Справа № 520/1213/2020
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 р.Справа № 520/1213/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків, повний текст складено 17.09.20 року по справі № 520/1213/2020

за позовом Головного управління ДПС у Харківській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ"

про накладення арешту на кошти,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Харківській області (надалі також позивач, ГУ ДПС Харківської області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ", в якому просило: накласти адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ" (код 33866995), а саме: МФО 322313, АТ "Укрексімбанк", номер рахунку НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_2 , номер рахунку НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_1 , номер рахунку НОМЕР_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Харківській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, з викладенням у ньому висновків, які не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо відсутності належних доказів виконання посадовими особами контролюючого органу вимог ст. 81 Податкового кодексу України є необґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам адміністративної справи. Просить врахувати, що Наказ ГУ ДПС Харківської області від 28.01.2020 за № 545 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «БІОКОРМ» (код за )» не був скасований у адміністративному чи судовому порядку, що свідчить про обґрунтованість дій посадових осіб ГУ ДПС області. За результатами апеляційного розгляду позивач просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, з дослідженням усіх доказів та встановленням усіх обставин у справі. Просить урахувати, що твердження відповідача, наведені у апеляційній скарзі, є хибними, оскільки підстави для призначення перевірки, зазначені ГУ ДПС Харківської області у Наказі від 28.01.2020 за № 545, не підтверджуються фактичними обставинами справи, а питання обґрунтованості підстав для призначення перевірки та правомірність виходу ГУ ДПС у Харківській області на фактичну перевірку не є юридично встановленою та підлягає доказуванню позивачем відповідно до вимог КАС України. Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України).

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Наказом Головного управління ДПС у Харківській області від 28.01.2020 за № 545 на підставі п.п. 80.2.2 та 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України призначено проведення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ" (код 33866995) .

29.01.2020 на підставі Наказу від 28.01.2020 за № 545 та направлень на перевірку від 28.01.2020 за № 43, № 44, № 45 посадовими особами контролюючого органу здійснено вихід для проведення фактичної перевірки господарського об`єкту, розташованого за адресою: вул. Олімпійська, буд. 3, смт Малинівка, Чугуївський район, Харківська область, 63525, діяльність в якому здійснює ТОВ БІКОРМ.

Співробітник ТОВ БІКОРМ ОСОБА_1 посадовим особам контролюючого органу відмовив у допуску до перевірки з підстав непред`явлення службових посвідчень та ненадання копії наказу.

Також, посадовим особам контролюючого органу повідомлено про відсутність об`єктивної можливості проведення перевірки у зв`язку з простоєм ТОВ "БІКОРМ", встановленим з 23.01.2020, на підтвердження чого співробітником позивача під підпис перевіряючому ОСОБА_2 надано копію Наказу № 1 від 23.01.2020 "Про простій в ТОВ "БІКОРМ".

Відповідно до п. 81.2 ст. 81 Податкового кодексу України відповідачем складено акт відмови допуску до перевірки від 29.01.2020 за № 654/20-40-32-02-08/33866995.

У зв`язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, в.о. начальника Головного управління ДПС у Харківській області рішенням № 3381/10/20-40-32-02-16 від 30.01.2020 застосовано умовний адміністративний арешт майна платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ".

Також, 30.01.2020 Головне управління ДПС у Харківській області звернулося до суду із позовом про накладення арешту на кошти, які перебувають на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ".

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що з огляду на недотримання контролюючим органом умов та порядку допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки, у платника податків були наявні законні підстави для недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правової підстави, визначеної п.п. 94.2.3 п. 94.2. ст. 94 Податкового кодексу України, для застосування арешту коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ" в банківських установах.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та виходить з такого.

Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами передбачені статтею 94 Податкового кодексу України.

За визначенням, наведеним у пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду у справах № 820/5122/18 та № 820/1929/17, судом при вирішенні подібних справ необхідно встановити наступні обставини: наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача; дотримання позивачем процедури призначення та проведення перевірки; наявність чи відсутність у відповідача підстав відмови посадовими особам контролюючого органу у допуску до перевірки.

Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Положеннями ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1).

Відповідно до п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

Згідно з п. 80.5 ст. 80 Податкового кодексу України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що фактична перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення, а право на проведення такої перевірки надається за умови пред`явлення службових посвідчень, копії наказу та направлення на проведення такої перевірки; у свою чергу, непред`явлення таких документів є підставою для недопущення посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Судовим розглядом установлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 № 520/1304/2020 Наказ Головного управління ДПС у Харківській області № 545 від 28.01.2020 "Про здійснення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «БІКОРМ» визнано протиправним та скасовано.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі 520/1304/2020 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ" у задоволенні вимог про визнання протиправним та скасування Наказу Головного управління ДПС у Харківській області № 545 від 28.01.2020 "Про здійснення фактичної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ".

Постановою Верховного Суду від 22.09.2020 у справі №520/1304/2020 рішення судів попередній інстанцій скасовано, справу направлено на новий розгляд.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про необґрунтованість доводів відповідача про відсутність підстав для призначення фактичної перевірки.

Водночас, як зазначалося представником відповідача, при виході перевіряючих для проведення фактичної перевірки за адресою: вул. Олімпійська, буд. 3, смт Малинівка, Чугуївський район, Харківська область, 63525, за якою здійснює діяльність ТОВ БІКОРМ, охоронцю підприємства - ОСОБА_1 не було пред`явлено службове посвідчення та не надано направлення на перевірку та копію наказу. У свою чергу, ОСОБА_1 повідомив фахівцям контролюючого органу про відсутність керівництва у зв`язку з простоєм ТОВ "БІКОРМ" та викликав уповноважених представників, однак, на час прибуття останніх перевіряючих вже не було.

Доказів зворотного представником позивача до матеріалів справи не подано, як і не подано доказів отримання співробітником підприємства позивача направлень на перевірку та наказу на проведення перевірки. Наявні в матеріалах справи направлення та наказ не містять будь-яких відміток про їх отримання.

Акт щодо відмови посадових (службових) осіб платника податків розписатися у направленні на перевірку посадовими особами контролюючого органу не складався, що свідчить про відсутність факту відмови розписатися у направленні на перевірку посадовою особою позивача.

З акта відмови допуску до перевірки від 29.01.2020 № 654/20-40-32-02-08/33866995 вбачається, що останній не містить заявлених причин відмови.

До суду не подано доказів, що охоронець підприємства - ОСОБА_1 є уповноваженим представником підприємства, або особою, яка фактично проводить розрахункові операції, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що уповноважені особи підприємства позивача не були належним чином повідомлені про проведення перевірки.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі № 821/1957/16, за якою належним є вручення наказу та направлення на перевірку саме уповноваженій особі суб`єкта господарювання.

Крім того, Наказом № 545 від 28.01.2020 визначено провести перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ" тривалістю не більше 10 діб з 29 січня 2020 року.

Проте, фахівцями контролюючого органу здійснено вихід для проведення фактичної перевірки підприємства позивача один раз 29.01.2020 та складено акт відмови допуску до перевірки № 654/20-40-32-02-08/33866995 від 29.01.2020, і в подальшому, протягом 10 днів проведення перевірки фахівці контролюючого органу до перевірки не виходили та не намагались вручити направлення та наказ уповноваженій особі підприємства або особі, яка фактично проводить розрахункові операції.

Правова позиція щодо того, що складені формально акти відмови від проведення перевірки/допуску до перевірки не можуть свідчити про наявність обставин не допуску до проведення перевірки чи відмови у її проведенні, висловлена Верховним Судом у постанові від 11.06.2020 у справі № 803/1817/16, зазначеній судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що непред`явлення платнику податків, Товариству з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ" (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції), перед початком проведення перевірки службових посвідчень, направлень та наказу на проведення перевірки, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки.

Доводи відповідача про відсутність об`єктивної можливості проведення даної перевірки у зв`язку з простоєм ТОВ "БІКОРМ" колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки простій підприємства не є законодавчо передбаченою підставою для перенесення термінів проведення перевірки, але може бути розцінено як поважна причина відсутності керівника або уповноваженої особи, особи, яка фактично проводить розрахункові операції, в момент прибуття фахівців контролюючого органу для проведення перевірки, про що зазначено в оскаржуваному рішенні.

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що з огляду на недотримання контролюючим органом умов та порядку допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки, у платника податків були наявні законні підстави для недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, що, в свою чергу, свідчить про відсутність правової підстави, визначеної пп. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, для застосування арешту коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "БІКОРМ" в банківських установах, є правомірним.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду першої інстанції не спростовують та ґрунтуються на довільному трактуванні позивачем фактичних обставин справи і норм матеріального права. Зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення позивача обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, інших обґрунтувань в апеляційній скарзі наведено не було.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.09.2020 року по справі № 520/1213/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді О.А. Спаскін Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 17.12.2020 року