Справа № 157/1546/20
Суддя: Антонюк О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 157/1546/20
Провадження №2-а/157/58/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року місто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Антонюк О.В.,

з участю секретаря судового засідання Вавдіюк Т.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Балика Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до старшого ДОП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Балика Юрія Олександровича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до старшого ДОП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Балика Ю.О., Головного управління Національної поліції у Волинській області, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії № ГАА № 944448 від 4 листопада 2020 року, а провадження у справі закрити. В обґрунтування вимог зазначає, що вказаною постановою у справі про адміністративне правопорушення відповідачем ОСОБА_2 на нього було накладено адміністративне стягнення у виді зауваження за вчинення адміністративного порушення, передбаченого ст. 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КпАП України). Зазначена постанова мотивована тим, що він 29 жовтня 2020 року здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, повідомивши до поліції про те, що працівник поліції ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження. Ця постанова є незаконною. Дійсно він здійснив дзвінок в поліцію через конфлікт, який виник з працівником поліції ОСОБА_3 , оскільки останній наніс йому удари по руці та тілу. З вказаного приводу він тричі телефонував на лінію «102» та повідомив про конфлікт, також до поліції телефонувала його дружина. Через неприйняття його виклику він змушений був звертатись до Головного управління національної поліції, де його звернення зафіксоване та проводиться службова перевірка. Його про час та місце розгляду адміністративної справи не повідомляли, не викликали на розгляд та не пояснювали в чому полягають його протиправні дії і чим це підтверджено. Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення свідками в ньому вказані ті ж самі працівники поліції, які створили конфлікт, що і вказує на необізнаність поліцейського щодо порядку складання протоколу. Також відносно нього поліцейський застосував адміністративне стягнення у виді зауваження, хоча стаття 24 КпАП України такого виду адміністративного стягнення не передбачає, а можливе лише застосування попередження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Мазурик П.А. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав і пояснили, що обставини з приводу нанесення позивачу працівником поліції ОСОБА_3 тілесних ушкоджень дійсно мали місце, проте всупереч вимогам законодавства не було внесено відомості до ЄРДР за повідомленням позивача про вчинення кримінального правопорушення поліцейським, не було передано кримінальне провадження за підслідністю до Державного бюро розслідувань для проведення досудового розслідування, тобто ефективне розслідування, в ході якого можна було б з`ясувати факт вчинення кримінального правопорушення, про яке повідомив по телефону позивач до поліції, правоохоронними органами не проведено, а тому відсутні підстави та докази вважати, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Відповідач - поліцейський Балик Ю.О. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що постанова, згідно з якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за завідомо неправдивий виклик поліції, є законною, відсутні підстави для її скасування, адже з досліджених судом доказів видно, що ОСОБА_1 тілесні ушкодження не було нанесено, у зв`язку з чим звернення останнього до поліції по зазначеному факту є безпідставним.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Волинській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву не подав.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача Балика Ю.О., з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке.

Судом встановлено, що 3 листопада 2020 року старшим ДОП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Баликом Ю.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 034015 щодо ОСОБА_1 за те, що останній 29 жовтня 2020 року близько 23 год. здійснив повідомлення до поліції, зазначивши, що за адресою: АДРЕСА_1 , його побив працівник поліції ОСОБА_3 , і під час перевірки інформації, остання не знайшла свого підтвердження, а тому ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик до поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КпАП України.

З постанови серії ГАА № 944446 від 4 листопада 2020 року вбачається, що ДОП Камінь-Каширського ВП УНП у Волинській області ОСОБА_2 було встановлено, що ОСОБА_1 29 жовтня 2020 року близько 23 год. здійснив завідомо неправдивий виклик до поліції, а саме повідомив, що вказаного числа за адресою: АДРЕСА_1 , його побив працівник поліції ОСОБА_3 , під час проведення перевірки вказана інформація не знайшла свого підтвердження, чим ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КпАП України, і відповідач ОСОБА_2 постановив звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Статтею 183 КпАП України встановлена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежної охорони, поліції, швидкої медичної допомоги або аварійних служб.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183 КпАП України від 3 листопада 2020 року та оскаржуваної позивачем постанови, останній повідомив до поліції по телефону про побиття його працівником поліції ОСОБА_3 , тобто про вчинення відносно нього кримінального правопорушення.

З зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що свідками вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України, були ОСОБА_4 , а також ОСОБА_3 , тобто особа, яку позивач звинуватив, здійснивши виклик поліції по телефону, у вчиненні відносно нього кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду). Для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути: 1) відібрано пояснення; 2) проведено медичне освідування; 3) отримано висновок спеціаліста і знято показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису; 4) вилучено знаряддя і засоби вчинення кримінального проступку, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку, або які виявлені під час затримання особи, особистого огляду або огляду речей.

Статтею 17 КПК України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Отже, винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення може бути доведена лише у встановленому КПК України порядку, що серед іншого, передбачає, по-перше, внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням особи про вчинення кримінального правопорушення та подальшого проведення ефективного досудового розслідування.

Як вбачається з пояснення у судовому засіданні відповідача ОСОБА_2 , під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 183 КпАП України, ним були взяті до уваги пояснення самого працівника поліції ОСОБА_3 , якого позивач звинуватив у побиті, та пояснення свідка ОСОБА_4 , а також відеозапис з місця події, згідно з яким відомості про нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень слідчим ОСОБА_3 під час проведення слідчих дій, пов`язаних з повідомленням та викликом поліції щодо самовільної порубки дерев, відсутні.

Разом з тим, свідок ОСОБА_3 , який у судовому засіданні дав показання про те, що тілесні ушкодження позивачу 29 жовтня 2020 року під час проведення першочергових слідчих дій на підставі повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з самовільною порубкою дерев, не наносив, не може бути як особа, яка обвинувачується позивачем у вчиненні протиправних дій (кримінального правопорушення), примушений визнавати свою винуватість, а відтак, лише самі його показання, з урахуванням встановленого КПК України порядку доведення винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, не є належним, достатнім та допустимим доказом на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 29 жовтня 2020 року здійснив завідомо неправдивий виклик, повідомивши до поліції про побиття його цим поліцейським.

Згідно з показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , він не бачив щоб 29 жовтня 2020 року поліцейський ОСОБА_3 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_1 . Також свідок показав і те у судовому засіданні, що на місце події він прибув вже тоді, коли працівники поліції були присутні, а тому суд дійшов висновку, що показання цього свідка самі по собі не можуть свідчити про здійснення ОСОБА_1 завідомо неправдивого виклику поліції.

З показань у судовому засіданні свідка ОСОБА_4 вбачається, що він був присутній під час приїзду слідчого оперативної групи, у тому числі у складі слідчого ОСОБА_3 по виклику за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з самовільною порубкою дерев, 29 жовтня 2020 року у вечірній час в темну пору доби, та не бачив, щоб слідчий наносив тілесні ушкодження позивачу. Свідок ОСОБА_4 показав у судовому засіданні і те, що між слідчим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсно мав місце конфлікт неподалік підводи, що знаходилася на місці події, зокрема, він чув як ОСОБА_1 кричав на слідчого, а останній у свою чергу просив позивача ОСОБА_1 не заважати проводи слідчі дії, проте він (свідок) був на певній відстані від місця конфлікту та не постійно дивився на місце перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що зазначені, зокрема, ОСОБА_4 події мали місце у темну пору доби, між слідчим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 дійсно відбувалося спілкування. Цей відеозапис містить фрагменти подій, не відображає повної картини та хронології дій слідчого ОСОБА_3 після приїзду в тому числі і його на місце події, відеозапис вказує на те, що події фіксувалися періодично, відеозапис час від часу вимикався.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що відсутні належні, достатні та допустимі докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КпАП України, тобто свідчили б про те, що останній здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Встановлено, що справу розглянуто у відсутності позивача ОСОБА_1 і всупереч вимогам ст. 268 КпАП України у матеріалах справи відсутні докази належного сповіщення останнього про час, дату та місце розгляду справи.

Посилання відповідача ОСОБА_2 на те, що позивач був повідомлений про час, дату та місце розгляду 4 листопада 2020 року справи шляхом повідомлення у цей же день останнього по телефону, жодними доказами не підтверджено, і здійснення виклику особи на розгляд справи у день розгляду такої справи є порушенням ст. 277-2 КпАП України (згідно з якою повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи).

Отже, відповідачі як суб`єкти владних повноважень не надали суду належних та достовірних доказів на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності і в матеріалах справи такі докази відсутні, було порушено процесуальний порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувану постанову належить скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 77, 242-246 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до старшого ДОП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Балика Юрія Олександровича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ГАА № 944446 від 4 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 183 КпАП України, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається через Камінь-Каширський районний суд Волинської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Головуючий:О. В. Антонюк