Справа № 320/11486/20
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 грудня 2020 року м. Київ № 320/11486/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Колеснікова І.С., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом приватного підприємства ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «СПОРУДА»

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового

виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання дій протиправними та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось приватне підприємство ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «СПОРУДА» з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що виразилися у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.05.2020 у ВП №55843791 та скасування зазначеної постанови.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання суду, зокрема, заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з наведенням підстав для поновлення строку звернення до суду та наданням доказів на підтвердження поважності таких підстав.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від позивача до суду надійшла, зокрема, заява про поновлення строку на звернення до суду в якій позивач просить поновити пропущений з поважної причини строк подачі до Київського окружного адміністративного суду приватним підприємством Інженерно-будівельний центр «Споруда» позову від 09.11.2020 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.05.2020 у ВП №55843791.

В обґрунтування вказаної заяви позивачем зазначено, що початком відліку встановленого законодавством строку на звернення до суду з позовом про оскарження дій відповідача з прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.05.2020 у ВП №55843791 є 02.11.2020, тобто дата отримання позивачем листа Міністерства юстиції України №7243/20.4.2/-20 від 30.10.2020, яким начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було надано доручення об`єктивно і всебічно перевірити в листі позивача факти, встановити причини та умови, які сприяли порушенням, невідкладно вжити заходи для їх усунення. Також, у заяві про поновлення строку звернення до суду позивачем зазначено про поважність причин пропуску строку звернення до суду з позовом про оскарження дій відповідача щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження та про скасування зазначеної постанови, оскільки відповідачем, всупереч вимог частини третьої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», не надсилалось до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, в зв`язку з чим позивач звертався із заявою до Міністра юстиції України Д.Л. Малюськи з проханням розібратись чому подання виконавцем не вчинялось та не направлялось до правоохоронних органів.

Розглянувши заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої).

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя).

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (абзац перший частини четвертої).

З аналізу наведених положень Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що початок відліку встановленого законодавством строку звернення до суду у випадку оскарження рішення суб`єкта владних повноважень чи його дій з прийняття такого рішення пов`язується з моментом, коли особа дізналася про такі рішення чи дії. При цьому причини неможливості звернення позивача у встановлений строк з позовом до суду про оскарження таких рішень чи дій мають бути обумовлені об`єктивними, незалежними від волі позивача факторами, які, всупереч волі позивача, не давали йому можливості своєчасно подати позов до суду.

Пунктом 1 частини другої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, десятиденний строк звернення до суду з позовом про оскарження дій Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що виразилися у винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.05.2020 у ВП №55843791 та зазначеної постанови розпочав свій перебіг з моменту, коли позивачу стало відомо про вчинення відповідачем дій та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Зі змісту доданої позивачем до заяви про поновлення строку заяви від 19.08.2020, адресованої Міністру юстиції України Д.Л. Малюсьці, убачається, що станом на 19.08.2020 позивачу вже було відомо про вчинення відповідачем оскаржуваних дій щодо винесення 13.05.2020 постанови про закінчення виконавчого провадження №55843791, про що безпосередньо зазначено позивачем у вказаній заяві.

Водночас, позивач звернувся з позовом до суду про оскарження дій відповідача з прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження та скасування зазначеної постанови лише 09.11.2020, про що свідчить дата оформлення поштового відправлення, в якому до суду надійшла позовна заява, тобто з пропущенням десятиденного строку з моменту, коли позивачу стало відомо про вчинення відповідачем оскаржуваних дій щодо винесення спірної постанови, більш ніж протягом двох місяців.

При цьому суд зауважує, що звернення позивача до Міністра юстиції України із заявами від 19.08.2020 та від 22.10.2020 не є оскарженням спірних дій та постанови відповідача про закриття виконавчого провадження до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня в розумінні статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, звернення позивача до Міністра юстиції України із вказаними заявами не є досудовим порядком вирішення спору, та не позбавляло позивача права на оскарження спірних дій та постанови відповідача про закінчення виконавчого провадження у судовому порядку протягом десятиденного строку з моменту, коли позивачу стало відомо про вчинення відповідачем дій щодо прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження.

Суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У справі Європейського суду з прав людини «Стаббігс та інші проти Великобританії» визначено, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 Європейський суд зазначив про те, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відтак, подання позовної заяви, за відсутності належного обґрунтування причин такого тривалого зволікання, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є недопустимим в силу позиції Європейського Суду з прав людини у даному питанні.

Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (частина перша).

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга).

Отже, суд дійшов висновку про пропущення позивачем десятиденного строку звернення до адміністративного суду без поважних причин та про необґрунтованість позивачем поважності підстав пропуску строку звернення до суду, наведених у заявах позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Зважаючи на необґрунтованість позивачем поважності підстав пропуску строку звернення до суду з позовом, який залишено без руху, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви приватного підприємства ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «СПОРУДА» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Керуючись статтею статтями 122, 123, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву приватного підприємства ІНЖЕНЕРНО-БУДІВЕЛЬНИЙ ЦЕНТР «СПОРУДА» до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови, - повернути позивачу.

2. Копію ухвали про повернення позовної заяви разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, провадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Колеснікова І.С.