Справа № 160/16988/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Позовна заява обґрунтована тим, що постанова Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки від 05.11.2020 року № 201849 є протиправною та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року провадження у справі відкрито та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2020 року залучено до участі у справі в якості відповідача - Державну службу України з безпеки на транспорті.
Разом із позовною заявою 18.12.2020 року позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить:
- зупинити дію заходів примусового виконання постанови Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки № 201849 від 05.11.2020 року, а саме заходів щодо накладення арешту на майно та кошти на рахунках ОСОБА_1 в банках.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що оскаржувана постанова є виконавчим документом, та в строк до 05.02.2021 буде пред`явлена для примусового виконання до органів виконавчої служби та буде здійснено примусове стягнення коштів з позивача, незалежно від змісту судового рішення у судовій справі, в якій оскаржується виконавчий документ.
Стягнення може призвести до негативних фінансових наслідків для заявника, у вигляді не лише стягнення оскаржуваної суми штрафу, а й витрат виконавчого провадження, здійснення арешту майна та рахунків, з яких здійснюється виплата заробітної плати найманим працівникам.
Таким чином, стягнення суми штрафу та його виконання в подальшому може істотно ускладнити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених прав заявника, за захистом яких вона звернулась до суду, оскільки негативні наслідки оскаржуваної постанови вже повністю будуть реалізовані.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України.
При цьому, суд звертає увагу, що у цьому випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Проте, позивачем не надано доказів, на підтвердження існування обставин, передбачених ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.
Факт протиправності оскаржуваної постанови Придніпровського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка є предметом спору, потребує доведення та встановлення судом шляхом повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх зібраних доказів.
На момент звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову суду не надано доказів пред`явлення оскаржуваної постанови до примусового виконання та відповідно, відкриття виконавчого провадження згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд зазначає, що обов`язок щодо доведення та обґрунтування наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідворотності додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на особу, яка заявляє клопотання.
Окрім посилань заявника на те, що існує реальна загроза пред`явлення оскаржуваної постанови до виконання, жодних доказів, у розумінні ст. ст. 73, 76 Кодексу адміністративного судочинства України, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника, а також того, що відновлення її прав без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим, суду не надано.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Також суд зазначає, що заявник не позбавлена права повторного звернення до суду із заявою про забезпечення позову, обґрунтувавши її та надавши докази на підтвердження своєї правової позиції.
Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 78, 150-151, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський