Справа № 504/1031/19
Суддя: Вінська Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/1031/19
провадження № 2-а/504/6/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі

головуючої судді Вінської Н.В.

секретарі Сухіна Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з вернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення НК №537049 від 14.03.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за порушення ч.2 ст.122 КУпАП; визнати дії відповідача протиправними та закрити адміністративну справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

У обґрунтування позову зазначив, що 14.03.2019 біля 18-30 год., він керував т.з. «Opel Vectra» номерний знак НОМЕР_1 ) по 21 км Старокиївському шосе в Одеській області, він їхав у крайній правій смузі та під`їхавши до світлофору на якому був червоний сигнал, але зі стрілкою зеленого кольору, він виконав маневр шляхом повернення праворуч, потім зробив розворот та за необхідністю поїхав далі. В подальшому він був зупинений працівниками поліції, які йому повідомили, що він проїхав на заборонений сигнал світлофору та була виписана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Крім того зазначив, що співробітником поліції при розгляді справи, були порушенні певні норми законодавства, у зв`язку з чим він вимушений звернутись до суду із вказаним позовом.

У судове засідання позивач не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність та підтримання позовних вимог.

У судове засідання представник відповідача - Нагнибіда О.М. не з`явився, надавши відзив у якому зазначив, що дії інспектора були правомірні, позивач порушив ПДР та здійснив проїзд на заборонений сигнал світлофора. Крім того, повідомив, що докази вчинення правопорушення позивачем, знищені у за закінченням терміну зберігання. Просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши адміністративний позов, вивчивши відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи та надані позивачем фото та відеодакази, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серії НК №537049 від 14.03.2020 року, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за те, що він здійснив проїзд на т.з. «Opel Vectra» на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив п. 9.7.3 ПДР України.

Задовольняючи адміністративний позов, суд виходив з того, що відповідач на якого покладено обов`язок доказування, не надав будь-яких належних і допустимих доказів (відеозапис з нагрудної камери, відповідні фото, тощо), які б слугували підтвердженням того, що позивач дійсно здійснив проїзд на червоний сигнал світлофору.

Ухвалюючи рішення, суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень не надано будь-яких належних і допустимих доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Суд не приймає, як доказ фотографії, долучені позивачем по позову, оскільки вказаних фото відсутній відповідний «timecode», що в свою чергу унеможливлює встановити дату зазначених фотографій.

Суд критично ставиться до думки представника відповідача викладену у відзові, в частині того, що позивач не надав суду доказів, що він дійсно не здійснював проїзд на червовий сигнал світлофору, оскільки за приписами ч.4 ст. 161 КАС України, позивач повинен надати докази лише за наявності їх у нього. Натомість у відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, суд зазначає, що зазначена постанова, є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції, це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 вказаного кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За викладеного даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідальність за ч. 2 ст. 121 КУпАП настає, за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 Кодекс адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не є доведеним.

Таким чином із урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а порушене право позивача підлягає захисту, шляхом визнання дій інспектора протиправними, скасування постанови та закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 256, 258, 287, 288, 293 КУпАП, ст.ст. 6, 9, 11, 17, 30, 73, 77, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії відповідача - протиправними

Скасувати постанову серії НК №537049 від 14.03.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Вінська