, судом першої інстанції правильно було встановлено відсутність доказів допуску позивачем 2-х працівників до роботи без належного оформлення з ними трудових відносин.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко