Справа № 440/4929/19
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 р.Справа № 440/4929/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

представника позивача Крат Ю.М.

представника відповідачів Ткаченко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, м. Полтава, по справі № 440/4929/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області , Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека)

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області (надалі - відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (надалі відповідач-2), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №158540 від 12.11.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року відмовлено в задоволені позову ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека), про визнання протиправною та скасування постанови повністю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу №158540 від 12.11.2019 винесена Управлінням Укртрансбезпеки у Полтавській області з порушенням положень Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник, а позивач не є автомобільним перевізником, не має у власності чи в користуванні транспортний засіб МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 та не здійснював перевезень 07.11.2019, згідно ТТН №166920 від 06.11.2019 року, долученої до справи, перевізником є ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД».

Відповідач-2 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В обгрунтування вимог відзиву відповідач-2 зазначив, що в ході перевірки інспектором встановлено, що транспортний засіб МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 належить та перебуває в користуванні ОСОБА_1 . Належність вказаного транспортного засобу позивачу підтвердив водій ОСОБА_2 , також те, що позивач є автомобільним перевізником підтверджує ТТН №128589 від 30.09.2019 року.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку №008045 від 04.11.2019 інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області 07.11.2019 о 18:54 проведено перевірку транспортного засобу марки МАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 , причіп д.р.н. НОМЕР_2 серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 (а.с.39-40, 78).

За результатами перевірки складено акт №196396 від 07.11.2019 (а.с.36), в якому зафіксовано порушення: "перевезення вантажу з перевищенням встановлених габаритно-вагових норм без відповідного дозволу. ТТН №166920 від 06.11.2019 (вантаж пшениця) з перевищенням встановлених п.22.5 ПДР вагових норм на 74,44% - навантаження на здвоєну вісь ТЗ 27,91 т. при допустимих 16 т. та на 62,55%, загальна маса ТЗ 65,02 т." (а.с.36).

Водій підписав акт без зауважень.

12.11.2019 начальником Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області Димкарем В.Р. винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №158540 від 12.11.2019 (а.с.35), якою до ОСОБА_1 , на підставі абзацу 16 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", застосовано штраф у сумі 34000,00 грн.

Примірник вказаної постанови разом із супровідним листом Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області №70651/33/24-19 від 14.11.2019 надісланий позивачу рекомендованим поштовим відправленням №127 та вручений адресату 30.11.2019, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень №1976, фіскальним чеком від 15.11.2019 та інформацією відстеження посилок із сайту Укрпошти (а.с.42-45).

Не погодившись із прийняттям постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №158540 від 12.11.2019, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно законно, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про дорожній рух" цей Закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Статтею 2 вказаного Закону визначено, що законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Згідно з приписами ст. 3 Закону України "Про дорожній рух" державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України, спеціально уповноваженими на це центральними органами виконавчої влади, органами виконавчої влади в Автономній Республіці Крим, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до ч. 12 ст. 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до пп. 4 п. 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

З метою забезпечення безпеки руху великовагових та великогабаритних транспортних засобів постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. N 30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі Правила №30).

Згідно з п.3 Правил №30 транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 4 Правил №30 визначено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Отже, з наведеного вище слідує, що перевищення вагових параметрів транспортного засобу порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху дозволяється не більше ніж на 2 %.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок №1567).

Відповідно до п. 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з п. 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Відповідно до п. 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктами 26-27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи слідує, що 07.11.2019 року було здійснено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_2 .

За наслідками габаритно-вагового контролю транспортного засобу МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 був складений акт №196396 від 07.11.2019 року.

Згідно вказаного акту слідує, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 встановлено перевезення вантажу (пщениця) з перевищенням вказаним транспортним засобом вагових параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, а саме: навантаження на здвоєну вісь т/з -27,91 т. при допустимих-16 т. та загальна маса транспортного засобу становить 65,02 т. при допустимих - 40 т., тобто з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% та без відповідного дозволу.

Виявлені під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , причіпу д.н.з. НОМЕР_2 порушення підтверджуються довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 07.11.2019 №0023896 та квитанцією №482 від 07.11.2019, сформованої ваговим комплексом (а.с.51, 53).

