Справа № 607/25486/19
Суддя: Сливка Л. М.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.12.2020 Справа №607/25486/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року залишено без змін рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року.

08 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву, у якій просить винести додаткову ухвалу, у якій зазначити суму штрафу, яку суд зобов`язує оплатити за адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 КУпАП.

Дослідивши вказану заяву та матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частинами 4-5 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства передбачено, що про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства передбачено процесуальний інститут додаткового судового рішення, яким вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткове судове рішення може прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Отже, як вбачається з вищевикладеного, процесуальний інститут додаткового судового рішення дає можливість виправити помилки суду, спричинені недотриманням вимог судового рішення, зокрема, щодо наявності в ньому відповіді на всі заявлені вимоги позивача (третьої особи), наявності суджень суду щодо способу виконання судового рішення у випадку, коли такі судження є необхідними, вирішення питання про судові витрати.

З наведеного слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення недоліків основного, яким вирішено спір по суті позовних вимог за результатами судового розгляду справи, а не прийняття додаткових судових рішень.

Як увбачається із пред`явленого ОСОБА_1 до суду позову, у задоволенні якого рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 січня 2020 року було відмовлено, позивачем було заявлено вимогу про визнання протиправними дій головного інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М. щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 002735 від 27 серпня 2019 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. та скасування останньої. Аргументуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та підлягає скасуванню, оскільки: вона складена без його участі, чим порушено права на захист, обмежено у праві надавати пояснення, клопотання; вона не підтверджує наявності правопорушення та інших обставин, що мають значення для притягнення до відповідальності; не встановлено хто саме керував і паркував транспортний засіб. Також вказує, що по вул. Старий ринок, 1 у м. Тернополі відсутній дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено».

Відтак, предметом розгляду вказаного спору було визнання неправомірними дій головного інспектора з паркування Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради Хомів В.М. при винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, при цьому, судом не вирішувалось питання про зобов`язання позивача сплатити суму штрафу, оскільки розмір штрафної санкції зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 002735 від 27 серпня 2019 року.

Таким чином, при ухваленні рішення, судом вирішено питання стосовно всіх позовних вимог, текст рішення суду, зокрема і його резолютивної частини є чітким та зрозумілим, визначені статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для ухвалення додаткового рішення відсутні. Відтак, у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 252, 250, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 15 днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали суду 15 грудня 2020 року.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка