Справа № 308/3781/19
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2020-09-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/3781/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

представника позивача- адвоката Коваленко О.М.

представника відповідача- Зубенко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом адвоката Коваленко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Коваленко О.М., звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 березня 2019 року Закарпатською митницею Державної Фіскальної служби України складено постанову у справі про порушення митних правил №0755/30500/19, відповідно до змісту якої, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності, відповідно до ч.3 ст.470 Митного кодексу України, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн, оскільки 23.11.2018 року о 23 годині 41 хвилину через митний пост "Тиса" Закарпатської митниці ДФС, гр. ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит».

Станом на 09.02.2019 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значився.

Однак, дану постанову позивач вважає незаконною, оскільки 23 листопада 2018 року, він, керуючись вимогами ст. 192 МК, звернувся з письмовою заявою до Закарпатської митниці ДФС про поломку вищезазначеного автомобіля та поміщення його до СТО, де даний автомобіль перебував до дня виїзду ОСОБА_1 за межі території України, а саме 09 лютого 2019 року.

Тому позивач, не порушив вимоги митного кодексу та на нього безпідставно складено адміністративний протокол, оскільки він не міг фактично розпоряджатись даним автомобілем, про що повідомив митні органи, оскільки сам автомобіль майже 3 місяці перебував у несправному стані та не міг пересуватися.

Вказує, що законодавством чітко визначено можливість не включення до строків транзитного перевезення часу дії обставин непереборної сили, за умови документального підтвердження факту дії обставин непереборної сили.

Отже, строки транзитного перевезення транспортного засобу та письмового повідомлення відповідача про ці обставини, були порушені без наявності його умислу, а в наслідок непереборної сили.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0755/30500/19 від 20.03.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в частині накладення стягнення та закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Представник позивача адвокат Коваленко О.М. у судовому засіданні позов підтримав та просив суд такий задовольнити.

Представник Закарпатської митниці ДФС Зубенко І.І. у судовому засіданні проти позову заперечив, пояснив, що митним органом дотримані всі вимоги чинного законодавства, а постанова винесена на підставі порушення громадянином ОСОБА_1 вимог ч.3 ст. 470 МК України.

Також, представником митниці до суду було надано відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що громадянин України ОСОБА_1 , мав вивезти раніше ввезений транспортний засіб в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 28.11.2018 року (включно), однак він перевищив граничний термін транзиту більше ніж на десять діб. З матеріалів справи та пояснення громадянина ОСОБА_1 , встановлено, що він до митного органу із письмовою заявою про поломку транспортного засобу звернувся 27.11.2018. До заяви ним не додано документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили. В долученій до матеріалів справи про порушення митних правил довідці не міститься інформації, що транспортний засіб перебував ремонті внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили. Так само, жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили громадянин ОСОБА_1 , не надав Закарпатській митниці ДФС під час провадження у справі про порушення митних правил.

Разом з тим, згідно долученої до матеріалів справи гр. ОСОБА_1 довідки СТО ФОП « ОСОБА_2 », автомобіль «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 проходив технічне обслуговування та ремонт з 26 листопада 2018 року по 9 лютого 2019 року. Ремонт здійснювався на СТО «ФОП Онисько» АДРЕСА_1 у зв`язку із несправністю транспортного засобу, а саме ремонт паливної системи. Отже, з документів, виданих ФОП « ОСОБА_2 можна зробити висновок, що зчеплення вийшло з ладу внаслідок звичайної експлуатації, що в розрізі положень ст.ст.95, 192, 460 МК України, виключає ознаки аварії чи дії обставин непереборної сили, визначення яких, наведено у вищевказаному Порядку від 31.05.2012 року № 657. Крім цього, ФОП « ОСОБА_2 » у відповідності до Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657, не є уповноваженою особою на видачу документів, що підтверджують факт таких обставин.

Доказів того, що ремонт автомобіля мав місце саме внаслідок аварії, в тому числі дорожньо-транспортної пригоди, чи дії обставин непереборної сили в контексті понять, наведених у Порядку, громадянином ОСОБА_1 не надано. Таким чином терміни перебування автомобіля на ремонті, в контексті ст.192 МК України, не підлягають виключенню зі встановленого ч. 1 ст. 95 МК України строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту, оскільки його не переривають.

Крім того, ремонт вищевказаного транспортного засобу не міг завадити громадянину ОСОБА_1 вивезти цей автомобіль за межі митної території України за допомогою інших способів чи засобів Окрім того, не можуть бути взятими до уваги доводи позивача, що правопорушення, передбачене ч.3 ст. 470 МК України не є триваючим правопорушенням, оскільки до 25.11.2018 діяла норма ч.1 ст. 467 МК України відповідно до якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481. 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Взагалі, з моменту ввезення гр. ОСОБА_1 , транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на митну території України 23.11.2018 до моменту накладення стягнення 20.03.2019 не пройшов шестимісячний строк.

Тому з огляду на зазначене у відзиві, представник відповідача вважає , що ОСОБА_1 було правомірно притягнуто до адміністративноїх відповідальності.

Заслухавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 1 МК України встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 МК України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України.

Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як убачається з матеріалів справи, відносно гр. України ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, було складено протокол про порушення митних правил № 0755/30500/19 від 09.02.2019 року.

20.03.2019 року, справу розглянуто та винесено постанову, відповідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Зі змісту постанови встановлено, що 09.02.2019 року о 19 годині 18 хвилини в зону митного контролю на ділянку «Виїзд митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, заїхав автомобіль марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , який прямував у приватних справах із України в Угорщину.

В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС Департаменту митної справи ДФС України, встановлено, що 23.11.2018 року о 23 годині 41 хвилину через митний пост "Тиса" Закарпатської митниці ДФС, гр. ОСОБА_1 , ввіз на митну територію України автомобіль марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова: НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит».

Враховуючи інформаційні дані центральної бази даних ЄАІС ДФС, громадянин України ОСОБА_1 , мав вивезти транспортний засіб в зоні діяльності Закарпатської митниці ДФС до 28.11.2018 року (включно), тим самим він перевищив граничний термін транзиту більше ніж на десять діб.

Станом на 09.02.2019 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значився.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 27.11.2018 року подана заява начальнику Закарпатської митниці ДФС про те, що він повідомляє митницю про не можливість вивезення транспортного засобу марки «VW», моделі «GOLF», номер кузова: НОМЕР_1 з митної території України у встановлені строки, через ремонтні роботи.

Як убачається з пояснення ОСОБА_1 від 09.02.2019 року, він підтвердив факт не вивезення вищезазначеного транспортного засобу за межі території України у встановлені строки у зв`язку з його поломкою та подальшим ремонтом. В підтвердження поломки транспортного засобу гр. ОСОБА_3 , надано заяву подану до Закарпатської митниці ДФС 27.11.2018 року про неможливість своєчасного вивезення транспортного засобу за межі митної території України, довідку СТО ФОП « ОСОБА_2 » №0902-2019 від 09.02.19, акт виконаних робіт №00154 від 09.02.19, розрахункову квитанцію №291613 від 09.02.19, копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП « ОСОБА_2 »; витягу з реєстру платників єдиного податку ФОП « ОСОБА_2 ».

Однак, суд не може погодитися із підставами на які посилається позивач які відповідно до закону надають право не вивезти транспортний засіб за межі митної території України відповідно до зобов"язань, так як відповідно до вимог статей 95 і 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії лише аварії чи обставин непереборної сили. На момент перетину митного кордону жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили та унеможливили вивезення даного автомобіля за межі митної території України будь яким іншим способом ніж власним ходом, ОСОБА_1 митному органу надано не було.

У відповідності до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України товари будь які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Таким чином, до поняття товари включаються будь які речі, у тому числі транспортні засоби особистого користування.

У відповідності до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно п. 1 ст. 95 Митного кодексу України, а також п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту у відповідності до ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Згідно ч. 5 ст. 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

У статті 192 МК України зазначені заходи, що вживаються у разі аварії чи дії обставин непереборної сили під час перевезення товарів. Зокрема, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Порядок визначення особливостей виконання митних формальностей при поміщенні товарів у відповідні митні режими, передбачений Митним кодексом України, та під час перебування товарів у відповідному митному режимі Порядком виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, (затверджений наказом Міністерства фінансів України 31.05.2012 року № 657)- далі Порядок, який зареєстровано в Міністерстві юстиції 02.10.2012 року за N 1669/21981 ). У розділі VIII зазначеного Порядку надано визначення аварії та обставин непереборної сили.

Так, аварія небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Обставини непереборної сили надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Пунктом 3 розділу VIII зазначеного вище Порядку передбачено, що залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили (пункт 5 розділу VIII Порядку).

Разом із заявою подаються документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку.

Однак, суд констатує, що до заяви ОСОБА_1 від 27.11.2018 року не додано жодних документів, які б підтверджували факт аварії чи дії обставин непереборної сили. В долученій до матеріалів справи про порушення митних правил довідці не міститься інформації, що транспортний засіб перебував на ремонті саме внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили.

Таким чином, у суду відсутні будь-які докази на підтвердження обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку для вивезення автомобіля за межі митної території України.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Дії громадянина ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України - кваліфіковані правильно.

Строк доставки ввезеного громадянином ОСОБА_1 транспортного засобу збіг, після чого почалась бездіяльність останнього, щодо виконання обов`язку доставки автомобіля в митницю виїзду, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Таким чином, твердження позивача щодо спливу строку давності притягнення його до відповідальності є безпідставними, оскільки правопорушення було виявлено в день складання протоколу, тобто 09.02.2019 року. Будь-яких інших порушень процесуального чи матеріального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача посадового особою митниці, судом під час розгляду даної справи не встановлено.

Окрім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 467 МК України «із змінами внесеними Законом України від 08.11.2018 р. N 2612-VIII, які набрали чинності з 25.11.2018) якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення.

Так, до 25.11.2018 діяла норма ч.1 ст. 467 МК України відповідно до якої, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481. 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Отже, з моменту ввезення гр. ОСОБА_1 , транспортного засобу «VOLKSWAGEN GOLF», номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на митну території України 23.11.2018 до моменту виявлення, а також накладення стягнення 20.03.2019 не пройшов шестимісячний строк.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил №0755/30500/19 від 20.03.2019 року, якою громадянина ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України не має, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8-10, 241-242, 246, 275 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову адвоката Коваленко Олександра Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Закарпатської митниці ДФС про скасування постанови про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук