Справа № 580/5408/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року справа № 580/5408/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представника позивача Юрко К.В. (самопредставництво),

відповідача Недоступа Д.М.,

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Юнікорнс» - адвоката Кравцова І.В. (за ордером).

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом фермерського господарства «Єгор» до приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Таганча» та товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікорнс» про визнання протиправними та скасування постанов про накладення арештів на майно, -

встановив:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Фермерське господарство «Єгор» з позовною заявою до приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватне акціонерне товариство «Таганча» та товариство з обмеженою відповідальністю «Юнікорнс», в якій просить:

- визнати неправомірними дії відповідача та скасувати постанову від 18.11.2020 про арешт майна боржника про арешт 500 т кукурудзи врожаю 2020 року у виконавчому провадженні №63655809;

- визнати неправомірними дії відповідача та скасувати постанову від 18.11.2020 про арешт майна боржника про арешт 434 483 кг кукурудзи врожаю 2020 року у виконавчому провадженні №63655809;

- визнати неправомірними дії відповідача та скасувати постанову від 18.11.2020 про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою описано та арештовано 434 483 кг кукурудзи врожаю 2020 року у виконавчому провадженні №63655809.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що згідно з виконавчим написом приватного нотаріуса Ватутінського міського нотаріального округу Побіянської Н.Б. №2798 від 17.11.2020 витребуванню у позивача на користь ТОВ «Юнікорнс» підлягають 500 тон зерна кукурудзи. Однак постановами приватного виконавця Недоступа Д.М. накладено арешт на 934 483 кг зерна кукурудзи; опис і арешт зерна кукурудзи у кількості 434 483 кг на зерновому складі ПАТ «Таганча» фактично не здійснювався, а постанова про опис та арешт зерна кукурудзи від 18.11.2020 складена на підставі документальних даних ДП «Державні реєстри»; приватний виконавець при складенні опису та арешту не врахував дані бухгалтерського обліку щодо кількості зерна кукурудзи, які зберігаються на ПАТ «Таганча» відповідно до даних бухгалтерського обліку відповідач не повідомив позивача про здійснення опису та арешту зерна кукурудзи, чим порушив статтю 19 Закону України «Про виконавче провадження» поняті, у присутності яких здійснено опис та арешт зерна кукурудзи, викликають сумнів, оскільки проживають у м. Черкаси, а опис та арешт здійснено у Київській області; в порушення вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, зерно не передано на зберігання позивачу. Відповідач всупереч ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» наклав арешт на зерно кукурудзи до проведення його опису.

15.12.2020 відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив. Зазначив, що постанова про арешт 500 тон зерна кукурудзи винесена в момент відкриття виконавчого провадження у відповідності з частиною 3 розділу Х1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року (далі Інструкція №512/5). Постанова про арешт 435 483 кг зерна кукурудзи винесена 18.11.2020 після одержання відповіді від ДП «Державні реєстри України» про фактичне зберігання зерна кукурудзи ФГ «Єгор» на ПАТ «Таганча» за адресою вул. Залізнична, 1, с. Іванівка, Богуславський район, Київська область, у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження». Постанова про опис та арешт зерна кукурудзи у кількості 434 483 кг винесена відповідно до абзацу 2 частини 3 розділу Х1 Інструкції №512/5 під час фактичного проведення опису майна при виїзді за адресою зберігання. Згідно частини першої статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна. У зв`язку з фактичним місцезнаходженням описаного майна на зерновому складі ПАТ «Таганча» виконавець призначив зберігачем вказане підприємство. Щодо арешту зерна кукурудзи до проведення його опису, то таке майно, як зерно, підлягає державній реєстрації та обліку в реєстрі складських документів. який веде ДП «Державні реєстри України», тому його арешт здійснюється до опису. Щодо відсутності боржника (позивача у справі) під час опису, то згідно з частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» та абзацу 3 пункту 7 розділу Х1 Інструкції №512/5 обов`язковим є лише присутність понятих та стягувача, тобто ТОВ «Юнікорнс». Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, проте позивач не довів, які належні йому права чи інтереси порушив приватний виконавець при винесенні оспорюваних постанов про арешт зерна кукурудзи.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Юнікорнс» надав письмові пояснення, у яких зазначив, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки постанови про арешт, опис та арешт зерна кукурудзи прийняті приватним виконавцем у відповідності до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції №512/5. Доводи позивача про нібито відсутність фактичного опису зерна кукурудзи є безпідставним припущенням позивача, оскільки згідно супровідного листа від 18.11.2020 постанова про опис та арешт від 18.11.2020 вручена представнику ПАТ «Таганча» з проставленням дати та вхідного номера; опис та арешт здійснено в присутності понятих. Заінтересованість понятих належними та допустимими доказами не підтверджується. Посилання на невикористання приватним виконавцем відомостей бухгалтерського обліку є необгрунтованими, оскільки такі відомості отримані відповідачем від ДП «Державні реєстри України». Позивач не обгрунтував, які належні йому права порушені відповідачем.

Ухвалою від 07.12.2020 на підставі ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України відкрито провадження у адміністративній справі та призначено судовий розгляд справи на 14 год. 16.12.2020.

У судове засідання не з`явився представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Таганча», про дату, час та місце судового засідання був повідомлений шляхом надсилання ухвал на електорнну адресу, зазначену у позовній заяві. Пояснень по справі не надав, причини неявки не повідомив.

Згідно частини першої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (частина друга статті 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (частина третя статті 268 КАС України).

Враховуючи належне повідомлення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПАТ «Таганча», суд розглядає справу у відсутність його представника.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив, у позові просив відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Юнікорнс» вважав позов необгрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши учасників справи, дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступне.

Постановою приватного виконавця Недоступа Дмитра Миколайовича (відповідач у справі) відкрито виконавче провадження №63655809 на виконання виконавчого напису №2798 від 17.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Ватутінського міського нотаріального округу Черкаської області Побіянською Н.Б., про витребування у боржника ФГ «Єгор» на користь стягувача (кредитора за товарною розпискою) ТОВ «Юнікорнс» на підставі товарної аграрної розписки, посвідченої 05.06.2020 (номер за реєстром 1833), шляхом вилучення та передачі предмету застави: 500 тон кукурудзи 3-го класу, врожаю 2020 року, вирощеної на земельних ділянках, розташованих на території Гельмязівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, загальною площею 110,2181 га.

У разі недостатності зібраного врожаю для повного погашення за рахунок такої сільськогосподарської продукції зобов`язань боржника за аграрною розпискою предметом застави за аграрною розпискою стає майбутній врожай будь-якої іншої сільськогосподарської продукції, що вирощується або буде вирощуватися боржником за аграрною розпискою на зазначених земельних ділянках, а також вся сільськогосподарська продукція боржника до повного виконання зобов`язань боржника за вказаною аграрною розпискою.

В цей же день відповідач виніс постанову від 18.11.2020 ВП №63655809, якою наклав арешт на врожай кукурудзи 2020 року боржника, ФГ «Єгор» , в кількості 500 тон, який переданий у заставу за аграрною розпискою від 05.06.2020, номер за реєстром 1833, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського нотаріального кругу Черкаської області Старовойтовим О.С., у тому числі на кукурудзу в кількості 500 тон, яка експортується, декларується боржником, уповноваженими особами боржника, для вивезення за межі території України. Вказана постанова внесена до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

18.11.2020 відповідач отримав від ДП «Держреєстри України» лист №1188 від 18.11.2020, згідно з яким згідно даних основного реєстру складських документів на зерно, прийнятого на зберігання, станом на 18.11.2020 на зерновому складі «Таганча» (), адреса: 09724, Київська область, Богуславський район, с. Іванівка, вул. Залізнична, буд 1 зберігається зерно соняшника та кукурудзи за складськими квитанціями.

На підставі листа ДП «Держреєстри України» №1188 від 18.11.2020 відповідач виніс постанову про арешт майна від 18.11.2020 ВП №63655809, якою наклав арешт на зерно кукурудзи 3-го класу, загальною заліковою вагою 434 483 кг, яке зберігається (за складськими квитанціями на зерно) на зерновому складі ПрАТ «Таганча» , та належить боржнику ФГ «Єгор». Вказана постанова внесена до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

В цей же день відповідач за участю понятих ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і представника стягувача ТОВ «Юнікорнс» здійснив виїзд до ПАТ «Таганча» за адресою Київська область, Богуславський район, с. Іванівка, вул. Залізнична, буд 1, та описав і наклав арешт на зерно кукурдзи 3 класу у кількості 434 483 кг, яке зберігається на зерновому складі вказаного підприємства, про що склав постанову опису і арешту майна (коштів) боржника від 18.11.2020. Зерно кукурудзи передано на зберігання ПАТ «Таганча».

Згідно супровідного листа до постанови про опис та арешт майна від 18.11.2020 вказана постанова передана ПАТ «Таганча», отримала 18.11.2020 о 17 год. 00 хв. інспектор відділу кадрів Донець Л.В., вхідний номер реєстрації №5/11/20.

Не погоджуючись з вказаними постановами, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-V111 (далі Закон №1404) та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року.

Згідно статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 1 статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з частиною 5 статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Згідно частини 1 статті 56 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Згідно частини 2 статті 56 Закону №1404 арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з частиною 5 статті 56 Закону №1404 про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Згідно з частиною 9 статті 56 Закону №1404 під час проведення опису майна боржника - юридичної особи та накладення арешту на нього виконавець також використовує відомості щодо належного боржнику майна за даними бухгалтерського обліку.

В той же час умови виконання виконавчих написів, вчинених на аграрних розписках, регулюються розділом Х1 Інструкції №512/5.

Згідно з пунктом 1 розділу Х1 Інструкції №512/5 виконавчі написи, вчинені на аграрних розписках, підлягають негайному виконанню.

Згідно з пунктом 3 розділу Х1 Інструкції №512/5 постанова про арешт майна боржника, яке є предметом застави аграрної розписки, виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження.

За змістом вказаних приписів постанова про арешт майна та постанова про проведення опису та арешту майна є різними за своєю суттю постановами, оскільки згідно з постановою про опис та арешт майна накладається арешт на фактично описане майно,

Судом встановлено, що відповідач виніс постанову від 18.11.2020 ВП №63655809, якою наклав арешт на врожай кукурудзи 2020 року боржника, ФГ «Єгор» , в кількості 500 тон, який переданий у заставу за аграрною розпискою від 05.06.2020, номер за реєстром 1833, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського нотаріального кругу Черкаської області Старовойтовим О.С., у тому числі на кукурудзу в кількості 500 тон, яка експортується, декларується боржником, уповноваженими особами боржника, для вивезення за межі території України. Тобто відповідачем накладено арешт на предмет застави аграрної розписки у відповідності до пункту 1 розділу Х1 Інструкції №512/5.

Отже дії відповідача вчинені у відповідності до вказаних приписів, тобто на законних підставах, тому постанова від 18.11.2020 про арешт 500 тон зерна кукурудзи скасуванню не підлягає.

Щодо постанови від 18.11.2020 про арешт зерна кукурудзи у кількості 434 483 кг, то вказаний арешт накладено на підставі листа ДП «Держреєстри України» №1188 від 18.11.2020, згідно з яким згідно даних основного реєстру складських документів на зерно, прийнятого на зберігання, станом на 18.11.2020 на зерновому складі «Таганча» (), адреса: 09724, Київська область, Богуславський район, с. Іванівка, вул. Залізнична, буд 1 зберігається зерно соняшника та кукурудзи за складськими квитанціями, тобто після надходження відомостей з електронної державної бази, що передбачено частиною 5 статті 26 Закону №1404.

Отже вказана постанова винесена на конкретне майно, а саме: зерно кукурудзи, яке зберігається на зерновому складі ПАТ «Таганча», тому відповідач діяв відповідно до частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Предмет застави аграрної розписки передається на зберігання стягувачу під підпис в постанові про опис та арешт майна боржника. Копії постанови про опис та арешт майна боржника видаються боржнику та стягувачу.

Судом встановлено, що згідно з постановою від 18.11.2020 відповідач під час фактичного виїзду до ПАТ «Таганча» здійснив опис та арешт зерна кукурудзи у кількості 434 483 кг.

Як вбачається з вказаної постанови, при здійсненні опису були присутні поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також керівник стягувача ТОВ «Юнікорнс». Згідно з супровідним листом від 18.11.2020 постанова про опис та арешт зерна кукурудзи отримана інспектором відділу кадрів Донець о 17 год та зареєстрована за вхідним №5/11/20.

Вказаними доказами підтверджується фактичний опис зерна кукурудзи.

Посилання позивача на ту обставину, що поняті можуть бути заінтересованими особами, оскільки проживають в м. Черкаси, а опис здійснено у Київській області, є необгрунтованим, оскільки є припущенням.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідач не використав дані бухгалтерського обліку також є необгрунтованим, оскільки зберігання зерна кукурудзи у кількості 434 483 кг підтверджується листом ДП «Держреєстри України» №1188 від 18.11.2020, у якому зазначені відомості на підставі складських посвідчень.

В той же час представник позивача пояснила, що будь-які бухгалтерські документи, які підтверджують іншу кількість зерна, відсутні.

Щодо доводів позивача про необхідність передання зерна кукурудзи на зберігання саме йому, суд зазначає, що згідно пункту 5 розділу Х1 Інструкції №512/5 стягувач зобов`язаний прийняти на зберігання предмет застави аграрної розписки. У разі неможливості стягувача прийняти на зберігання предмет застави аграрної розписки виконавець за відповідною письмовою заявою стягувача відкладає виконавчі дії на строк до десяти робочих днів. У разі відмови стягувача прийняти на зберігання предмет застави аграрної розписки після завершення строку відкладення виконавчих дій виконавчий документ підлягає поверненню стягувачу на підставі пункту 4 частини першої статті 37 Закону.

Отже зерно кукурудзи за аграрною розпискою має бути передано на зберігання стягувачу, а не боржнику.

З огляду на зазначене суд вважає, що відповідач діяв відповідно до вимог ст. 56 Закону №1404 та Інструкції №512/5, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Також суд зазначає, що згідно з з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, проте позивач не довів, які належні йому права чи інтереси порушив приватний виконавець при винесенні оспорюваних постанов про арешт зерна кукурудзи.

Посилання на ту обставину, що фактично накладено арешт на 934 483 кг зерна кукурудзи, чим порушено права позивача, суд вважає необгрунтованими, оскільки постановою від 18.11.2020 накладено арешт на зерно в межах аграрної розписки, а постановою від 18.11.2020 про арешт зерна кукурудзи у кількості 434 483 кг накладено арешт на зерно кукурудзи за фактичним місцем зберігання.

Враховуючи вищезазначене позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 242-246, 250, 255, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий А.В. Руденко