Справа № 280/1586/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ СУДОВОГО КОНТРОЛЮ ЗА ВИКОНАННЯМ

СУДОВОГО РІШЕННЯ

17 грудня 2020 рокуСправа № 280/1586/19 м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого: судді Семененко М.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №280/1586/19 за позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя про зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 по справі №280/1586/19 позов задоволено позов. Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Господарського суду Запорізької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.12.2018 №08-13/43 з 04.12.2018 по 01.01.2019 та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період. Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Господарського суду Запорізької області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.01.2019 №08-13/1 з 01.01.2019 по 01.02.2019 та виплатити з урахуванням різниці, яка була виплачена в цей період.

08.07.2019 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 по справі № 280/1586/19 набрало законної сили.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22.08.2019 замінено сторону по справі №280/1586/19: відповідача Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя замінено на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач).

07.12.2020 до суду надійшла заява позивача, подана в порядку, передбаченому статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в якій позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області подати до суду звіт про виконання рішення суду у строк до 31.12.2020, призначити судове засідання для розгляду звіту на 21.12.2020, попередити боржника про те, що у разі не подання звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання ішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до ч.2 ст.382 КАС України.

Заява обґрунтована тим, що станом на дату подання заяви про встановлення судового контролю рішення суду в адміністративній справі 280/1586/20 не виконано.

Ухвалою суду від 07.12.2020 прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19, призначено заяву до судового розгляду без виклику учасників справи в порядку письмового провадження. Запропоновано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області у строк до 15.12.2020 висловити свою позицію з питань, викладених у заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

14.12.2020 до суду надійшли письмові пояснення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в яких зазначено, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 відповідачем проведено перерахунок довічного грошового утримання ОСОБА_1 , розмір перерахунку склав 16 289,32 грн. За положеннями Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету. Враховуючи вказане, сума, нарахована за рішенням суду, позивачу не може бути виплачена за рахунок коштів Пенсійного фонду України без відповідного фінансування з Державного бюджету України. Виплата донарахованої суми за рішенням суду, яка перевищує бюджетні призначення на поточний рік, буде здійснена після відповідного фінансування з Державного бюджету України. Крім того, звертає увагу, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень у справі, суд першої інстанції може лише під час прийняття рішення у справі, проте при ухваленні рішення у справі №280/2961/19 судом судовий контроль не встановлювався. Просить у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2, 3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

Отже, для цілей статті 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Відтак, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно з частиною 6 статті 245 КАС України, у випадках, визначених у частинах третій - п`ятій цієї статті, суд може визначити відповідачу - суб`єкту владних повноважень розумний строк виконання рішення суду.

При цьому, суд звертає увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З матеріалів справи встановлено, що фактично рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19 виконано лише частково, а саме: на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 04.12.2018 по 01.01.2019 та з 01.01.2019 по 01.02.2019 та нараховано доплату за період з 04.12.2018 по 01.02.2019 у сумі 16 289,32 грн.

Проте, доплата за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19 в сумі 16 289,32 грн. позивачу не була виплачена з посиланням на те, що така виплата повинна здійснюватись відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» від 22.08.2018 №649.

Вищевказані обставини підтверджуються листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 08.01.2020 №239/08.2, рішеннями про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , протоколом за період з 01.12.2018 по 31.07.2018, витягом з реєстру судових рішень (а.с.98-103).

Суд зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.11.2019, з урахуванням змін, внесених постановою Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020, визнано протиправним та нечинним пункти 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду», у зв`язку з чим Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 втратив чинність.

Однак, станом на дату звернення позивача із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та розгляду заяви, рішення суду не виконано в повному обсязі.

При цьому, з наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області письмових пояснень слідує, що заборгованість за рішенням суду в сумі 16 289,32 грн. буде здійснена при відповідному фінансуванні, що фактично свідчить про невиконання рішення суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19.

Суд звертає увагу на те, що здійснення перерахунку та нарахування довічного грошового утримання судді у відставці є лише передумовою її виплати, однак не свідчить про повне виконання рішення суду, оскільки рішенням суд зобов`язав Пенсійний орган не лише провести перерахунок, але й виплатити позивачеві перераховану суму.

При цьому, доводи відповідача щодо відсутності фінансових ресурсів не можуть вважатись обставинами, що виправдовують невиконання судового рішення.

Невиплата особі коштів з посиланням на їх відсутність без будь-яких належних доказів, які це підтверджують, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод право мирно володіти своїм майном.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які виплати проводити громадянам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити такі виплати, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату коштів, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У справі "Шмалько проти України" Європейський суд з прав людини констатував, що орган державної влади не має права посилатися на брак коштів, щоб виправдати невиконання судового рішення про виплату боргу.

На підставі викладеного, беручи до уваги невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19, яке набрало законної сили 08.07.2019, суд вважає, що у даній справі наявні підстави для застосування судового контролю за виконанням рішенням суду від 07.05.2019 у справі №280/1586/19 шляхом зобов`язання відповідача подати до Запорізького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення суду.

Вирішуючи питання щодо строку для подання звіту про виконання рішення суду, суд керується частиною 2 статті 119 КАС України, згідно з якою, строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне встановити місячний строк для суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду та подання відповідного звіту до суду з дати отримання цієї ухвали.

При цьому, суд відхиляє доводи відповідача про те, що судовий контроль може бути встановлений лише під час прийняття рішення у справі, оскільки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2020 у справі №800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого статтею 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішенням суду.

Керуючись ст.241, 243, 248, 382 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 в адміністративній справі №280/1586/19 - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати протягом одного місяця з моменту отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 у адміністративній справі №280/1586/19.

В іншій частині заяви відмовити.

Роз`яснити, що за наслідками розгляду звіту субєкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника субєкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію цієї ухвали надіслати заявнику для відома та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне судове рішення складено 17.12.2020.

Суддя М.О. Семененко