Справа № 308/11220/17
Суддя: Придачук О. А.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання незаконними дій та скасування по

станови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Закарпатської митниці ДФС про визнання незаконними дій та накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10 жовтня 2017 відповідачем було винесено постанову у справі про порушення митних правил №3002/30500/17 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 8500,00 грн.

Вказану постанову мотивовано тим, що 16.05.2016, о 02 годині 12 хвилин, через м/п «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, гр. України ОСОБА_1 ввезено транспортний засіб марки «OPEL» модель «VECTRA», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак Польща НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит». Станом на 08.09.2017 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться.

Отже, ОСОБА_1 перевищила граничний термін транзиту більше ніж на 10 діб.

Однак, дану постанову позивач вважає безпідставною, оскільки така винесена відповідачем з пропуском строку притягнення до адміністративної відповідальності, дата коли закінчується строк накладення адміністративного стягнення є 26.05.2016 року включно, а тому вона є незаконною, і підлягає скасуванню.

Враховуючи зазначене, позивач просить суд визнати незаконними дії Закарпатської митниці ДФС по складанню постанови у справі про порушення митних правил № 3002/30500/17 від 10 жовтня 2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 8500,00 грн, а також визнати незаконною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 3002/30500/17 від 10 жовтня 2017 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу розміром п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 8500,00 грн.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена. Разом з тим, від представника позивачки адвоката Стегура Н.Р. до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, у якій зазначає, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник митниці у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 1 МК України встановлює, законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб органів доходів і зборів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь органу доходів і зборів, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

Імператив статті 487 МК України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України.

Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно гр. України ОСОБА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, було складено протокол про порушення митних правил № 3002/30500/17 від 08.09.2017 року.

10жовтня 2017 року, справу розглянуто та винесено постанову, відповідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Зі змісту постанови встановлено, що 08.09.2017, о 05.44 год. у зону митного контролю ділянки «в`їзд» митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС, заїхав легковий автомобіль марки «RENAULT», модель «TRAFIC», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , у якому в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 , яка поверталася із Угорщини в Україну.

В процесі проведення аналогічно-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 16.05.2016 року, о 02 годині 12 хвилин, через м/п «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС, гр. України ОСОБА_1 , ввезено транспортний засіб марки «OPEL», модель «VECTRA», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак Польща НОМЕР_2 , в митному режимі «транзит». Станом на 08.09.2017 року вищевказаний автомобіль з митної території України вивезеним не значиться.

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що жодних документів, які б свідчили про наявність обставин непереборної сили, аварії або протиправних дій третіх осіб ОСОБА_1 закарпатській митниці ДФС не надавала.

Таким чином, підстави для застосування відносно гр. ОСОБА_1 положень ч.1 ст.460 МК України, яка виключає адміністративну відповідальність за вчинення порушень митних правил внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, суд не вбачає.

Також, у суду відсутні будь-які інші докази на підтвердження обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку для вивезення автомобіля за межі митної території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Відповідно до п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України товари будь які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередач.

Таким чином, до поняття товари включаються будь які речі, у тому числі транспортні засоби особистого користування.

У відповідності до ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні перебувати у незмінному стані, крім природних змін їх якісних та/або кількісних характеристик за нормальних умов транспортування і зберігання; не використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту; бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, мати неушкоджені засоби забезпечення ідентифікації у разі їх застосування.

Згідно п. 1 ст. 95 Митного кодексу України, а також п.2.2 § IV наказу Держмитслужби України від 17.11.05 р. № 1118 Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, зареєстрованого в Мінюсті України 25.11.05 № 1428/11708, встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту у відповідності до ч. 1 ст. 102 Митного кодексу України завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення.

Згідно ч. 5 ст. 102 Митного кодексу України для завершення митного режиму транзиту особою, відповідальною за дотримання вимог митного режиму, до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, органу доходів і зборів призначення повинні бути представлені товари, поміщені у митний режим транзиту, та митна декларація або інший документ, визначений статтею 94 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 95, 192 МК України, до строку перебування транзитних товарів і транспортних засобів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної сили.

Отже, вказані матеріали та зібрані в сукупності докази свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. Дії громадянки ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України - кваліфіковані правильно.

Строк доставлення ввезеного громадянином гр. ОСОБА_1 транспортного засобу збіг, після чого почалась бездіяльність останньої, щодо виконання обов`язку доставлення автомобіля в митницю виїзду, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

Таким чином, твердження позивачки щодо спливу строку давності притягнення її до відповідальності є безпідставними, оскільки правопорушення було виявлено в день складання протоколу, тобто 08.09.2017 року. Будь-яких інших порушень процесуального чи матеріального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки посадовою особою митниці, судом під час розгляду даної справи не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил №3002/30500/19 від 10.10.2017 року, якою громадянку ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України не має, а тому в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст.8-10, 241-242, 246, 275 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС про визнання незаконними дій та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до вимог ч. 4 ст. 286 КАС України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук