Справа № 335/10742/20
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про забезпечення позову за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та припинення дії рішення про заборону в`їзду на територію України,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та припинення дії рішення про заборону в`їзду на територію України.

Одночасно із подання до суду позову позивачами подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення №32 від 01.12.2020 року про примусове повернення до країни походження та шляхом зобов`язання уповноважених посадових осіб УДМС в Запорізькій області повернути громадянину ОСОБА_1 , вилученої у нього посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 від 13.01.2020 року.

Зі змісту заяви про забезпечення вбачається, що вона мотивовано тими ж обставинами, які зазначені позивачем в обґрунтування позовних вимог.

Ухвалою суду від 17.12.2020 року пред`явлена позовна заява залишена без руху.

Ознайомившись з матеріалами заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про таке.

Враховуючи положення ч.1 ст.154 КАС України заяву про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст.150 КАС України забезпечення позову допускається, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, наведена норма містить вичерпний перелік умов, при наявності однієї з яких допускається забезпечення позову.

Частиною 2 статті 151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Із системного аналізу вимог наведених статей вбачається, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

На час вирішення вказаного питання провадження у справі не відкрито.

Відповідно до ч.1 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

У ст.152 КАС України визначено вимоги до змісту та форми заяви про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У порушення ч.1 ст.152 КАС України у заяві не зазначено повне ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Позивачами в обґрунтування заявленого клопотання не наведено та не надано жодних доказів на підтвердження існування очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення.

Крім того, позивачами не обгруновано необхідності застосування заходу забезпечення позову в спосіб, зазначений позивачами, зокрема шляхом зобов`язання повернення вилученої посвідки, що буде означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення по справі, що, в свою чергу, може призвести до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, що суперечить приписам КАС України.

Відповідно до ч.7 ст.154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що заява позивачів не відповідає вимогам встановлених ст.152 КАС України, у зв`язку з чим підлягає поверненню позивачам без розгляду.

Керуючись ст.ст.150, 152, 154, 241-243, 248, 256 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заяву про вжиття заходів забезпечення позову за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та припинення дії рішення про заборону в`їзду на територію України без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294, 295 КАС України.

Суддя Ю.В. Апаллонова