Справа № 480/859/20
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 р.Справа № 480/859/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представників позивача Петренко О.М., Скриль Л.Г.,

представника відповідача Кошеленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Пилипчук О.А., вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 20.07.20 року по справі № 480/859/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест 2011"

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест 2011", звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 30.01.2020 №, №, № та № .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про хибність висновків контролюючого органу викладених в акті перевірки на підставі яких винесені оскаржувані по справі рішень.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 позов задоволено.

Скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 30.01.2020 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100) на загальну суму 629940,00 грн, з яких: 419960 грн - за податковим зобов`язанням, 209980 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: єдиний податок з с/г товаровиробників, у яких частка с/г товаровиробників за попередній податковий (звітній) рік дорівнює або перевищує 75% (код податку 18050500) на загальну суму 7839,38 грн, з яких: 6271,5 грн - за податковим зобов`язанням, 1567,88 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

№, яким застосовано штраф у розмірі 50% в сумі 43294,00 грн. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100);

№000330505, яким застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн за платежем: податок на додану вартість (код податку 14010100);

№ , яким застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн за платежем: податок на доходи фізосіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п (код платежу 11010100).

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест 2011" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області судовий збір в сумі 10231 (десять тисяч двісті тридцять одна) грн 40 коп.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 15.12.2020 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що фахівцями контролюючого органу у період з 26.11.2019 по 09.12.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Довіра-Інвест 2011, результати якої оформлені актом перевірки від 21.12.2019 року №344/18-28-05-05-20/36278578/36, у висновках якого встановлені наступні порушення:

1) п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, пп. а п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового Кодексу України, в результаті чого, за висновками перевіряючих занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету на загальну суму 419960,00 грн, в т.ч. за квітень 2018 року - 86588,00 грн. та за листопад 2018 на суму 333372,00 грн.

2) п.292-1.1, п.292-1.2 ст. 292 Податкового Кодексу України - встановлено заниження єдиного податку четвертої групи на загальну суму 6271,5 грн, в т.ч. за 2019 рік на суму 6271,5 грн.

3) п.201.1 п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України - в частині відсутності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних за період квітень 2018 року, в результаті чого, згідно п. 120і.2 ст. 120 Кодексу буде застосовано штрафну санкцію.

4) п.44.1, п.44.6 ст.44 Податкового Кодексу України в результаті чого встановлено ненадання платником податків контролюючому органу оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю, в результаті чого, згідно п. 121.1 ст.121 Кодексу буде застосовано штрафну санкцію.

5) п.п. б п.176.2 ст.176 Податкового Кодексу України.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки, позивач подав заперечення від 20.01.2020 року №1 до акту перевірки від 21.12.2019 №344/18-28- 05-05-20/36278578/36 та отримав відповідь на заперечення від 29.01.2020 № 1618/10/18-28-05-05-09 про залишення акту планової перевірки без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі вищевказаних висновків акту перевірки 30.01.2020 ГУ ДПС України у Сумській області прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100) на загальну суму 629940,00 грн, з яких: 419960 грн - за податковим зобов`язанням, 209980 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: єдиний податок з с/г товаровиробників, у яких частка с/г товаровиробників за попередній податковий (звітній) рік дорівнює або перевищує 75% (код податку 18050500) на загальну суму 7839,38 грн, з яких: 6271,5 грн - за податковим зобов`язанням, 1567,88 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами);

- №, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 50% в сумі 43294,00 грн. за платежем: податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код податку 14010100);

- №000330505, яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн за платежем: податок на додану вартість (код податку 14010100);

- № , яким до позивача застосовано штрафні санкції у сумі 510,00 грн за платежем: податок на доходи фізосіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п (код платежу 11010100).

Не погоджуючись з винесеними рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Стосовно висновків акту перевірки в частині порушення позивачем п.п.292-1.1, 292-1.2 ст. 292-1 Податкового Кодексу України, а саме заниження єдиного податку четвертої групи на загальну суму 6271,5 грн. за 2019 рік, колегія суддів зазначає, що як свідчать матеріали справи, 23.05.2019 ТОВ «Довіра-Інвест 2011» уклалодено договір оренди земельної ділянки з ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 190).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 15.08.2019 Відділом у Липоводолинському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 3,0067 га, що розташована на території Подільської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:110 (т. 1, а.с. 191).

Відповідно до п. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Згідно з ст. ст. 13, 16, 17 Закону України " Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно п.п. 292-1.1, 292-1.2 ст. 292-1 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування для платників єдиного податку четвертої групи є площа сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень) та/або земель водного фонду (внутрішніх водойм, озер, ставків, водосховищ), що перебуває у власності сільськогосподарського товаровиробника або надана йому у користування, у тому числі на умовах оренди.

Базою оподаткування податком для платників єдиного податку четвертої групи для сільськогосподарських товаровиробників є нормативна грошова оцінка одного гектара сільськогосподарських угідь (ріллі, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного за станом на 1 січня базового податкового (звітного) року відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом».

Відповідно до п.п. 295.9.1, 295.9.2. п. 295.9 ст.295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку четвертої групи самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу; сплачують податок щоквартально протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового звітного кварталу.

Згідно з п.п. 295.9.5 п. 295.9 ст. 295 Податкового кодексу України, платники зобов`язані у разі, коли протягом податкового (звітного) періоду змінилася площа сільськогосподарських угідь та/або земель водного фонду в зв`язку з набуттям (втратою) на неї права власності або користування уточнити суму податкових зобов`язань з податку на період починаючи з дані набуття (втрати) такого права до останнього дня податкового (звітного) року та подати протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним періодом, контролюючим органам за місцезнаходженням платника податку та місцем розташування земельної ділянки декларацію

Відтак, враховуючи, що 15.08.2019 Відділом у Липоводолинському районі ГУ Держгеокадастру у Сумській області проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 3,0067 га, що розташована на території Подільської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:110, строк для подачі уточнюючого розрахунку у ТОВ «Довіра-Інвест 2011» настає 20.10.2019 та, відповідно, строк сплати зобов`язання 30.10.2019.

Проте, як свідчать матеріали справи, податковим органом перевірка позивача проводилась за період з 01.04.2018 по 30.09.2019.

Тобто, відповідач дійшов помилкового висновку про порушення позивачем п.п.292-1.1, 292-1.2 ст. 292-1 Податкового Кодексу України, а саме заниження єдиного податку четвертої групи на загальну суму 6271,5 грн. за 2019 рік, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 30.01.2020 № та № , колегія суддів зазначає наступне.

Підставою для прийняття податковим органом оскаржуваних рішень слугувало, зокрема, встановлення під час проведення перевірки заниження позивачем суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 85688,00 грн., в тому числі за квітень 2018 року по операціях з реалізації (постачання) необоротних активів (нежитлове приміщення) нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду.

Судовим розглядом встановлено, що 10.04.2018 «Довіра-Інвест 2011» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (загальною площею 342 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) з ОСОБА_2 за ціною 525012,00 грн., в т.ч. ПДВ. (т. 1, а.с. 148-151).

Відповідно до п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (14.1.36.); доходами є загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами (14.1.56.); постачанням товарів є будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду (14.1.191.); розумною економічною причиною (ділова мета) є причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності (14.1.231.).

Згідно ст. 188.1 ет. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни).

Тобто, база оподаткування операцій з постачання товарів визначається, виходячи з їх договірної вартості. При цьому, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та постанови Кабінету міністрів України від 28.10.1998 №1706 «Про затвердження Програми реформування системи бухгалтерського обліку із застосуванням міжнародних стандартів» суб`єкти господарювання зобов`язані при веденні бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності дотримуватись національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, затверджених центральним органом виконавчої влади.

Відповідно до частини 6 Розділу 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 07.02.2013 року №73, фінансова звітність підприємства формується з дотриманням принципу історичної (фактичної) собівартості, що визначає пріоритет оцінки активів, виходячи з витрат на їх виробництво та придбання.

Формування витрат на виробництво та придбання товарів (робіт/послуг) тобто визначення собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг здійснюється на підставі національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку.

Для визначення собівартості товарів (робіт/послуг) застосовуються Положення (Стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 жовтня 1999 року №246 (надалі Стандарт 9 «Запаси») та Положенням (Стандартом) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318 (надалі Стандарт 16 «Витрати»),

Відповідно до п.16 ГІ(С)БО 7, підприємство може переоцінювати об`єкт основних засобів, якщо залишкова вартість даного об`єкта суттєво відрізняється від його справедливої вартості на дату балансу.

Відповідно до змісту експертної оцінки від 05.04.2018 ТОВ «Довіра-Інвест» здійснило переоцінку основних засобів в т.ч. нежитлового приміщення, загальною площею 342 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми. вул. Данила Галицького, буд. 35.

Згідно звіту "Про оцінку майна" ринкова вартість об`єкта (справедлива вартість) об`єкта нежитлового приміщення, загальною площею 342 кв.м., що розташоване за адресою: м. Суми, вул. Данила Галицького, буд. 35 склала - 525 012,00 грн.

10.04.2018 «Довіра-Інвест 2011» укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення (загальною площею 342 кв. м., що знаходиться за адресою м. Суми. вул. Данила Галицького, буд. 35) з ОСОБА_2 за ціною 525012,00 грн., в т.ч. ПДВ. (т. 1, а.с. 148-151).

ТОВ «Довіра-Інвест 2011» дану операцію відображено у бухгалтерському обліку кореспонденцією рахунків: Д-т 361 "Розрахунки з вітчизняними покупцями" - К-т 712 "Дохід від відновлення корисності активів" на суму 525012,00 грн., Д-т 742 «Дохід від відновлення корисності активів» - К-т «Податкові зобов`язання» на суму 87502 грн.; Д-т рахунку 131 «Знос основних засобів» - К-т рахунку 10 «Основні засоби» на суму 124350 грн.; Д-т рахунку 975 «Уцінка необоротних активів і фінансових інвестицій» - К-т рахунку 10 «Основні засоби» на суму 345438 грн.

Інформація про об`єкт: До уцінки: первісна вартість - 994800.00 грн.; знос -124350,00 грн.; залишкова вартість - 870450,00 грн. 2. Після уцінки: первісна вартість - 590638,50 грн. знос - 65626,5 грн.; залишкова вартість - 525012,00 грн. Сума уцінки: залишкової вартості - 345438 грн. (870450 грн. - 525012 грн.); зносу - 58723,5 грн. (124350 грн. - 65626,5 грн.). 3. Залишкова вартість об`єкта за даними податкового обліку 525012,00 грн. 4. Ціна продажу об`єкта - 525012 грн. (у т. ч. ПДВ - 87502 грн.)

З урахуванням того, що амортизація об`єктів нараховувалась прямолінійним методом, а тому підприємство уцінило об`єкт до вартості, що дорівнює ціні його реалізації, а тому при продажу цього об`єкта підприємство не донараховувало зобов`язання з ПДВ.

Доводи податкового органу щодо визначення вартості наведеної нерухомості у розмірі її придбання а саме 994800 грн., колегія суддів вважає необґрунтованими та зазначає, що в акті перевірки не зазначено про існування доказів які б спростовували оцінку нерухомого майна реалізованого позивачем, доказів спростування вказаної обставини до суду не надано.

Контролюючий орган не здійснював аналіз ринку нерухомості м. Суми та не звертався до належних органів про проведення відповідної оцінки.

З урахуванням вказаного вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про помилковість висновків податкового органу про порушення позивачем п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, щодо не віднесення до бази оподаткування ПДВ перевищення балансової (залишкової) вартості основних засобів, визначеної за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду над ціною реалізації, що призвело до заниження податкових зобов`язань з податку на додану вартість в квітні 2018 року в сумі 86588 грн. та про порушення підприємством вимог п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України щодо відсутності реєстрації податкової накладної, а тому податкові повідомлення-рішення від 30.01.2020 № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи податкового органу викладені в акті перевірки про порушення позивачем вимог податкового законодавства в частині заниження податку на додану вартість є необґрунтованими, оскільки реальність господарських операцій, проведених позивачем з контрагентами ТОВ «Халбрей» та ТОВ «ТД Агро Лідер» підтверджується первинними документами.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ТОВ «Халбрей» укладено Договір поставки №0312/4 від 26.11.2018 (т. 1, а.с. 110), відповідно до умов якого ТОВ «Халбрей» (Постачальник) зобов`язується передати у власність ТОВ «Довіра-Інвест 2011» (Покупця) шини, надалі - «Товар» в асортименті, а (Покупець) зобов`язується прийняти та оплатити Товар.

На підтвердження виконання умов укладеного договору позивачем надано до суду: видаткові накладні №7 від 30.11.2018, №6 від 28.11.2018, №7 від 29.11.2018; податкові накладні №88 від 30.11.2018, №87 від 30.11.2018, №83 від 28.11.2018, №82 від 28.11.2018, №86 від 29.11.2018, №85 від 29.11.2018, №84 від 29.11.2018.

Зазначені податкові накладні від постачальника ТОВ «Халбрей» в адресу ТОВ «Довіра- Інвест 2011» належним чином зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у листопаді 2018 року, будь яких рішень щодо зупинення такої реєстрації чи відмови у реєстрації вказаних податкових накладних, контролюючим органом не приймалося.

Суму податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними у сумі 248780 грн. ТОВ «Довіра-Інвест 2011» включено до податкового кредиту до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року.

Транспортування вказаного товару здійснювалось власним транспортом засобом, автомобілем КАМАЗ 4543К НОМЕР_1 , що відображено у Додатку 2 до акту перевірки та підтверджується подорожніми листами №000006 від 28.11.2018, №000007 від 29.11.2018.

Придбаний товар позивачем передано на зберігання згідно Договору про надання послуг відповідального зберігання від 28.11.2018 №6 укладеного з ТОВ «Украпрод - 2017» (Зберігач) та підтверджується Актами приймання-передачі майна №1 від 28.11.2018, №2 від 29.11.2018.

Крім того, між позивачем та ТОВ «ТД Агро Лідер укладено договір поставки №0312/3 від 26.11.2018, відповідно до умов якого ТОВ «ТД Агро Лідер» (Постачальник) зобов`язується передати у власність ТОВ «Довіра-Інвест 2011» (Покупця) шини, надалі - «Товар» в асортименті, а (Покупець) зобов`язується прийняти та оплатити Товар.

На підтвердження виконання умов укладеного договору позивачем надано до суду видаткову накладну №13 від 30.11.2018 та податкові накладні №70 від 30.11.2018, №71 від 30.11.2018.

Вказані податкові накладні від постачальника ТОВ «ТД Агро Лідер» в адресу ТОВ «Довіра-Інвест 2011» зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у листопаді 2018 року, будь яких рішень щодо зупинення такої реєстрації чи відмови у реєстрації вказаних податкових накладних, контролюючим органом не приймалося.

Суму податку на додану вартість за зазначеними податковими накладними у сумі 84592, 00 грн. ТОВ «Довіра-Інвест 2011» включено до податкового кредиту до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року.

Транспортування вказаного товару здійснювалось власним транспортом ТОВ «Довіра-Інвест», про що зазначено на ст. 25 Акту перевірки, а саме КАМАЗ 4543К НОМЕР_1 , що відображено у Додатку 2 до акту перевірки та підтверджується подорожнім листом №000008 від 30.11.2018.

Розрахунки за отриманий товар проведені в безготівковій формі, відповідно до платіжного доручення від 12.12.2018 №269.

Придбаний товар позивачем передано на зберігання ТОВ «Украпрод - 2017», відповідно до Договіру про надання послуг відповідального зберігання від 28.11.2018 № 6 укладеного з ТОВ «Украпрод - 2017» (Зберігач) та TOB «Довіра-Інвест 2011» (Поклажодавець), вказана обставина підтверджується також Актом приймання-передачі майна №4 від 30.11.2018 (т. 1, а.с. 122).

