Справа № 947/24454/19
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2а/522/43/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Чернявської Л.М.

за участю секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року до Київського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської міської ради, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва О.Р. по справі про адміністративне правопорушення за № 202/19 від 19.03.2019 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.; визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. по справі про адміністративне правопорушення за № 280/19 від 08.04.2019 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 19 березня 2019 року в.о. начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєвим О.Р. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 202/19 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Позивач вважає постанову в.о. начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва О.Р. по справі про адміністративне правопорушення за № 202/19 від 19.03.2019 року, а також складений відносно неї протокол про адміністративне правопорушення від 04.03.2019 року протиправними, оскільки ОСОБА_1 не отримувала письмове попередження про проведення позапланової перевірки 04.03.2019 року. Приписів, повідомлень від органу державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Левицька О.Л. не отримувала. Крім того розгляд справи щодо недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на об`єкт будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Гамалея Академіка, 13 від 04 березня 2019 року відносно ОСОБА_1 відбувся 19.03.2019 року без присутності останньої, позивач не отримував жодного виклику. В день проведення перевірки 04.03.2019 року позивач взагалі була відсутня за адресою АДРЕСА_1 , тому не могла відмовитися від підписання та отримання протоколу, як це зазначено у протоколі працівником управління. Також в постанові про адміністративне правопорушення № 202/19 від 19.03.2019 року в.о. начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєвим О.Р. невірно викладені обставини,щодо належності на праві власності житлового будинку по АДРЕСА_1 позивачці ОСОБА_1 , яка не є власником будинку.

ОСОБА_1 не ознайомлена з приписом від 04.03.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та протоколом про адміністративне правопорушення від 04.03.2019 року. Доказів належного отримання поштового листа з приписом і адмінпротоколом, на адресу: АДРЕСА_1 відповідачем до суду не надано, повідомлення про отримання вказаного поштового конверту позивачем не підписувалось, так як ОСОБА_1 не отримувала вказані документи у зв`язку з тим, що за вказаною адресою позивач не проживає та за таким номером відсутній поштовий ящик. За реальною адресою проживання та офіційної реєстрації проживання ОСОБА_1 в кв. АДРЕСА_2 відповідачем ніяких поштових листів та повідомлень не направлялось.

25 березня 2019 року відповідач повторно з`явився без офіційного попередження позивача на об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 для проведення перевірки та склав акт про недопущення ОСОБА_1 посадових осіб для здійснення перевірки та невиконання вимог припису №126/19 від 04.03.2019 року. Головним спеціалістом інспекційного відділу №1 управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко С.А. було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. В протоколі вказано, що ОСОБА_1 25.03.2019 року не допустила посадових осіб державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на об`єкт будівництва та не виконала припис №126/19 від 04.03.2019 року, який позивач не отримувала. 25.03.2019 року позивач не була на об`єкті будівництва,тому перешкоджати діям посадових осіб вона не могла і від підпису в протоколі відмовитись не могла. Заступником начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2019 року винесена постанова №280/19 від 08.04.2019 року,в якій невірно вказано адресу проживання позивача АДРЕСА_3 , хоча сам будинок де періодично проживає позивач розташований по АДРЕСА_3 . Крім того, посадовими особами управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради не встановлено фактичну адресу проживання позивача, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 . Право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 належав батькові позивачки - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

10 жовтня 2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси адміністративний позов залишено без руху.

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подано до Київського районного суду м. Одеси заяву про усунення недоліків та визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

24 жовтня 2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовом, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

22 листопада 2019 року представником управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради за довіреністю Картавцева А.М. подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що з позовними вимогами позивача про визнання протиправними та скасування постанов, Управління не згодне та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач був повідомлений про проведення заходу державного архітектурно-будівельного контролю, так як отримав лист від 21.02.2019 року, що підтверджується особистим підписом позивача про отримання на повідомленні. Крім того, відповідно до норм законодавства завчасного сповіщення суб`єкта містобудування про проведення позапланової перевірки не передбачено законодавством, тому листи вимоги Управління є додатковими, а не обов`язковими. Позивач не з`явився до Управління, не надав запитувані документи та свої пояснення щодо виконання будівельних робіт та доказів стосовно неможливості бути присутнім під час проведення позапланової перевірки. Позивач знаючи про проведення позапланової перевірки уникав представників Управління та користувався правом добровільного отримання поштової кореспонденції, а відтак не отримував її. В зв`язку з чим, просили відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

02 грудня 2019 року представник Одеської міської ради Атаманенко М.С. надав до суду пояснення в яких підтримав відзив на позовну заяву Управління, із доводами викладеними в позовній заяві не погоджується та просив відмовити в задоволенні позовної заяви.

В той же день, тобто 02 грудня 2019 року, оскільки позивачем не надано належних доказів на поновлення пропущеного строку звернення до суду в частині оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення від 08.04.2019 року № 280/19, про що Одеською міською радою надається клопотання про залишення без розгляду позовної заяви в частині визнання протиправною та скасування постанови від 08.04.2019 року № 280/19 представник Одеської міської ради Атаманенко М.С. надав до суду клопотання про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог.

02 грудня 2019 року представником позивача подано відповідь на відзив відповідача в порядку ст. 163 КАС України, в якій із відзивом позивач не погоджується, вважає його необґрунтованим та таким, що не спростовує позовні вимоги позивача.

03 грудня 2019 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності вірішено направити за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси.

16 січня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла вказана справа та за результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М.

17 січня 2020 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та встановлено для розгляду справи порядок спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

18 червня 2020 року позивачем та його представником подано до суду клопотання про залишення без задоволення клопотання третьої особи про залишення без розгляду заяви в частині позовних вимог, у зв`язку з тим, що ухвала Київського районного суду м. Одеси від 24.11.2019 року задоволено заяву позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та поновлено строк, сторонами у справі №947/24454/19 не оскаржена до апеляційного суду та є законною, постановленою з додержанням вимог статей 243, 248 КАС України, а позовна заява прийнята до розгляду. При цьому, строк на апеляційне оскарження відповідно до статті 295 КАС України сторонами у справі пропущено. Внесення позивача до реєстру боржників надало змогу останній ознайомитись, як стороні виконавчого провадження на сайті Міністерства Юстиції України, який є доступним та відкритим для боржників з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №59733737 від 07.08.2019 року і отримати постанову №280/19 від 08.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 188-42 КУпАП, винесеною відносно ОСОБА_1 офіційно в приміщенні Другого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області з повним пакетом матеріалів виконавчого провадження ВП №59733737 від 07.08.2019 року ОСОБА_1 ознайомилась тільки 09.06.2020 року. Твердження третьої особи про відсутність доказів у позивача для поновлення строків щодо постанови від 08.04.2019 року № 280/19 є припущеннями, які не підлягають задоволенню. Позовна заява направлена до суду своєчасно 07.10.2019 року без порушення процесуальних строків, тому підлягають розгляду судом. Тому підстав для визнання неповажними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду відповідно до ст.123КАС України не має.

14 серпня 2020 року на електронну адресу суду від уповноваженої особи Одеської міської ради Голуб А.С. надійшли заперечення проти клопотання про залишення без задоволення клопотання Одеської міської ради, в яких вказано, що клопотання позивача є необґрунтованим та таким, що не спростовує аргументів Одеської міської ради, а тому позовна заява має бути залишена без розгляду в частині оскарження постанови від 08.04.2019 року № 280/19.

27 серпня 2020 року ухвалою суду в задоволенні клопотання представника Одеської міської ради Атаманенко М.С. про залишення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог відмовлено.

08 грудня 2020 року на електронну адресу суду надійшло клопотання представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Картавцевої А.М. про відкладення розгляду справи, у зв`язку з карантинними обмеженнями.

