Справа № 752/25872/19
Суддя: Мазур Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

провадження №: 2-а/752/173/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Мазур Ю.Ю., за участю секретаря Воробйова І.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2019 позивач звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що являється пенсіонером Міністерства оборони України, у 2013 році відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був звільнений зі Збройних Сил України. У липні 2019 року на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до вимог ст. 13 Закону України «про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що діяла на момент призначення пенсії. Проте, відповідач нарахування та перерахунок пенсії не зробив, чим порушив, як вважає позивач, його право та відмовив з посиланням на відсутність підстав щодо здійснення перерахунку пенсії.

Враховуючи зазначене, позивач просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 у розмірі 80 % грошового забезпечення; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 в розмірі 80 % суми грошового забезпечення у редакції ст. 13 Закону України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», чинної станом на дату призначення пенсії; стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 21.01.2020 відкрито провадження по справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним. Відповідач скористався своїм процесуальним правом та надав відзив на позов.

Позивач, в свою чергу надав відповідь на відзив відповідача, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Суд, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті на предмет їх належності, допустимості, достовірності у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є пенсіонером Міністерства оборони України, у 2013 році відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» був звільнений зі Збройних сил України. Пенсійна справа № . Вислуга в ЗСУ календарна - 31 р. 02 міс., загальна - 36 р. 06 міс.

З 01.01.2018 Головне управління Пенсійного фонду України при перерахунку пенсії на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» самовільно застосувало розмір 70% від суми грошового забезпечення. Зазначена Постанова не змінила регулювання правовідносин з приводу перерахунку пенсій на підставі Закону № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

Позивач звернувся із заявою від 02.07.2019 до відповідача про перерахунок пенсії у розмірі 80% грошового забезпечення відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що діяла на момент призначення пенсії.

Пенсію за вислугу років позивач отримує в розмірі 80% від грошового забезпечення у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідач листом № 154582/02/Д-9455 від 16.07.2019 повідомило позивача, що при проведенні з 01.01.2018 перерахунку пенсії за вислугу років обчислювався виходячи з 70% сум грошового забезпечення за посадою позивача, відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 02.07.2019 щодо надання інформації.

Відповідач листом № 151863/02 від 11.07.2019 направив довідку про перебування на обліку № 9077 від 11.07.2019, копію довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії по постанові № 103, розрахунки пенсії на 01.12.2017, 01.01.2018, 01.01.2019.

Як вбачається з довідки Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві Відділ № 9077 від 11.07.2019 зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсію призначено з 26.12.2013 за вислугу 36 років. Підставою являється пенсійна справа № .

За приписами ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнене з військової служби, та деяких інших осіб», усі призначені за цим Законом пенсії підпадають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби, осіб рядового і начальницького складу.

Постанова № 704 набрала чинності 01 січня 2018 року.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого )8 року в редакції Постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року (далі - Порядок) встановлено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення б, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі-Закон», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться строки, передбачені частиною третьою статті 51 Закону (з дати виникнення права нього без обмеження строком).

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції, що діяла на час призначення пенсії, за вислугу років - пенсії призначаються в таких розмірах:

- особам офіцерського складу прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12) за вислугу 20 років - 50%, а звільненим у відставку за віком або станом здоров`я відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43): за кожний рік вислуги понад 20 років 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів».

Законом України від 27 березня 2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні», який набрав чинності в цій частині 01 травня 2014 року, статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» викладено в наступній редакції: «максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів».

Згідно з пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 статті 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За загальним правилом закон зворотної сили не має, а тому норми ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ поширюються на відносини, які виникли після набуття чинності.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій.

Приписи названого Закону на позивача не поширюються.

Зазначаю, що статтею 46 Конституції України встановлено право громадян на соціальний захист.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові № 686/12683/17 від 24 квітня 2018 року. Верховний суд вважає, що при перерахунку пенсії має відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма закону, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на час призначення пенсії.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову перерахунку пенсії в розмірі 80% нехтуючи нормами Конституції України та законів України є протиправними та такими, що порушують мої права, за вказаних обставин дії відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві є протиправними, а позивні вимоги обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Аналогічна правова позиція викладене у Постанові Верховного Суду від .04.02.2019 справа № 240/5401/18.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач має право наперерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 в розмірі 80 % суми грошового забезпечення у редакції ст. 13 Закону України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», чинної станом на дату призначення пенсії, а відтак дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 у розмірі 80 % грошового забезпечення являються протиправними.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) щодо відмови ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) у проведенні перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 у розмірі 80 % грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) провести ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 на виконання Постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 в розмірі 80 % суми грошового забезпечення у редакції ст. 13 Закону України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», чинної станом на дату призначення пенсії.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Голосіївський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Ю.Ю. Мазур