За перевищення транспортним засобом МАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , причіпу д.н.з. НОМЕР_2 нормативних вагових параметрів визначених п. 22.5 Правил дорожнього руху понад 20 % та порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" органом державного контролю прийнята оскаржувана постанова № 158540 від 12.11.2019 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу у сумі 34000 грн.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до відповідальності на підставі абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, адміністративно-господарські штрафи на підставі ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" застосовуються до автомобільних перевізників.

З матеріалів справи слідує, що позивач просить суд скасувати оскаржувану постанову, оскільки він не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Притягуючи позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач вважав, що ОСОБА_1 є автомобільним перевізником.

Відомості про позивача як перевізника наведені в акті перевірки.

Колегією суддів встановлено, що такі дані встановлені відповідачем під час перевірки зі слів водія ОСОБА_2 . Проте, матеріали справи не містять письмових пояснень водія ОСОБА_2 про підтвердження такого факту.

З матеріалів справи слідує, що транспортний засіб марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у власності гр. ОСОБА_3 (а.с.105); причіп д.н.з. НОМЕР_2 перебуває у власності гр. ОСОБА_4 (а.с.106).

З ТТН №166920 від 06.11.2019 року, долученої до матеріалів справи, слідує, що водієм ОСОБА_2 перевозився вантаж «пшениця» з пункту навантаження - с. Гавриші Богодухівського району до пункту розвантаження м. Миколаїв, порт на автомобілі марки МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , причіп д.н.з. НОМЕР_2 , замовником та вантажоодержувачем є ПП «Фенікс Агро», вантажовідправником є ТОВ СП «Родіна» автомобільним перевізником- ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД».

Отже, під час перевезення вантажу «пшениця» транспортним засобом МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 автомобільним перевізником вантажу було ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД», а не позивач.

Посилання суду першої інстанції на витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, згідно якого 04.04.2016 ОСОБА_1 зареєстровано фізичною особою-підприємцем, одним з видів діяльності якого був "Вантажний автомобільний транспорт" (код КВЕД 49.41 цей клас включає усі види перевезень вантажним автомобільним транспортом) не доводить факту, що саме під час перевезення вантажу «пшениця» транспортним засобом МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом д.н.з. НОМЕР_2 він був автомобільним перевізником такого вантажу.

Також, колегія суддів зазначає, що поліс №АО/1512376 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.07.2019 (а.с.81), згідно якого ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ) є страхувальником транспортного засобу марки МАЗ 3837810-042, номерний знак НОМЕР_2 та поліс №АО/1512378 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.07.2019 (а.с.82), згідно якого ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_5 ) є страхувальником транспортного засобу марки МАЗ 630305, номерний знак НОМЕР_1 не доводять, що позивач є автомобільним перевізником, з огляду на таке.

Згідно ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Пунктом 1 Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, затвердженого Постановою КМУ № 207 від 25.02.2009 визначено, що для водія юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах документами, необхідними для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні, є: фотокопія ліцензії, засвідчена автомобільним перевізником, або ліцензійна картка; товарно-транспортна накладна; посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб або інший засвідчений в установленому порядку документ, що підтверджує право керування, користування чи розпорядження транспортним засобом; талон про проходження державного технічного огляду; поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. N 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Відповідно до п.11.1 вказаних Правил основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

З ТТН №166920 від 06.11.2019 року, долученої до матеріалів справи, слідує, що автомобільним перевізником є саме ТОВ «ТРАНССПЕЦТРЕЙД», а не позивач.

Крім того, колегія суддів зазначає, що поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є документом, необхідним для здійснення перевезення вантажу, проте такий документ визначає страхувальника, а не перевізника.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання відповідача-2 на те, що ТТН №128589 від 30.09.2019 року підтверджує, що позивач є автомобільним перевізником колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки така ТТН складена за іншим, ніж у вказаній справі, перевезенням вантажу.

Отже, відповідачем-2 не доведено, що у спірних правовідносинах автомобільним перевізником був саме позивач.

Враховуючи те, що позивач не є у спірних правовідносинах автомобільним перевізником колегія суддів приходить до висновку про неправомірне притягнення оскаржуваною постановою позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу №158540 від 12.11.2019.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року по справі № 440/4929/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області, Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Полтавській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №158540 від 12.11.2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 18.12.2020 року