08 грудня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ворсуляка М.С. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника на підставі наявних в матеріалах справи доказів. При цьому, в заяві просив про розгляд справи за відсутності представника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, у зв`язку з довгостроковістю розгляду та зловживання відповідачем своїми правами.

Відповідач та третя особа в судове засідання повторно не з`явились, про дату та час судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, при цьому до суду не надали доказів поважності неявки.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши доводи учасників справи та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відносини, які виникають у сфері містобудівної діяльності, врегульовано Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038), Постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» (далі Порядок № 553).

Відповідно до ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:

а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Пунктом 5 Порядку № 553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку № 553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Судом встановлено, що наказом в.о.начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради О.Р. Авдєєва № 01-13/1 від 02 січня 2019 року уповноважено заступника начальника управління Якименко Р.К. направляти головних спеціалістів на проведення позапланових перевірок,а також підписувати направлення на проведення позапланових перевірок протягом 1 півріччя 2019року.

Так, 11.02.2019 року в.о.начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради О.Р. Авдєєвим видано направлення №000267, а 14.03.2019 року заступником начальника управління Якименко Р.К видано направлення №000511 для проведення позапланової перевірки будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Гамалея Академіка,13, щодо отримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності,будівельних норм, державних стандартів і правил.

Як вбачається з наявних в розпорядженні суду матеріалів справи, на підставі направлення №000267 від 11.02.2019 року та направлення №000511 від 14.03.2019 року посадовою особою Управління здійснено перевірку виконання вимог припису №126/19 від 04.03.2019 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою:м. Одеса,вул. Гамалея Академіка, 13 та 25.03.2019 року.

Отже, позапланові перевірки 04.03.2019 року та 25.03.2019 року головним спеціалістом Управління були проведені на об`єкті будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Гамалея Академіка,13 правомірно.

04 березня 2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко С.А. було складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, протокол про адміністративне правопорушення від 04.03.2019 року та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Гамалея Академіка,13. Вказані порушення вимагалось усунути до 14.03.2019 року. В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач відмовилась від підпису. Зазначені вище документи були направлені позивачеві 05.03.2019 року, що підтверджується номером поштового відстеження №679. В протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що власник нерухомого майна незавершеного будівництва об`єкта житлової нерухомості ОСОБА_1 не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва, для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, чим порушила п.1 ч.3. ст.41 Порядку № 553.

В протоколі також зазначено, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться об 10-30 год. 19 березня 2019 року у приміщенні Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради.

В протоколі зроблена відмітка про те, що від його підписання та отримання ОСОБА_1 відмовилась.

19 березня 2019 року в.о. начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєвим О.Р. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 202/19 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн. З вказаної постанови вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку з недопущенням посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на об`єкт будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Гамалея Академіка,13 від 04 березня 2019 року.

Заступником начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. по справі про адміністративне правопорушення від 25.03.2019 року, винесена постанова №280/19 від 08.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6800 грн.

Позивача визнано винним в тому, що вона не виконала вимогу припису №126/19 від 04.03.2019 року про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 04.03.2019 року, повторно не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 КУпАП України, невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Копію постанови від 08.04.2019 року надіслано позивачу поштою ДД УДППЗ «Укрпошта» 08.09.2019 року, що підтверджується списком згрупованих внутрішніх поштових відправлень та чеком Укрпошти.

Відповідно до п. 19 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244, Доказами у справі про правопорушення у сфері містобудівної діяльності є будь-які фактичні дані, на підставі яких встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, винність відповідного суб`єкта містобудування в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначені дані встановлюються на підставі протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, у разі потреби - на підставі пояснень суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, свідків, а також інших документів.

В якості доказу вчинення адміністративного правопорушення відповідачем надано копію припису від 04.03.2019 року, складеного головним спеціалістом інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко С.А з вимогою допустити на об`єкт будівництва в термін до 14.03.2019 року посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно ч.1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Положеннями ч. 2 ст. 188-42 КУпАП передбачено, що недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 від підпису та отримання вказаного протоколу відмовилась, про що головний спеціаліст інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко С.А поставила власноручний підпис.

Проте, вказане спростовується наданими суду письмовими доказами, а саме тим, що ОСОБА_1 була відсутня на об`єкті містобудування під час проведення перевірок 04.03.2019 року та 25.03.2019 року, поштовим відстеженням від 21.11.2019 року руху листа 209, який повернуто відповідачу 06.08.2019 року та неможливістю отримати повідомлення про проведення перевірок у зв`язку із проживанням позивача за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 . Відповідно до Постанови ВСУ та КАС України № П/811/13/17 від 06.09.2019 р. повернення рекомендованих листів, якими надіслано судові рішення, з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання» не прирівнюється до вручення судового рішення (ВС/КАС № П/811/13/17 від 06.09.2019). Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки є підставою для скасування судового рішення.

05 грудня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 0529/278/2012, провадження № 61-25125св18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86173707) зазначає, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року, справа № 461/10610/13-ц, провадження № 14-108 цс 19, зазначено, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» чи «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» не є доказом належного інформування позичальника про час і місце розгляду справи (близький за змістом висновок викладений у пункті 31 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц, у пунктах 47-48 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 752/11896/17 від 12 грудня 2018 року). Необхідно також наголосити, що саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду має бути враховано при вирішенні тотожних спорів судами нижчих інстанцій (Постанова Великої Палати Верховного Суду у справі №755/10947/17 (провадження №14-435цс18) від 30.01.2019 року).

Відповідно до ст. 278 КпАП України при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа), який розглядатиме справу, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення: чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 №202/19 від 19.03.2019 року, №280/19 від 08.04.2019 року було винесено без участі позивача, який в свою чергу був позбавлений можливості надати свої докази та заперечення, що є порушенням прав позивача, які визначені Конституцією України та нормами чинного Кодексу про адміністративні правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення від 04 березня 2019 року та відповідно постанова про притягнення до адміністративної відповідальності №202/19 від 19.03.2019 року, винесена на підставі розгляду протоколу, є протиправними. Аналогічно й протокол про адміністративне правопорушення від 25 березня 2019 року та відповідно постанова про притягнення до адміністративної відповідальності №280/19 від 08.04.2019 року, винесена на підставі розгляду протоколу.

Згідно до вимог ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані, як зазначено у наведеній нормі закону, встановлюються окрім іншого протоколом про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах, відповідно до положень статті 9 КАС України, здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 15 "Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення" орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий суд,головним чином служить для визначення того,чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази,які він вважав недостовірними,а не для того,щоб оцінювати правильність або неправильність рішення прийнятого Національним судом (№53254/99 від 06.06.2002року Карамвічус проти Литви).

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані рішення прийнято відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, необґрунтовано та без дотримання принципу рівності перед законом, в зв`язку з чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ст. 288 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: - постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення - у вищестоящій орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Суд погоджується з доводами позивача, оскільки матеріалами справи підтверджується та відповідачем не заперечується, що позивач не був присутнім під час розгляду адміністративної справи.

Тієї обставини, що позивачем було фактично отримано копії оскаржуваних постанови раніше, відповідач належними доказами не довів.

Слід також зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судом при розгляді справи встановлено, що посадова особа відповідача не дотрималася порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченого діючим КУпАП.

За таких обставин, на підставі встановлених в ході розгляду справи обставин по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 188-42, 245, 251, 256, 280 КУпАП, ст.ст. 242-246, 250, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Одеської міської ради про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в.о. начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Авдєєва О.Р. по справі про адміністративне правопорушення за № 202/19 від 19.03.2019 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. по справі про адміністративне правопорушення за № 280/19 від 08.04.2019 року про визнання винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 17 грудня 2020 року.

Суддя Л.М. Чернявська