Так, відповідно до пп. «а» п. 198.1, п.п. 198.2, 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судовим розглядом встановлено факт дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту на підставі наданих до суду первинних документів по взаємовідносинах з контрагентами ТОВ «Халбрей» та ТОВ «ТД Агро Лідер».

Колегія суддів, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність або відсутність окремих документів, таких як товарно-транспортні накладні, специфікації, а так само помилки у їх оформленні не є безумовною підставою для висновків про відсутність господарської операції.

Так, товаросупроводжувальні документи, на відсутність яких посилається податковий орган, не можуть слугувати підставою для висновку щодо нереальності чи безтоварності укладеної угоди позивача з його контрагентом, оскільки такі документи не можуть однозначно ствердити про наявність таких фактів, з урахуванням тієї обставини, що правовідносини між господарюючими суб`єктами не пов`язані в сфері транспортування, так як основна їх мета це купівля-продаж товару.

Відтак, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що податковий орган в обґрунтування донарахування податку на додану вартість не навів обставин, які б вказували на безтоварність операцій, отже позовні вимоги в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 30.01.2020 № підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.01.2020 про застосування штрафних санкцій у відповідності до п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України в розмірі 510 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.121.1. ст. 121 Податкового кодексу України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Зі змісту акту перевірки встановлено, що відповідачем не зазначено які саме первинні документи ТОВ «Довіра-Інвест 2011» не було збережено та не надано на перевірку, а відтак суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення та наявності підстав для його скасування.

Стосовно позовних вимог в частині скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.01.2020 про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України, особи, які відповідно до Кодексу мають статус податкових агентів, зобов`язані подавати у строки, встановлені для податкового кварталу, податковий розрахунок суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, а також суми утриманого з них податку до контролюючого органу за місцем свого розташування. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку податковим агентом протягом звітного періоду.

Зі змісту акту перевірки встановлено, що підставою прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення слугували доводи податкового органу про невідображення позивачем в податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку: а саме ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 53).

Відповідно до п. 1 Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 20.08.2015 № 727, результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Акт документальної перевірки повинен містити систематизований виклад виявлених під час перевірки фактів порушень норм законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Акт документальної перевірки, згідно п.п. 4, 5 Розділу II Порядку, повинен містити всі суттєві обставини фінансово-господарської діяльності платника податків, які стосуються фактів виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 5 Розділу І Порядку, факти виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, викладаються в акті документальної перевірки чітко, об`єктивно та повною мірою з посиланням на первинні документи, регістри податкового та бухгалтерського обліку, фінансової та іншої звітності, інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, ведення/складання яких передбачено законодавством, або отримані від інших суб`єктів господарювання, органів державної влади, у тому числі іноземних держав, правоохоронних органів, а також податкову інформацію, що підтверджують наявність зазначених фактів.

У висновку акта (довідки) документальної перевірки зазначається опис виявлених перевіркою порушень законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, з посиланням на підпункти, пункти, статті законодавчих актів або загальний висновок щодо відсутності таких порушень.

Згідно п. 5 Розділу IIІ Порядку інформація щодо виявлених порушень законодавства з питань державної митної справи відображається за видами порушень у розрізі видів митних платежів у національній валюті України.

Крім того, акт перевірки має бути оформлений відповідно до встановлених стандартів якості, зокрема щодо доказовості, обов`язковості висновків, відсутності первинних документів, суміжності порушення податкового законодавства, коригування податкової звітності, алгоритму діяльності суб`єктів господарювання, розуміння діяльності підприємства, обставин укладання контрактів, відомостей про розрахунки, операцій з цінними паперами, відомостей про основні фонди і запаси, відомостей про заборгованість та зв`язок з господарською діяльністю.

Колегія суддів зазначає, що в акті перевірки не відсутні посилання на первинні документи на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог податкового законодавства.

Враховуючи, що зі змісту акту перевірки неможливо встановити на підставі яких норм права та документів податковий орган визначив наведене порушення, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 30.01.2020 та наявність підстав для його скасування.

Крім того, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, з урахуванням вимог ст. 139 КАС України, правомірно здійснено розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 08.07.2020 року по справі №480/859/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С.С. Рєзнікова
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 21.12.2020 року