Справа № 689/2300/20
Суддя: Кульбаба А. В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/2300/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Кульбаби А.В.,

за участю: секретаря судового засідання Кушнір О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача начальника СРПП Ярмолинецького ВП

ГУНП в Хмельницькій області Садовця Р.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницькій області Садовця Р.Ю. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. В позові зазначив, що постановою начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельницнкій області підполковника поліції Садовця Руслана Юрійовича серіїї ГАА № 924886 від 20.111.2020р. на нього, ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 121 КУпАП за те, що « 29 жовтня 2020 року о 12 год. 06 хв. в смт. Ярмолинці по вулиці Пушкіна, 69, керуючи транспортним засобом Фольксваген Бора, д.н.з. НОМЕР_1 , на д.д. Н-03 217 км в порушення вимог статті 16, 31 Закону України «Про дорожній рух», ч. 5 ст. 380 МК України керував т.з. щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним Кодексом України, а саме: порушено строки його ввезення на митну територію України в митному режимі транзит, який було ввезено громадянином України 19.10.2018р. згідно довідки ДМСУ від 04.09.2020р.». Зазначив, що вказана постанова не відповідає обставинам справи, є необґрунтованою та не підтверджується наявними доказами. Просив суд скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовна заява є необґрунтованою та безпідставною. Ствердив, що 29 жовтня 2020 року о 12 годині ним на місці зупинки під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено можливий факт порушення ним ст. ст. 16, 21 Закону України «Про дорожній рух». На місці зупинки автомобіля водію ОСОБА_1 було повідомлено, що буде проведено перевірку по даному факту, за результатами якої буде розглянуто адміністративну справу та вручено під підпис повідомлення про запрошення для розгляду справи на 9 год. 30 хв. 20.11.2020р., на яке водій не прибув. Відносно водія ОСОБА_1 за ознаками ч. 8 ст. 121 КУпАП винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серіїї ГАА № 924886 та накладено стягнення у вигляді штрафу 8500 грн. Просив суд відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що вважає незаконною та необґрунтованою спірну постанову та просив її скасувати. Ствердив суду, що дійсно керував транспортним засобом Фольксваген Бора р.н.з. НОМЕР_2 29 жовтня 2020 року в АДРЕСА_1 . Повідомив суду, що не ввозив цей автомобіль на митну територію України.

Представник відповідача в судовому засіданні позову не визнав, суду пояснив, що постанова є законною та обґрунтованою. Позивача 29 жовтня 2020 року було зупинено за порушення ст. 125 КУпАП та розглянуто адміністративну справу на місці зупинки Т/З. Також було виявлено, що позивач понад рік користується транспортним засобом, який не ввозив на митну територію України, йому було вручено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення. 29 листопада 2020 року розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити повністю.

Із оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2020 року серія ГАА № 924886, яка винесена начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельицькій області Садовцем Русланом Юрійовичем, вбачається, що водій ОСОБА_1 керував т/з Фольксваген Бора, д.н.з. НОМЕР_2 29 жовтня 2020 року о 12 год. 06 хв. В смт. Ярмолинці по вулиці Пушкіна, 69, в порушення вимог ст.. ст.. 16, 31 Закону України «Про дорожній рух» , ч. 5 ст. 380 МКУ, так як Т/З ввезено на митну територію України 1 квітня 2018 року громадянином Республіки Молдова з метою особистого користування у митному режимі «тимчасове ввезення» терміном до одного року, що є обмеженням, встановленим МКУ, які порушено водієм ОСОБА_1 , так як він не ввозив даний т/з на митну територію України і Т/З знаходиться з порушенням терміну ввезення в Україну. Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАп, та накладено на нього штраф в розмірі 8500 грн. Ця обставина підтверджується копією постанови від 20.11.2020р. (а.с. 5).

Судом встановлено, що позивач 29 жовтня 2020 року був повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення 20 листопада 2020 року о 9 год. 30 хв., про що свідчить повідомлення про запрошення до підрозділу поліції, що додане відповідачем до відзиву.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України "Про дорожній рух".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про дорожній рух" цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно ст.16 Закону України "Про дорожній рух" водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту.

Частина 8 статті 121 КУпАП передбачає, що керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, а саме: порушено строки його тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту; транспортний засіб використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні; транспортний засіб передано у володіння, користування або розпорядження особі, яка не ввозила його на митну територію України або не поміщувала в митний режим транзиту, - тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зазначає, що аналіз наведених норм у сукупності та в контексті запровадження заборони керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України, та цілей Закону України "Про дорожній рух", свідчить, що порушення вказаної заборони, посягає на безпеку дорожнього руху, отже адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.121 КУпАП, є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.23 Закону України Про Національну поліцію поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Разом з цим, за приписами частин 2 та 3 статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст.258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки адміністративне правопорушення передбачене ч.8 ст.121 КУпАП є правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, суд вважає необґрунтованим висновок позивача про обов`язкове складання протоколу про таке адміністративне правопорушення.

Крім того, обов`язковою умовою для застосування ч.5 ст.258 КУпАП щодо констатації наявності в уповноваженої посадової особи обов`язку скласти протокол про адміністративне правопорушення є те, що особа оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення.

З урахуванням викладеного, суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що не складання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення є порушенням відповідачем порядку притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.121 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Таким чином, оскільки у відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем надано суду належні і допустимі докази, які свідчать, що вищевказана постанова по справі про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2020 року серія ГАА № 924886, яка винесена начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельицькій області Садовцем Русланом Юрійовичем, є правомірною, тому постанову по справі про адміністративне правопорушення від 20 листопада 2020 року серія ГАА № 924886, яка винесена начальника СРПП Ярмолинецького ВП ГУНП в Хмельицькій області Садовцем Русланом Юрійовичем, про накладення на ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 126 КУпАП, штрафу в розмірі 8500 грн., необхідно залишити без змін, а адміністративний позов без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 9, 72-77, 241-246 КАС України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області.

Повне судове рішення виготовлене 17 грудня 2020 року.

Суддя А.В. Кульбаба