Справа № 826/15317/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б. розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 30.09.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Київської міської ради, в якому просив суд:

- визнати протиправними бездіяльність та дії відповідача в частині ненадання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 (кадастровий квартал 66:457 згідно містобудівного кадастру м. Києва);

- зобов`язати відповідача розглянути на найближчому пленарному засіданні питання надання позивачу такої земельної ділянки.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що відповідачем протиправно не прийнято у місячний строк рішення щодо клопотання позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 13 серпня 2018р. ОСОБА_1 звернувся до Київської міської ради з клопотанням (вх. №08/Т-3905), в якому просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,09-0,10 га, розташованої по АДРЕСА_1 (кадастровий квартал 66:457 згідно містобудівного кадастру м. Києва).

До клопотання позивачем додано: копію паспорту громадянина України; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків; графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки; довідку про участь в АТО; копію посвідчення учасника бойових дій; підтвердження травми, яке було одержано під час проходження військової служби; копію посвідчення офіцера.

Листом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.09.2018 №057024-08/Т-3905-4167 позивачу повідомлено, що земельна ділянка зазначена ним на картографічних матеріалах (код 66:457:0020) площею 942653,71 кв.м. у Дніпровському районі м. Києва обліковується за КП "Дарницьке лісопаркове господарство" на підставі технічного звіту по встановленню зовніш-ніх меж землекористування, та планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування. Київської міською радою прийнято рішення від 18.09.2014 №175/175 "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок КП "Дарницьке лісопаркове господарство" у Дніпровському районі м. Києва для ведення лісового господарства.

Листом Постійної комісії з питань містобудування, архітектури та землекористування Київської міської ради від 06.09.2018 №08/281-1991 позивачу повідомлено про те, що відповідно до Регламенту Київської міської ради, затвердженого рішенням Київської міської ради від 07.07.2016 №579/579, матеріалів з відповідними проектами рішень, стосовно надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок на АДРЕСА_1 на розгляд постійної комісії не надходило.

При цьому питання щодо надання позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на пленарному засіданні відповідачем не розглядалось.

Позивач вважаючи дії відповідача щодо ненадання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та щодо не вирішення цього питання в установленому порядку протиправними звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що у позовній заяві та у відповіді на відзив позивач не зазначив фактів вчинення відповідачем дій щодо ненадання йому дозволу на розробку проекту землеустрою.

При цьому, судом першої інстанції зазначено, що дії щодо розгляду клопотання позивача і надання відповіді вчинені Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), який не є відповідачем у даній справі.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом спору в даній справі є дотримання вимог законодавства суб`єктом владних повноважень і прийняття рішення на виконання ст. 118 ЗК України, якою передбачено порядок безоплатної приватизації земельних ділянок.

Відповідно до статті 14 Конституції України право власності на землю гарантується і це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою відповідно до закону.

Згідно зі статтею 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Пунктом «б» частини першої статті 9 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень, зокрема, Київської міської ради у галузі земельних відносин на її території належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.

Згідно з частиною шостою статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно з частиною восьмою статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Частинами десятою і одинадцятою статті 118 ЗК України встановлено, що відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.

Згідно з пунктом «г» частини першої статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Відповідно до частини першої статті 122 ЗК України Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами пункту 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон № 280/97-ВР) вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин здійснюється виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Положеннями статті 59 Закону № 280/97-ВР визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

На момент виникнення спірних правовідносин порядок діяльності Київської міської ради регулювався рішенням Київської міської ради № 579/579 від 07.07.2016 «Про Регламент Київської міської ради» (далі - Регламент № 579/579).

Саме з метою забезпечення ефективного і оперативного вирішення питань землекористування відповідно до положень Земельного кодексу України Київською міською радою рішенням Київської міської ради № 579/579 від 07.07.2016 «Про Регламент Київської міської ради» затверджено Регламент розгляду питань щодо набуття та реалізації права користування землею в м. Києві (далі - Регламент).

Відповідно до Регламенту встановлено підстави для відмови на розроблення документації та вимоги до такої відмови.

Відповідно до змісту ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні, тобто КМР, як орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність розглядає клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а не проекти рішень про надання дозволу на розроблення відповідної документації, як помилково вважає відповідач. Проекти рішень, це можливі та рекомендовані відповідними департаментами варіанти остаточного рішення КМР. Але остаточне рішення увалює Київська міська рада на своєму пленарному засіданні.

Ведення листування між підрозділом Виконавчого органу Київської міської ради - Департаментом земельних ресурсів та позивачем може здійснюватись виключно з метою намагання отримати додаткові документи перелічені в частині шостій ст. 118 ЗК України для розгляду клопотання КМР у строки, передбачені ЗК України.

Відповідно до частин першої - другої ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які приймаються на пленарних засіданнях після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Враховуючи, що частиною сьомою ст. 118 ЗК України передбачено надання дозволу на розробку проекту землеустрою місцевою радою, то такий дозвіл повинен надаватися у формі рішення відповідної ради прийнятому на пленарному засіданні. У такий же спосіб має прийматися і рішення про відмову у наданні дозволу.

Оскільки предметом розгляду у даній справі є перевірка дотримання вимог законодавства суб`єктом владних повноважень і прийняття рішення на виконання ст. 118 ЗК України, відповідними доказами є документальні підтвердження прийняття або не прийняття відповідних рішень. КМР будь-яких рішень за результатами розгляду клопотання позивача у відповідності до ЗК України не приймалось, що свідчить про порушення строків розгляду клопотання, передбачених ст. 118 ЗК. Процедура розгляду заяви позивача триває значний період часу, понад строки встановлені ст. 118 ЗК України, без отримання рішення за результатами її розгляду, що на думку колегії суддів порушує права позивача через перебування його у стані невизначеності.

Концепція верховенства права вимагає, щоб закони та підзаконні акти були публічними, стабільними та передбачуваними у своєму застосуванні. Тобто кожна особа вправі обґрунтовано сподіватися на вирішення порушеного нею питання у відповідний спосіб, згідно із вимогами та приписами законодавства.

Аналіз вищенаведених положень ЗК України та Закону №280/97-ВР свідчить про те, що питання надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або відмова у його наданні належить до компетенції органу місцевого самоврядування, а надання дозволу або відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки оформляється індивідуальним правовим актом - рішенням ради.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Як вбачається з матерів справи будь-якого рішення Київською міською радою щодо розгляду заяви позивача у місячний строк не приймалось.

Необхідно наголосити, що відповідно до приписів ст. 118 ЗК України позивач звернувся із відповідним клопотанням про надання дозволу саме до Київської міської ради, а не до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу КМР, та обґрунтовано сподівався на отримання вмотивованого рішення з порушеного ним питання.

Тому колегія не може визнати вмотивованими заперечення КМР, з якими погодлився і суд першої інстанції, з приводу відсутності протиправної бездіяльності з їх боку у заявку із ненадходженням на розгляд відповідного проекту рішення. Саме на відповідача Земельним кодексом покладений обов`язок розгляду цього питання та встановлений граничний строк. Отже саме КМР має забезпечити неухильне та беззаперечне дотримання наведених припимів, а тому посилання на бездіяльність виконавчого органу є неприпустимим.

З урахуванням не дотримання відповідачем процедури розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 (кадастровий квартал 66:457 згідно містобудівного кадастру м. Києва) у відповідності до ст. 118 ЗК України, колегія суддів вважає необхідним визнати протиправною бездіяльність КМР щодо не надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою в порядку ст. 118 ЗК України та зобов`язання відповідача розглянути клопотання позивача у відповідності до приписів ст. 118 ЗК України.

Таким чином, доводи апелянта спростовують висновки суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України розподілу підлягають судові витрати.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними бездіяльність Київської міської ради щодо неприйняття рішення за клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 (кадастровий квартал 66:457 згідно містобудівного кадастру м. Києва).

Зобов`язати Київську міську раду розглянути на найближчому пленарному засіданні питання надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої по АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А.Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 17.12.2020року)