Справа № 1.380.2019.006291
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.006291 пров. № А/857/13979/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Судова-Хомюк Н.М., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.006291 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції Москаль Р.М., час ухвалення рішення 05.10.2020 року, місце ухвалення рішення м. Львів, дата складання повного тексту рішення 05.10.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ухвали про роз`єднання позовних вимог №1.380.2019.001418 від 27.11.2019 (а.с. 40-41) в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області, відповідач), з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог від 20.12.2019, від 22.01.2020, а також клопотання позивача про виправлення описки в заявлених ним позовних вимогах (а.с. 47-48, 115-116, а.с. 144-145 ) заявлено такі позовні вимоги: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області, які полягали у розстроченні (виплаті 50% у 2018 році та 75% у 2019 році) ОСОБА_1 нарахованого 2018 році підвищення пенсії на підставі Постанови №103; - визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області, яка полягала у відмові виплатити ОСОБА_1 100% нарахованого підвищення замість 50% виплаченого підвищення пенсії у 2018 році та 75% - у 2019 році; - зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між нарахованою та виплаченою пенсією за вислугу років з 01.01.2018 з використанням коефіцієнту 70% від відповідних сум грошового забезпечення (з врахуванням розтермінуванням виплати підвищення щомісяця в розмірі 50% у 2018 році та 75% - у 2019 році) та пенсією, що мала бути нарахована та виплачена з використанням коефіцієнту 90% від відповідних сум грошового забезпечення (з виплатою 100% підвищення щомісяця), що за період з 01 січня по 31 грудня 2018 року складає 59692,86 грн., а з 01 січня по 31 грудня 2019 року складає 45078,92 грн. Разом сума недоплат за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2019 року складає 104771,78 грн.; - зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів внаслідок недоплат до 100% перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 по 31.12.2019.

Позовні вимоги ОСОБА_1 щодо протиправності дій ГУ ПФУ у Львівській області, які полягали у зменшенні ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугою років з 90% від відповідних сум грошового забезпечення до 70% від відповідних сум грошового забезпечення під час її перерахунку на підставі Постанови №103 та перерахунок пенсії розглянуто в адміністративній справі №1.380.2019.001418.

На обґрунтування позовних вимог у цій справі №1.380.2019.006291 позивач зазначає, що отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-XII (далі Закон №2262-XII). Територіальний орган ПФУ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб (далі Постанова №103) здійснив перерахунок його пенсії з 01.01.2018. У зв`язку з проведеним перерахунком пенсії 01.01.2018 позивач безпідставно зменшив основний розмір пенсії ОСОБА_1 з 90% відповідних сум грошового забезпечення на 70% від суми грошового забезпечення: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років тощо. Відповідно до пункту 2 цієї Постанови виплата підвищення до пенсії здійснювалась поетапно. 25.01.2019 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок та виплату пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення з урахуванням всіх складових та надбавок до нього і премій, які мали місце на час призначення пенсії та листом № 333/К-20/07.05-06 від 12.02.2019 отримав відмову. Позивач вказує, що Кабінет Міністрів України не вправі встановлювати відтермінування виплати пенсії або її частини на декілька років, в Постанові №103 зазначено термін у три роки. Позивач не погоджується з такими діями ГУ ПФУ у Львівській області, у зв`язку з цим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.006291 позовні вимоги задоволено частково.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесене з порушенням норм як матеріального так і процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що дана справа не є типовою по відношенню до рішення Верховного Суду в зразковій адміністративній справі №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19).

Апелянт вважає порушенням норм процесуального права відмову суду взяти до уваги самостійно обраховану заборгованість з виплати пенсії, а відмову у задоволенні вимоги про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії порушенням норм матеріального права.

Просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.006291 та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що щодо виплати недоплаченої пенсії конкретному розмірі в грошовому еквівалентів (розмірі 45078,92 грн. за період з 01.01 по 31.12.2019; та стягнення загальної заборгованості пенсії в сумі 104771,78 грн. за період з 01.01.2018 по 31.12.2018, як просить позивач). Суд зазначив, що у цій справі перевіряє правомірність дій органу ПФУ щодо перерахунку та виплати підвищення до пенсії позивачу та приймає рішення зобов`язального характеру, при цьому суд не має підстав підміняти відповідача та замість ПФУ здійснювати перерахунок пенсії ОСОБА_1 , визначаючи її конкретний розмір.

В період з 05.03.2019 по 03.09.2019 відповідач нарахував та виплатив позивачу підвищення до пенсії в заниженому розмірі (75% замість 100 % ), з метою поновлення прав позивача суд приймає рішення зобов`язального характеру. На виконання цього рішення суду відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за цей період з урахуванням з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. З огляду на те, що відповідач таких розрахунків ще не провів, вимоги позивача щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є передчасними та такими, що не підлягають до задоволення.

Розглядаючи спір, апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-XII. Пенсія за вислугу років призначена позивачу з 06.02.2006 у розмірі 90% грошового забезпечення при вислузі років 34 років (а.с.23).

На виконання вимог статті 63 Закону №2262-XII та Постанови Кабінету Міністрів України Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб №103 від 21.02.2018 Львівський обласний військовий комісаріат 11.03.2018 видав довідку №ХВ60217 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, відповідно до котрої визначено розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.03.2018 (а.с.24).

В березні 2018 року ГУ ПФУ у Львівській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018, при цьому визначено виплачувати відповідно до Постанови №103 підвищення: з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% від підвищення пенсії; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75% від підвищення пенсії, з 01.01.2020 - 100% від підвищення пенсії (а.с.15).

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою від 25.01.2019 про перерахунок раніше призначеної пенсії.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 12.02.2019 №333/К-20/07.05-06 (а.с.13) повідомило заявника, що йому виплачувалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII у розмірі 90% грошового забезпечення. Зазначило, що після прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №103 перерахунок раніше призначеної пенсії здійснено з 01.01.2018 за нормами законодавства, що діє на момент перерахунку пенсії. Виплату перерахованої підвищеної пенсії проведено відповідно до пункту 2 Постанови №103 в 2018 році у розмірі 50% суми підвищення пенсії, з 01.01.2019 75 зазначеної суми підвищення пенсії.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Частина 2 статті 19 Конституція України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частина 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.3,4 ст.63 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на момент перерахунку пенсії) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у строки, встановлені частиною другою статті 51 цього Закону.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII частину 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ викладено у такій редакції: «усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій» (набрання чинності з 01.01.2017).

Таким чином, починаючи з 01.01.2017 законодавцем змінено правові підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям та віднесено до повноважень Кабінету Міністрів України визначати умови, порядок проведення перерахунку пенсії та встановлювати розміри проведених виплат.

Урядовим рішенням передбачено набрання чинності з 01.03.2018 постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та визначено порядок перерахунку і виплати пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 №103 (надалі - Постанова № 103) передбачено, що військовослужбовцям та деяким іншим особам перерахунок пенсій здійснюватиметься із урахуванням трьох складових оновленого грошового забезпечення, визначеного на 01.03.2018 окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Виплата перерахованих пенсій здійснюватиметься поетапно починаючи з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 відсотків; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 відсотків; з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Органи Пенсійного фонду здійснюватимуть перерахунок пенсій на підставі довідок про складові оновленого грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, які будуть видані відповідними міністерствами та відомствами.

Водночас, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабміну від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які затверджені відповідною постановою Уряду, оскільки спірна постанова встановлює відсоткове зменшення виплати пенсії військовослужбовцям та звужує складові грошового забезпечення, які підлягають врахуванню при обрахунку пенсії військовослужбовцям.

Постановою від 05.03.2019 Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Кабінету Міністрів України залишив без задоволення, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 - без змін.

Відповідно до ч.2 ст. 265 КАС України, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 КАС України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Таким чином, пункти 1 та 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб» втратили чинність з 05.03.2019, як того вимагає ч.2 ст. 265 КАС України.

Тобто, на момент перерахунку пенсійним органом пенсії позивача з 19.03.2018 Постанова № 103 була чинною та не скасованою, відтак, дії ГУ ПФУ в Івано-Франківській області при проведенні перерахунку пенсії за рахунок виплати 50 % та 75% суми підвищення пенсії з 01.03.2018 до 05.03.2019, не можуть вважатися протиправними, оскільки такий перерахунок за вказаний період проведено на виконання Постанови № 103, чинної до 05.03.2019.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає за доцільне, відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, в даному випадку врахувати правову позицію, викладену в рішенні Верховного Суду від 06.08.2019 по справі №160/3586/19, в якій зазначено, що з 05.03.2019 пенсія колишньому військовослужбовцю підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, у зв`язку із скасуванням пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що дії відповідача щодо виплати позивачу з 05.03.2019 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними.

При цьому, суд враховує, що Кабінетом Міністрів України 14.08.2019 прийнято постанову №804 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», яка набрала чинності 04.09.2019.

Згідно з даною постановою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 01.01.2018 з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018.

24.12.2019 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1088 Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян, відповідно до якої установлено здійснювати з 01.01.2020 виплату пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 відповідно до Постанови №704 у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року. Ця постанова набрала чинності з 01.01.2020.

Отже, після набрання законної сили (05.03.2019 року) рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, у відповідача виник обов`язок здійснювати виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 100% суми підвищення. Проте, з 04.09.2019 набрала чинності постанова КМУ № 804 від 14.08.2019, яка є чинною та підлягає обов`язковому застосуванню відповідачем у справі.

06.08.2019 Верховний Суд прийняв рішення в зразковій адміністративній справі №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - Кабінет Міністрів України, Пенсійний фонд України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Верховний Суд зазначив, що у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано. Отже, з 05.03.2019 пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Верховний Суд виділив такі ознаки типової справи: 1) позивачами є особи, звільнені з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб"; 2) відповідачами є суб`єкти владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України), на пенсійному обліку яких перебувають позивачі; 3) спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку з неперерахунком та невиплатою (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року); 4) позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті: визнати протиправною бездіяльність та зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року).

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду та залишила рішення від 06.08.2019 без змін.

В цій справі предмет спору стосується виплати позивачу пенсії з 01.01.2018 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Отже, ця справа не є типовою щодо зразкової справи №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19). Водночас при прийнятті рішення суд враховує викладені в постанові №160/3586/19 (№Пз/9901/12/19) Верховного Суду від 06.08.2019 висновки щодо застосування норм права.

При прийнятті рішення суд виходить з таких мотивів:

З набранням 01.03.2018 чинності Постанови №704, якою змінені/збільшені розміри грошового забезпечення військовослужбовців, на підставі положень статті 63 Закону №2262-XII та Порядку №45 виникли підстави для перерахунку пенсій за вислугу років з 01.04.2018. На підставі положень пункту 1 Постанови №103 перерахунок таких пенсій здійснено з 01.01.2018. Пункт 2 Постанови №103 визначив виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій, що здійснювались з 1 січня 2018 року, у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Як підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону №2262-XII. В березні 2018 року відповідач здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону №2262-XII, у порядку та розмірах, визначених Постановою №103 (з 01.01.2018). Виплату підвищення до пенсії орган ПФУ здійснював відповідно до пункту 2 Постанови №103.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що починаючи з 05.03.2019 відповідач не мав правових підстав обмежувати розмір підвищення пенсії позивача 75%, оскільки пункт 2 Постанови №103 втратив чинність.

Разом з тим, з 04.09.2019 набрала чинності Постанова №804, відповідно до якої установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII до 01.03.2018 та перерахованих з 01.01.2018 відповідно до Постанови №704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на те, що Постанова №804 набрала чинності 04.09.2019 та була обов`язковою для застосування відповідачем, обмеження з 04.09.2019 розміру підвищення до пенсії відповідача до 75% було правомірним.

Отже, виплата 75 відсотків суми підвищення пенсії позивача є протиправною в період з 05.03.2019 (набрання законної сили рішенням суду від 12.12.2018 у справі №826/3858/18) до 03.09.2019 (набрання 04.09.2019 чинності Постановою №804).

В свою чергу, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 визнано неправомірними дії Кабінету Міністрів України при прийнятті постанови від 14 серпня 2019 року № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян". Визнано постанову Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року № 804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" протиправною та нечинною повністю. Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину pішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі № 640/19133/19 набрало законної сили з 31 березня 2020 року.

З матеріалів справи встановлено, що з 01.01.2020 пенсія позивачу виплачується відповідачем у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З наведених вище мотивів колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Львівській області щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 01.01.2018 по 31.12.2018 - 50% та з 01.01.2019 по 04.03.2019 і з 04.09.2019 по 31.12.2019 75% суми підвищеної пенсії, визначеної станом на 01.03.2018, а також про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії слід відмовити.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Статтею 1 Закону №2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Згідно зі статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: -пенсії; - соціальні виплати; - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до норм статей 3,4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відповідно до абзацу четвертого статті 6 Закону №2050-III компенсацію виплачують за рахунок коштів Пенсійного фонду України, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

З метою реалізації Закону №2050-ІІІ Кабінетом Міністрів України прийнято Порядок №159. Відповідно до пункту 2 цього Порядку компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Як визначено в пункті 3 Порядку №159 компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: -пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); - соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, страхові виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); - стипендії; - заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, на виконання цього рішення суду відповідач повинен здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за цей період з урахуванням 100% суми підвищення пенсії. З огляду на те, що відповідач таких розрахунків ще не провів, вимоги позивача щодо нарахування та виплатити ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є передчасними та такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат за цим апеляційним провадженням немає.

Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 1.380.2019.006291 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Н. М. Судова-Хомюк
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 17.12.2020 року