Справа № 201/8081/20
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 201/8081/20
Провадження № 2-а/201/167/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Федоріщев С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника відділення ДПС «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних лейтенанта Авраменка Сергія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 25 серпня 2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника відділення ДПС «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних лейтенанта Авраменка Сергія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що постановою серії СхРУ № 072169 від 15 серпня 2020 року виконуючим обов`язки начальника відділення ДПС «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних лейтенантом Авраменком С.М. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Згідно цієї постанови, позивач пояснила, що 15 серпня 2020 року о 21:15 годині вона перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України «Червонопартизанськ», чим порушила п. 3 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року за № 815, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у зв`язку з чим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Позивач не згодна з правопорушенням, постанову вважає необґрунтованою, такою, що складена з порушенням норм законодавства. Тому позивач просить постанову серії СхРУ № 072169 від 15 серпня 2020 року визнати незаконною та скасувати.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2020 року указану позовну заяву передано для розгляду судді Федоріщеву С.С.

Ухвалою судді Федоріщева С.С. від 26 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі за указаною позовною заявою.

Від представника відповідача у наданий судом строк відзив на позовну заяву не надійшов.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Справа розглядається у відповідності до ч. 3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України.

Згідно із ч. 2 ст.77 КАСУкраїни в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з постанови про накладання адміністративного стягнення серії СхРУ № 072169 від 15 серпня 2020 року виконуючим обов`язки начальника відділення ДПС «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних лейтенантом Авраменком С.М. позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. Згідно цієї постанови, позивач пояснила, що 15 серпня 2020 року о 21:15 годині вона перетнула державний кордон України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України «Червонопартизанськ», чим порушила п. 3 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого Постановою КМУ від 17.07.2019 року за № 815, тобто скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, у зв`язку з чим на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

В основу винесеної постанови посадовою особою суб`єкта владних повноважень, зокрема, було покладено визнання провини ОСОБА_1 у виявленому правопорушенні, що має ознаки складу, передбаченогост. 204-2 ч. 1 КУпАП.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

На підставі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Не зважуючи на норми вищезазначеної статті, як встановлено судом, позивача було позбавлено процесуального права на захист, не взято до уваги його пояснення, і зазначене відповідачем не спростовано.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 204-2 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Отже, вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру в`їзду/виїзду осіб і транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, і переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, яким є «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженийпостановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815(далі Порядок).

Так, за п. 3 згаданого Порядку в`їзд/виїзд осіб, у тому числі транспортних засобів, за допомогою яких вони переміщуються, а також переміщення товарів на тимчасово окуповані території та з таких територій здійснюється виключно через визначені контрольні пункти відповідно до вимог цього Порядку. Поза визначеними контрольними пунктами в`їзду/виїзду переміщення через лінію розмежування осіб, транспортних засобів та товарів заборонено.

Отже, об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, є порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Таким чином, тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Як зазначено у ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, відповідачем у порушення ч. 2, 5 ст. 77 КАС України не було подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ст. 204-2 ч. 1 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача 15 серпня 2020 року оскаржуваної постанови.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем перед судом не було доведено, що у діях позивача 15 серпня 2020 року при перетині державного кордону України було встановлено порушення «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, оскільки не було доведено перетинання позивачем 15 серпня 2020 року, о 21 год. 15 хв., державного кордону України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України «Червонопартизанськ».

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності достатності доказів, в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення ним п. 3 «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», що свідчить про неправомірність притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАПу вигляді штрафу в розмірі 3400 грн.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 КАС України).

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 18.03.2020 (Справа № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 71, 86, 122, 123, 159-163, 186 КАС України, ст. ст. 247, 268, 283 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальника відділення ДПС «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних лейтенанта Авраменка Сергія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії СхРУ №072169 від 15 серпня 2020 року винесену виконуючим обов`язки начальника відділення ДПС «Мілове» (тип А) відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В. Банних лейтенанта Авраменка Сергія Миколайовича відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної прикордонної служби України Східного регіонального управління Луганського Прикордонного загону ВПС «Мілове» ім. В.Банних (місце розташування за адресою: вул. Міловська, б. 58, смт Мілове, Міловського району, Луганської області, індекс 92500) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на оплату судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.С. Федоріщев