Справа № 337/4817/20
Суддя: Гнатик Г. Є.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

17.12.2020 ЄУН № 337/4817/20
Провадження № 2-а/337/104/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі справу у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Запорізькій області- інспектор поліції Коптєва Мирослава Володимирівна про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

11.11.2020 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 09.11.2020 року, інспектором УПП в Запорізькій області Коптєвою М.В., відносно нього було винесено постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3407135, якою його визнано винуватим у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ст.. 122 ч.1 КУпАП. У постанові зазначено, що він, керуючи транспортним засобом у населеному пункті, перевищив встановлене обмеження швидкості- 50 км/год на 25 км/год. Заміри швидкості здійснено спеціальним вимірювачем «Трукам ТС 000571», чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

Вважає, що дана постанова має бути скасована, а провадження у справі закрито, оскільки він не скоював будь-якого правопорушення, 09.11.2020 року він дійсно рухався на автомобілі по Набережній магістралі у м.Запоріжжі, автомобіль, яким він керував, обігнав інший автомобіль темного кольору та продовжив рух перед автомобілем, яким він керував.

При винесенні оскаржуваної постанови, інспектор УПП не взяв до уваги його доводи, не були досліджені докази, опитані свідки, а тому порушено вимоги ст.. 245,280, 283 КУпАП. Просив скасувати оскаржувану постанову, провадження по справі закрити, стягнути на його користь суму сплаченого судового збору.

Ухвалою від 13.11.2020 року адміністративний позов було залишено без руху та позивачеві надано строк для сплати суми судового збору у повному обсязі.

Ухвалою від 23.11.2020 року за позовом відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

10.12.2020 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав відзив з додатками на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки інспектором Коптєвою М.В. 09.11.2020 року було виявлено порушення п.12.4 ПДР України водієм автомобіля «SKODA YETI», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , на підставі чого інспектором відносно ОСОБА_1 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення. Надав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.3ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних обставин.

Відповідно до частини першої статті 4 КАС України, справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з частиною першою статті 19 вказаного кодексу, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За викладеного даний спір підлягає розгляду адміністративним судом та з огляду на положення ч. 3 ст. 30 КАС України розгляд даного спору має бути завершений загальним судом як адміністративним судом першої інстанції.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 № 1408/27853 (далі по тексту Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128,129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІІ Інструкції № 1395 справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення і що мало місце у даному випадку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ЕАМ №3407135 від 09.11.2020 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом у населеному пункті-м.Запоріжжя, вул.Тбіліська,31, перевищив встановлене обмеження швидкості- 50 км/год на 25 км/год. Заміри швидкості здійснено спеціальним вимірювачем «Трукам ТС 000571», чим порушив вимоги п.12.4 ПДР України.

Однак складена постанова не містить посилання на докази, які б доводили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відповідачем не надано суду доказів на підтвердження дотримання процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором Коптєвою М.В., як уповноваженою посадовою особою органу поліції, без урахування пояснень позивача, на місці вчинення.

Порушення було зафіксоване за допомогою лазерного вимірювача швидкості Тru САМ НОМЕР_2 , яким здійснюється вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія.

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні цифрового носія, наданого до відзиву інспектором поліції, ідентифікувати автомобіль позивача, його марку, номерний знак та дорожню обстановку з прив`язкою до місцевості, не представляється можливим. Крім того, факт скоєння правопорушення саме ОСОБА_1 неможливо чітко ідентифікувати, що суперечить принципу індивідуальної юридичної відповідальності особи, оскільки з огляду на інтенсивність пересування машин на автодорозі по якій рухався позивач, які прямують в одному напрямку з його автомобілем, можливо припустити, що приладу «ТruСam» не вдасться зафіксувати швидкість саме того автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_1 .

До того ж, в постанові не вказано, які саме докази долучено до постанови ЕАМ №3407135 на підтвердження вини позивача в порушенні вимог п. 12,4 ПДР, оскільки в п.9 постанови зазначено «До постанови додається…..», але перелік доданих доказів відсутній.

Суд також враховує посилання позивача на те, що він не порушував вимог п.12.4 ПДР, а відповідачем суду не було представлено належних доказів того, що позивач дійсно порушив вказаний пункт Правил Дорожнього руху.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАМ №3407135 від 09.11.2020 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова інспектором поліції була винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та упередженою, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню, а постанова скасуванню.

Позивачем при подачі позову та на виконання ухвали суду щодо залишення позовної заяви без руху, було сплачено судовий збір за подання позову у цій справі 840 грн. 80 коп. Вказана сума підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на підставі ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 12, 72, 77, 132,134, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, ст. 247, 258, 268, 280, 288, 289, 293 КУпАП, суд,-

В И Р І Ш ИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №1 УПП лейтенанта поліції Коптєвої Мирослави Володимирівни серії ЕАМ №3407135 від 09.11.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є.Гнатик