Справа № 420/276/20
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/276/20
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року, ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м. Одесі, по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2020 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління в Житомирській області від 20 травня 2019 року №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, 0-0625, 0-0625 на суму у загальному розмірі 78046,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем були прийняті спірні податкові повідомлення-рішення. Позивач вважає їх протиправними, винесені із порушенням ст. 19 Конституції України, ст.ст. 54, 102, 266 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 28.12.2015 №1204 «Про затвердження Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», оскільки, заборгованість виникла в наслідок не вручення листа з повідомлення з причини невірно вказаної адреси платника (позивач в 2018 році змінила адресу), тобто порушено вимогу п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України, таким чином позбавлено можливості відповідно п.п. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України звернутись до контролюючого органу для проведення звірки даних, щодо об`єктів оподаткування.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач надала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати повністю рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Доводами апеляційної скарги зазначено, що апелянт звернулась з позовними вимогами до адміністративного суду як фізична особа - власник нерухомого майна, тому всі правовідносини з податковою службою України повинні були розглядатись судом саме виходячи з норм матеріального права, які регулюють податкові зобов`язання фізичної особи. Не відповідає дійсності твердження суду, що Податкові повідомлення - рішення про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, обчислено згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України та відповідні платіжні реквізити за місцезнаходженням об`єтів нерухомості направлено на адресу: АДРЕСА_1 (рекомендованим листом з повідомленням про вручення)., тому що згідно паспорту громадянина України з 2018 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а нерухоме майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , але ні по одному з вказаних та дійсних адресів поштові відправлення Головним управлінням ДПС в Житомирській області не відправлялись. Також, апелянт вказує, що зважаючи на зміст п. 12.3 ст. 12 ПК України, встановлення податку на майно, зокрема в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є повноваженням місцевої ради, яке виконується шляхом прийняття відповідного рішення. Законодавством встановлено, що ставки та пільги залежать від рішень, встановлених місцевими радами на кожній окремій території, де знаходяться об`єкти нерухомості. Рішення про ставки та пільги зі сплати податку розміщуються на сайтах місцевих рад. Все нерухоме майно, яке є приватною власністю апелянта ОСОБА_1 знаходиться на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, тому у відповідності до норм Податкового Кодексу України, повинно бути застосовано рішення місцевої ради, на території якої знаходиться нерухоме майно, про встановлення місцевих податків. Зазначене рішення Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області офіційно має бути оприлюднено відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування встановлюваних місцевих податків та зборів. Також, на думку апелянта, грубим порушенням податкового законодавства є те, що Головне управління ДПС у Житомирській області у всіх оскаржуємих податкових повідомленнях-рішеннях вказали те, що місцевий податок, яким є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яке знаходиться на території Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області, необхідно перерахувати на бюджетні рахунки управління Державної казначейської служби України м. Житомир, що фактично нівелює значення місцевих податків, які були передбачені законодавством України саме як надходження до місцевого бюджету для розвитку територіальних громад і у даному випадку має значення місце знаходження об`єктів нерухомості, а не місце реєстрації фізичної особи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що згідно з інформацією, наявною в податковому органі на день винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень 20.05.2019 в контролюючому органі рахується чинною адреса платника: АДРЕСА_1 . Крім того, з метою внесення змін про податкову адресу платник податків має заповнити Форму 5 ДР (Заява про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків), що затверджена наказом Мінфіну від 29.09.2017. Під час формування податкового повідомлення-рішення інформація, наявна в реєстрі заноситься автоматично. Інспектор, відповідальний за формування податкового повідомлення-рішення не має можливості в ручному режимі змінити адресні дані платника податків.Також, відповідач зазначає, що ОСОБА_1 , надаючи декларацію про майновий стан і доходи до контролюючого органу вказує адресою місця проживання: АДРЕСА_1 , на яку і були направлені оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Враховуючи, що копію паспорту громадянина України ОСОБА_2 не надавала до суду першої інстанції, хоча об`активно мала таку можливість, відповідач просить суд не брати вказаний доказ до уваги. Відповідач зазначає, що відповідно до рішення Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 29.06.2017 року №266-V «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Заводівської сільської ради на 2018 рік» ставка податку становить 0,2 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за квадратний метр площі бази оподаткування. Вказана ставка податку зазначена також в розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 . Тому, на думку відповідача, доводи апелянта, що податковим органом застосовано рішення Житомирської міської ради є необґрунтованими. Також, на думку відповідача, доводи апелянта, щодо невірного визначення контролюючим органом бюджетних рахунків щодо сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки не відповідають дійсності, оскільки в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях одержувачем платежу зазначено: Управління Державної казначейської служби в Березівському районі Одеської області, номер рахунку 5142. Таким чином, на думку відповідача, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. З огляду на зазначене, відповідач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі ті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року було задоволено клопотання Головного управління ДПС в Житомирській області про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак провести судове засідання в режимі відеоконференції не вдалось, з підстав технічного збою у системі відеоконференцзв`язку Easycon, відповідно до Акту № 33 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку 16 грудня 2020 року. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Відповідно до Акту № 33 про несправність (неналежне функціонування) системи відеоконференцзв`язку 16 грудня 2020 року розгляд справи № 420/276/20 в режимі відеоконефренції є неможливим у зв`язку з технічним збоєм у системі відеоконференцзв`язку Easycon, в результаті чого суд не має змоги підтвердити заявку-запрошення до відеоконференції.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 , здійснює наступні види економічної діяльності (за КВЕД): 01.46 Розведення свиней; 01.50 Змішане сільське господарство; 01.62 Допоміжна діяльність у тваринництві; 01.63 Післяурожайна діяльність; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 53.20 Інша поштова та кур`єрська діяльність (основний) відповідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З 29.10.1998 року ОСОБА_1 знаходиться на обліку у Державній податковій інспекції м. Житомир (Житомирське управління) Головному управлінні ДПС у Житомирській області.

20.05.2019 року Головним управлінням ДФС У Житомирській області винесені податкові повідомлення-рішення форми «Ф»:

№0-0625, за яким сума податкового зобов`язання становить 2563,66 грн. (податковий період 2018 рік);

№0192236- 5113-0625, за яким сума податкового зобов`язання становить 5610,56 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 1379,00 грн. (податковий період 2018 рік);

№-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 5708,10 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 3716,30 грн. (податковий період 2018 рік);

№0- 0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 1319,43 грн. (податковий період 2018 рік);

№-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 6654,49 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 1405,06 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 3285,92 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 13641,07 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 2481,01 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-62 за яким сума податкового зобов`язання становить 39,46 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 2878,62 грн. (податковий період 2018 рік);

№ 0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 26614,98 грн. (податковий період 2018 рік);

№0-0625 за яким сума податкового зобов`язання становить 5708,10 грн. (податковий період 2018 рік)

Податкові повідомлення-рішення направлені позивачу на адресу: АДРЕСА_1 рекомендованим повідомленням за трек-номером Житомир 18 590.

14.07.2019 року на адресу Житомирського управління ГУ ДФС у Житомирській області надійшло поштове повернення рекомендованого повідомлення за трек-номером Житомир 18 590 з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (Довідка ф.20).

07.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Житомирської державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Житомирській області із заявою щодо надання відповіді на питання: «За які площі та за якою ставкою нараховано податок», «Як було надіслано повідомлення та на яку адресу (копії повідомлень-рішень, конверт з відміткою пошти про відправлення)».

15.11.2019 року Головним управлінням ДПС у Житомирській області за №3112/14/06-30-02-02-08 надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 07.11.2019 року (зареєстроване 11.11.2019 року за №К/131), яким, зокрема, повідомлено наступне:

«Одночасно повідомляємо, керуючись пп. 266.3.1 пп, 266.3.2 ст.266 Податкового кодексу України фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проведено обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, виходячи із загальної площі об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку, яка становить 0,2 відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр площі бази оподаткування (3723 грн. х 0,2% = 7,446 грн. за 2018 рік).

Відповідно до АІС "Податковий блок", розділ "Реєстрація ПП", підрозділ "Об`єкти нерухомого майна", пункт "Реєстр платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки" ОСОБА_1 належить:

нежитлова будівля - Винзавод, загальною площею 3574,4 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ;

нежитлова будівля - ҐІТО, загальною площею 386,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ;

нежитлова будівля - адмінбудівля, загальною площею 441,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ;

нежитлова будівля - заправка, загальною площею 5,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 ;

нежитлова будівля - гуртожиток, загальною площею 893,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ;

нежитлова будівля - баня, загальною площею 185,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ;

нежитлова будівля - упаковка, загальною площею 100.6 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 ;

нежитлова будівля - їдальня, загальною площею 177,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 ;

нежитлова будівля - склад добрив, загальною площею 344,3 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ;

нежитлова будівля - склади, загальною площею 753,5 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 ;

нежитлова будівля - дитячий садок, загальною площею 499,1 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 ;

нежитлова будівля - авто гараж, загальною площею 766,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 ;

нежитлова будівля - плотня, загальною площею 188,7 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 ;

нежитлова будівля - гарман, загальною площею 333,2 кв.м., за адресою АДРЕСА_5 ;

нежитлова будівля - МТФ, загальною площею 1832 кв.м., за адресою АДРЕСА_3 .

Податкові повідомлення - рішення про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, обчислено згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 Податкового кодексу України та відповідні платіжні реквізити за місцезнаходженням об`єктів нерухомості направлено на адресу: АДРЕСА_1 (рекомендованим листом з повідомленням про вручення).

Рекомендований лист 14.07.2019 року повернувся до контролюючого органу з відміткою поштової служби в повідомлені про вручення із зазначенням причин невручення «за закінченням встановлено строку зберігання»

Відповідно до пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 267 Податкового кодексу України ОСОБА_1 для проведення звірки в письмовій формі не зверталась.»

До зазначеної відповіді Головного управління ДПС у Житомирській області додані: копії податкових повідомлень-рішень на 15 арк.; копія поштового конверту з відміткою про вручення на 1 арк.; розрахунок податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 1 арк.

Відповідь від 15.11.2019 року за №3112/14/06-30-02-02-08 направлено на адресу позивачки зазначену у зверненні: АДРЕСА_6 .

Приймаючи рішення про відмову повністю у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що саме на платника податку, в даному випадку ОСОБА_1 , покладено обов`язок визначення податкової адреси, і оскільки позивачем визначено податкову адресу саме: АДРЕСА_1 ., направлення податкових повідомлень-рішень відповідачем здійснено за вірною адресою. Крім цього, суд першої інстанції прийшов до висновку, що обчислення податку, виходячи з загальної площі об`єкту нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку здійснено на підставі рішення Житомирської міської ради від 10.06.2015 р. № 932 «Про місцеві податки і збори» та становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за квадратний метр площі бази оподаткування, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволені позову, оскільки відповідачем дотримано приписи ч.2 ст.19 Конституції України, так як відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений законом.

Колегія суддів частково не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до статті 10 Податкового кодексу України податок на майно належить до місцевих податків.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статі 266 Податкового кодексу України визначено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст. 266 Податкового кодексу України).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (п.п.266.5.1 п.266.5 ст. 266 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має 15 об`єктів нерухомого майна, що знаходяться в Березівському районі Одеської області.

20.05.2019 року Головним управлінням ДФС У Житомирській області винесені податкові повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0625, №0192236- 5113-0625, №0-0625, №-0625, №0-0625, №0- 0625, №-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-62, №0-0625, № 0-0625, №0-0625 (податковий період 2018 рік) про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Наказом Міністерства фінансів України №1204 від 28.12.2015 року затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі - Порядок №1204).

Як зазначено в пункті 2 розділу ІІ Порядку №1204 у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення, зокрема, за формою «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Відповідно до п.3 розділу ІІ Порядку №1204 податкове повідомлення-рішення складається за кожним окремим податком, збором разом із штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) або штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами), передбаченими Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією (штрафом) та пенею за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у тому числі за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно до п. 9 розділу ІІ Порядку №1204, до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Згідно з п.1 Розділу ІІІ Порядку №1204 структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконуючому його обов`язки, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

При складанні у передбачених Кодексом випадках податкових повідомлень-рішень в електронній формі необхідно дотримуватись вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронний цифровий підпис".

Після підписання податкове повідомлення-рішення (крім податкового повідомлення-рішення за формою «Ф») не пізніше наступного робочого дня надсилається (вручається) платнику податків. Податкове повідомлення-рішення за формою «Ф» надсилається (вручається) платнику податків у терміни, встановлені Кодексом для податків на майно фізичних осіб.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Порядку №1204 податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Згідно з п.3 Розділу ІІІ Порядку №1204 Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

Відповідно до пункту 5 Розділу ІІІ Порядку №1204 Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення через відсутність за місцезнаходженням платника податків (посадових осіб платника податків), їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення.

Якщо контролюючим органом не отримано квитанції про доставку податкового повідомлення-рішення, направленого засобами електронного зв`язку, вживаються заходи, передбачені пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, податкові повідомлення-рішення направлені апелянту на адресу АДРЕСА_1 рекомендованим повідомленням за трек-номером Житомир 18 590.

14.07.2019 року на адресу Житомирського управління ГУ ДФС у Житомирській області надійшло поштове повернення рекомендованого повідомлення за трек-номером Житомир 18 590 з відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (Довідка ф.20).

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що при направленні кореспонденції контролюючим органом не враховано, що ОСОБА_1 змінила адресу про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців громадських формувань, у зв`язку із чим податкові повідомлення-рішення направлені на невірну адресу: АДРЕСА_1 .

У податковій декларації про майновий стан і доходи за 2018 рік (звітна) ОСОБА_1 зазначена наступна податкова адреса платника податку: АДРЕСА_1 . Податкова декларація подана апелянтом 07.02.2019.

Пунктом 45.1. ст. 45 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Таким чином, з урахуванням викладеного, саме на платника податку, в даному випадку ОСОБА_1 , покладено обов`язок визначення податкової адреси, і оскільки апелянтом визначено податкову адресу саме: АДРЕСА_1 , правильним є висновок суду першої інстанції, що направлення податкових повідомлень-рішень відповідачем здійснено за вірною адресою.

В матеріалах справи відсутні відомості, що апелянтом направлялись до податкового органу відомості про зміну податкової адреси.

З огляду на встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволені позову, оскільки відповідач діяв в межах та у спосіб, визначений законом.

Однак, рішення суду першої інстанції підлягає зміні у мотивувальній частині, оскільки судом першої інстанції помилково зазначено, що ОСОБА_2 проведено обчислення податку, виходячи із загальної площі об`єкту нежитлової нерухомості (15 об`єктів) та відповідної ставки податку, яка затверджена рішенням Житомирської міської ради від 10.06.2015 №932 "Про місцеві податки і збори" та становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за квадратний метр площі бази оподаткування.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2020 року було витребувано у Головного управління ДПС в Житомирській області рішення Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 29.06.2017 року № 266-V Про встановлення місцевих податків і зборів на території Заводівської сільської ради на 2018 рік та витребувано у ОСОБА_1 докази звернення до податкового органу про зміну податкової адреси з 2018 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2020 року було витребувано у Головного управління ДПС у Житомирській області розрахунок до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень Головного управління в Житомирській області від 20 травня 2019 року №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, №0-0625, 0-0625, 0-0625.

На виконання вищезазначених ухвал, Головним управлінням ДПС у Житомирській області була надана копія рішення Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 29.06.2017 року № 266-V Про встановлення місцевих податків та зборів на території Заводівської сільської ради на 2018 рік та розрахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік, по об`єктах оподаткування, які належать ОСОБА_1 (а.с. 112-117, 139).

Витребувані у ОСОБА_1 докази звернення до податкового органу про зміну податкової адреси з 2018 року надані до суду не були.

Відповідно до наданого відповідачем розрахунку, ОСОБА_2 проведено обчислення податку, виходячи із загальної площі об`єкту нежитлової нерухомості (15 об`єктів) та відповідної ставки податку, яка затверджена рішенням Заводівської сільської ради Березівського району Одеської області від 29.06.2017 року № 266-V Про встановлення місцевих податків та зборів на території Заводівської сільської ради на 2018 рік та становить 0,20 відсотку розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за квадратний метр площі бази оподаткування.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що обчислення податку зроблено правильно, проте судом першої інстанції помилково зазначено, що його було зроблено відповідно до ставки податку, яка затверджена рішенням Житомирської міської ради від 10.06.2015 №932 "Про місцеві податки і збори" та становить 1 відсоток розміру мінімальної заробітної плати.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року підлягає зміні, з підстав, викладених апеляційним судом у мотивувальній частині.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2020 року змінити у мотивувальній частині з підстав, викладених у цій постанові.

В решті рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 21.12.2020 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик