Справа № 240/3245/20
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 240/3245/20 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос Оксана Валентинівна Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

21 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року (проголошено в м.Житомир, повний текст складено 24.06.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 II щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 29.09.2018 травми під час виконання службових обов`язків та щодо невидачі довідки про обставини отримання травми під час виконання службових обов`язків у м. Краматорськ, Донецької області; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 II провести службове розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 29.09.2018 травми, під час виконання службових обов`язків у м. Краматорськ, Донецької області, у відповідності до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 № 36, та видати ОСОБА_1 довідку про обставини отримання травми під час виконання службових обов`язків; стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2020 року розгляд справи продовжено в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач з 09.02.2016 по 16.05.2016 брав безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою №649/49 від 11.02.2019, виданою начальником Житомирського інституту ім. С. П. Корольова, приймав безпосередню участь в ООС в термін з 24.05.2018 по 08.11.2018 та є учасником бойових дій, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 .

Відповідно до Наказу Міністерства Оборони України Командування об`єднаних сил (по стройовій частині) №26дск від 28.05.2018 капітан ОСОБА_1 відряджений для виконання службових (бойових) завдань до В/ч НОМЕР_4 (м. Часів Яр) та для забезпечення Національної оборони на території збройної агресії у Луганській і Донецькій областях.

29.09.2018, перебуваючи у місті Краматорськ, отримав травму у вигляді перелому правового вилично-орбітального комплексу із незначним зміщенням уламків, ЗТГК, закритий перелом VIII ребра зліва, інфікована рана у правій завушній ділянці. Правобічний суконюктивальний крововилив.

Зазначений діагноз був поставлений за результатами лікування та обстеження у В/ч НОМЕР_5 , а потім у Національному військовому медичному клінічному центрі "ГВКГ" (м.Київ), де проходив лікування з 05.10.2018 по 12.10.2018, що підтверджується виписним епікризом №23897 та свідоцтвом про хворобу №650.

Наказом Міністерства Оборони України Командування об`єднаних сил (по стройовій частині) №166дск від 08.11.2018 майор ОСОБА_1 вибув зі складу сил та засобів, які приймали участь в АТО, до Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова.

06.09.2019 за результатами ВЛК, проведеного з метою визначення ступеня придатності ОСОБА_1 до військової служби, оформлено свідоцтво про хворобу №650 та встановлено, що ОСОБА_1 не придатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у військовий час. Встановлено причинно-наслідковий зв`язок - травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби, захворювання, ТАК, пов`язано з проходженням військової служби.

05.12.2019 позивач звернувся із заявою до начальника Житомирського інституту ім. С. П. Корольова про видачу довідки про обставини травми.

Листом 24.12.2019 №519/4644 було роз`яснено, що відповідно до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06.02.2001 року №36, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 23.02.2001 року за № 169/5360 (Інструкція № 36), розслідування нещасного випадку мало бути проведено командиром військової частини, до якої військовослужбовець був відряджений. Запропоновано звернутись до В/ч НОМЕР_4 із заявою про видачу довідки про обставини травми на підставі матеріалів службового розслідування.

09.01.2020 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_2 II із заявою про видачу довідки про обставини травми на підставі матеріалів службового розслідування та надано перелік документів на підтвердження.

Листом від 28.01.2020 відповідач надав відповідь про те, що всі матеріали включно по листопад 2019 року передані встановленим порядком до Галузевого державного архіву Міністерства оборони. Запропоновано звернутись до Галузевого державного архіву Міністерства оборони або військового комісаріату за місцем проходження служби.

05.02.2019 позивач звернувся з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу довідки.

Листом від 05.02.2020 №640 Житомирський об`єднаний військовий комісаріат повідомив позивача про те, що в матеріалах моєї службової справи відсутні записи про поранення, контузії, опіки та отруєння, одержані в боях та їх характеристики, а також матеріали службового розслідування та довідка про обставини отриманої травми.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 "Про військовий обов`язок і військову службу" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено початок і закінчення проходження військової служби, а також час та місце виконання обов`язків військової служби.

Згідно з п.3 ч.3 ст.24 вказаного вище Закону, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до пункту 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що позивач - капітан ОСОБА_1 , на підставі наказу Командувача об`єднаних сил №26/дск від 28.05.2018 прибув до складу сил та засобів засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (військова частина А1305ІІ).

При цьому, 29.09.2018, перебуваючи у місті Краматорськ, отримав травму у вигляді перелому правового вилично-орбітального комплексу із незначним зміщенням уламків, ЗТГК, закритий перелом VIII ребра зліва, інфікована рана у правій завушній ділянці. Правобічний суконюктивальний крововилив.

Наказом Міністерства Оборони України Командування об`єднаних сил (по стройовій частині) №166дск від 08.11.2018 ОСОБА_1 вибув зі складу сил та засобів, які приймали участь в АТО до Житомирського військового інституту імені С. П. Корольова.

За таких обставин та правового врегулювання колегія суддів вважає обґрунтованим висновок про те, що позивач 29 вересня 2019 року отримав травму, яка згідно з приписами статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" пов`язана із проходження служби.

Наказом Міністерства оборони України від 06.02.2001 року №36 затверджено "Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України" (далі - Інструкція).

Вказана Інструкція визначає порядок розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України (в тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України військовослужбовцями), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті під час виконання обов`язків військової служби та аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини).

Відповідно до п. 1 розділу II Інструкції розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме: обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища під час виконання ним обов`язків військової служби, внаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання ним поранення, травми.

Згідно абзацу 1 п. 2 розділу II Інструкції про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен (на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.

Нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Військовий лікувальний заклад, у який доставлений або звернувся потерпілий військовослужбовець, повинен протягом доби з використанням засобів зв`язку та на паперовому носії надати екстрене повідомлення про звернення потерпілого від нещасного випадку згідно з додатком 1 до цієї Інструкції (далі - екстрене повідомлення) з посиланням на нещасний випадок командиру військової частини, де проходить службу потерпілий.

Відповідно до абзацу 6 п. 5 розділу II Інструкції командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний: протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо).

Відповідно до п. 20 розділу II Інструкції, якщо виявлено факт приховування посадовими особами нещасного випадку, командир військової частини повинен негайно організувати та забезпечити проведення розслідування нещасного випадку згідно з вимогами цієї Інструкції.

Згідно з абзацом 1 п. 3 розділу II Інструкції нещасний випадок, про який не було своєчасно повідомлено командуванню військової частини або внаслідок якого втрата працездатності настала не відразу, розслідується згідно з цією Інструкцією протягом місяця з дня надходження рапорту потерпілого військовослужбовця або заяви особи, яка представляє його інтереси.

Колегія суддів вважає, що зібрані докази у своїй сукупності свідчать про обгрунтованість висновків суду першої інстанції про те, що відповідачу було відомо про отримання позивачем травми під час виконання обов`язків військової служби, оскільки наказом Командування об`єднаних сил Міністерства оборони України (по стройовій частині) №138дск від 06.10.2018 ОСОБА_1 направлено на лікування.

Доводи апеляційної скарги вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, командир військової частини, будучи повідомлений про факт отриманої позивачем травми, був зобов`язаний призначити розслідування даної події в порядку та у строки, встановлені Інструкцією № 36, за результатами чого видати довідку про обставини травми, проте безпідставно не призначив та не провів службове розслідування, що свідчить про протиправну бездіяльність.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги на спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.