Справа № 160/10120/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Синхрофазотрон V" до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, про визнання незаконною та скасування постанови,-
25.08.2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V» (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Кам`янська міська рада Дніпропетровської області (далі - третя особа), в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V» до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича, третя особа: Кам`янська міська рада Дніпропетровської області про визнання незаконною та скасування постанови ВП №62742704 від 05.08.2020 року.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V» - задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.08.2020 року скасовано та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року позовну заяву прийнято до провадження суддею Віхрова В.С. та призначено до розгляду в письмовому провадженні, витребувані належним чином завірені копії виконавчого провадження №62742704.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Згідно з ч.4 ст.287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року провадження у справі зупинено до надходження до Дніпропетровського окружного адміністративного суду належним чином завірених копій виконавчого провадження №62742704.
03.12.2020 року до суду надійшли витребувані ухвалою від 30.11.2020 року матеріали виконавчого провадження №62742704 та пояснення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігора Вікторовича.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.12.2020 року поновлено провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
05.08.2020 року Кам`янська міська рада звернулась до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцова Ігоря Вікторовича із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року №904/171/20.
05.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим Ігорем Вікторовичем було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у виконавчому провадженні №62742704 у розмірі 6640,24 грн.
В пункті 6 постанови зазначено, що вона набирає чинності 05.08.2020 року.
05.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим Ігорем Вікторовичем було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №62742704, якою визначено загальну суму мінімальних витрат 250 грн.
В пункті 6 постанови зазначено, що вона набирає чинності 05.08.2020 року.
В межах виконавчого провадження №62742704 приватним виконавцем були вчинені дії щодо встановлення наявності та розшуку майна боржника, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наявного в матеріалах виконавчого провадження №62742704, відповіддю на запит №84378051 від 05.08.2020 року до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, відповіддю на запит №84378017 від 05.08.2020 року до Державної фіскальної служби України про наявні рахунки у боржників-юридичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців, а також рахунки, відкриті боржником-юридичною особою через свої відокремлені підрозділи, запитом про надання інформації про залишки коштів, про арешт коштів, про зупинення видаткових операцій на рахунках боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V».
До заяви додано квитанцію АТ КБ «Приватбанк» від 12.08.2020 року про сплату коштів.
18.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим Ігорем Вікторовичем було надано відповідь позивачу за вих. №94, в якій вказано, що згідно квитанції, що була надана боржником, заборгованість була сплачена 12.08.2020 року на розрахунковий рахунок стягувача, що дає підстави стверджувати, що постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди приватного виконавця є законною та підлягає обов`язковому виконанню боржником. Сплата заборгованості стягувачу на його розрахунковий рахунок після відкриття виконавчого провадження АСВП №62742704 та арешту коштів боржника не слід вважати за добровільне виконання вимог виконавчого документа.
18.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим Ігорем Вікторовичем було направлено запит на адресу Кам`янської міської ради про надання вичерпної інформації про наявність або відсутність заборгованості у товариства з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V» перед Кам`янською міською радою.
21.08.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим Ігорем Вікторовичем було винесено постанову про розшук майна боржника.
03.09.2020 року Кам`янською міською радою надано відповідь приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцову Ігорю Вікторовичу про те, що станом на 03.09.2020 року заборгованість товариства з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V» перед Кам`янською міською радою за наказом №904/171/20, виданим 21.07.2020 року Господарським судом Дніпропетровської області відсутня.
03.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шевцовим Ігорем Вікторовичем були винесено постанову про зняття арешту коштів з рахунків позивача, про припинення розшуку майна боржника, про закінчення виконавчого провадження.
Не погоджуючись з постановою відповідача про стягнення з боржника основної винагороди від 05.08.2020 року у виконавчому провадженні №62742704 про примусове виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області №904/171/20 від 21.07.2020 року у відношенні Товариства з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V», позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).
Статтею 1 Закону №1404-VIII закріплено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною третьою статті 45 Закону №1404 передбачено, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Пунктами 1 та 5 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України, а також постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанови державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження.
Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Частиною 1 статті 27 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
З аналізу вказаних норм вбачається, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією приватного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.
Суд також зазначає про те, що стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено.
У свою чергу, основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 02.06.2016 №1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Частинами 1-4 статті 31 Закону №1403 визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення. Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (ч. 7ст. 31 Закону №1403).
На виконання статті 31 Закону №1403 постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок №643).
Відповідно до вимог пункту 19 Порядку №643 приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Виходячи з аналізу наведених норм у їх сукупності, постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, однак, підставою отримання приватним виконавцем основної винагороди є фактичне виконання (повне або часткове) виконавчого документа та сума основної винагороди визначається у відсотках до стягнутої суми.
Таким чином, постанова про стягнення основної винагороди має визначати суму основної винагороди у розмірі 10 відсотків саме від стягнутої суми та виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, реалізується у випадку виконання виконавчого провадження приватним виконавцем.
Позивач, в обґрунтування протиправності оскаржуваної постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 05.08.2020 року, зазначає, що на момент сплати коштів ним не було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, він був необізнаний щодо наявності виконавчого провадження №62742704 та наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року №904/171/20 було виконано добровільно.
Суд зазначає, що твердження позивача про отримання 14.08.2020 року постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника основної винагороди від 05.08.2020 року після добровільного виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року №904/171/20 12.08.2020 року, не підтверджено матеріалами справи, а саме позивачем на підтвердження отримання постанов 14.08.2020 року не надано жодного належного доказу, такого як копію поштового конверту та трекінгу відстеження листів з сайту поштової служби.
В той час як відповідачем доведено суду та підтверджено належними засобами доказування своєчасне отримання позивачем копій постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення з боржника основної винагороди від 05.08.2020 року до сплати позивачем суми заборгованості на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року №904/171/20, що відбулось 12.08.2020 року.
Суд зазначає, що з поданих відповідачем документів не вбачається можливим встановити, що саме було направлено на адресу позивача, проте інших документів аніж постанови, прийняті у виконавчому провадженні №62742704, відповідачем стосовно товариства з обмеженою відповідальністю «Синхрофазотрон V» не приймалось, і як наслідок, не могло бути надіслано позивачу.
Також, позовна заява містить суперечності стосовно неможливості добровільно виконати наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 21.07.2020 року №904/171/20 до відкриття виконавчого провадження, оскільки позивачу не були відомі реквізити Кам`янської міської ради, проте не вказує, яким чином відповідні реквізити йому стали відомі 12.08.2020 року, якщо він був необізнаний стосовно відкритого виконавчого провадження №62742704.
Крім цього, в постанові Верховним Судом зазначено, що законодавець пов`язав можливість отримання виконавцем виконавчого збору (основної винагороди) не виключно з вчиненням виконавцем певних виконавчих дій протягом усього часу тривання виконавчого провадження, яке призвело до фізичного стягнення коштів на користь стягувача з боржника. Сума основної винагороди у розмірі 10 відсотків визначається та стягується виходячи з сум коштів, що підлягають примусовому стягненню за виконавчим документом, і це не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження. Визначення розміру винагороди пов`язане з фактом початку примусового виконання за виконавчим документом…. Верховний Суд дійшов висновку, що ухвалюючи одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 10 відсотків, приватний виконавець діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, яке регулює спірні правовідносини, тому жодних правових підстав для визнання протиправною та скасування спірної постанови відповідача немає.
Таким чином, у випадку наявності відкритого виконавчого провадження, на боржника покладається обов`язок сплати основної винагороди приватного виконавця незалежно від того, за яких обставин відбулось погашення суми боргу.
Доказів скасування в судовому порядку постанови про відкриття виконавчого провадження №62742704 від 05.08.2020 року, суду не надано, отже вказана постанова є чинною, а тому прийнята на її виконання постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 05.08.2020 року підлягає виконанню позивачем.
Таким чином, судом не встановлено порушень законодавства в діях відповідача, приватний виконавець діяв у межах повноважень та спосіб, визначений законодавством, а тому позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови не підлягають задоволенню судом.
При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Позивач вмотивованих доводів на підтвердження позову не надав, натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність свого рішення, чим спростував твердження позивача про порушення його прав та інтересів.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно з ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні, з огляду на те, що позивачу відмовлено в задоволенні позову.
Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 132, 139, 246, 297 КАС України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова