Справа № 1.380.2019.004471
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.004471

адміністративне провадження № К/9901/33152/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №1.380.2019.004471 за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу Управління «Західвуглепостач» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

04.12.2020 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №1.380.2019.004471. Згідно з трек-номером поштового відправлення скаргу надіслано 30.11.2020.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.

Предметом спору у цій справі є вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.04.2019 №, яким визначено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з податку на доходи фізичних осіб в сумі 712 924,29 грн, а саме: за податковим зобов`язанням 147 158,17 грн та штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 565 766,12 грн.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги ціну позову, предмет позову, складність справи та застосування законодавства на час спірних правовідносин, а також значення справи для сторін та суспільства, що, з урахуванням пункту 10 частини 6 статті 12, пункту 4 частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, дає можливість дійти висновку про незначну складність справи.

Скаржником вказано, що до даної справи не застосовується пункт 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки справа №1.380.2019.004471 у суді першої інстанції не розглядалась в порядку спрощеного провадження.

На думку скаржника, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки станом на дату звернення на рівні Верховного Суду наявна неоднозначна судова практика, що з врахуванням наявності значної кількості аналогічних справ на рівні першої інстанції породжує необхідність дослідження питань, викладених у скарзі.

Верховний Суд зауважує, що відповідач помилково дійшов висновку, що до нього не застосовуються положення пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки вказаною нормою встановлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). Тобто вказані положення застосовуються не лише до справ, які були розглянуті у порядку спрощеного провадження.

Судові рішення у справах незначної складності можуть бути оскаржені, якщо скаржник вважає, що наявні виключення, передбачені підпунктами «а»-«г» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Касаційна скарга має містити такі обґрунтування.

Вказане не виключає необхідності належного викладення підстав касаційного оскарження та доведення подібності правовідносин у випадку посилання на пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що зі змісту акту перевірки та додатково наданих відповідачем розрахунків неможливо встановити конкретні дати нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб позивачем та, відповідно, період затримки сплати такого. Відтак, відповідачем необґрунтовано належними та допустимими доказами правильність нарахування штрафних санкцій позивачу.

Посилаючись на неврахування судами попередніх інстанцій висновків про застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №820/1824/17, від 13.02.2018 у справі №808/2290/17, від 12.09.2019 у справі №813/4204/15, податковим органом не доведено подібність правовідносин у вказаних справах та справі №1.380.2019.004471.

Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За наведених обставин касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2020 у справі №1.380.2019.004471 повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяІ.А. Васильєва