Справа № 380/5466/20
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року справа №380/5466/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М. .

за участю:

представника позивача Ворошилової Н.В.

представник відповідача Яремко В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ПАТ "Червоноградський завод залізобетонних виробів" про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках,-

в с т а н о в и в:

Головне управління ДПС у Львівській області (79003, вул. Стрийська,35, м. Львів) звернулося в суд з позовом до ПАТ "Червоноградський завод залізобетонних виробів" (80100, вул. Львівська,36, м. Червоноград, Львівська область) про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника в розмірі 714 523,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно довідки про суму податкового боргу платника податків у відповідача виник податковий борг з орендної плати з юридичних осіб перед бюджетом, який станом на 17.03.2020 року становить 714 523,71 грн. На даний час сума боргу є узгодженою та у встановлені строки до бюджету не сплачена, тобто визнається сумою податкового боргу (узгодженою сумою податкового зобов`язання, не сплаченою платником податків у строки, визначені Податковим кодексом України). Позивач просить позов задоволити у повному обсязі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16 липня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2020 року суд ухвалив продовжити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

10 серпня 2020 року представник відповідача через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву. Відповідач заперечує наявність податкового боргу в сумі, визначеній у довідці позивача від 24.03.2020 № 3044/9/10.1-12, зокрема, по податковій декларації з плати за землю за 2018 рік в сумі 301 281,39 грн.(період нарахування квітень-грудень 2018) та щодо нарахованої пені в сумі 29366,30 грн. з огляду на наступне. Так, 15 лютого 2018 року відповідачем до контролюючого органу подана звітна податкова декларація з плати за землю на 2018 рік, якою визначено річну суму орендної плати за землю на 2018 рік в розмірі 401 709,18 грн., щомісячно до нарахування за період з січня по грудень по 33 475,77 грн. 30 серпня 2018 року відповідачем до контролюючого органу подана уточнююча податкова декларація з плати за землю на 2018 рік, якою визначено уточнену річну суму орендної плати за землі на 2018 рік у розмірі 354347,61 грн., щомісячно до нарахування за період з січня по грудень по 29528,97 грн. Відповідно нараховане до зменшення податкове зобов`язання з орендної плати за землю за період з січня по грудень 2018 року на суму 47361,63 грн. Вказана декларація прийнята податковим органом 30.08.2018 року № згідно квитанції № 2. Відтак, оскільки відповідачем було подано уточнюючу декларацію з плати за землю на 2018 рік із зменшеною річною та щомісячними сумами до нарахування у 2018 року, податкове зобов`язання відповідача із орендної плати за землю за період квітень-грудень 2018 повинно становити 265760,73 грн. (нараховане у ІКП травень-грудень 2018, січень 2019) з підставою виникнення уточнююча податкова декларація з плати за землю від 30.08.2018 року № . Натомість позивач у довідці про суми податкового боргу платника податків зазначає, що сума податкового боргу позивача із орендної плати за землю за травень-грудень 2018 року становить 301 281,39 грн., який виник на підставі звітної податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2018 року. Позивачем всупереч ст. ст. 49, 50, 87 Податкового кодексу України, уточненою декларацією від 30.08.2018 року № не зменшено (сплачено) раніше нараховані податкові зобов`язання із орендної плати за 2018 рік згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2018 року, а зараховано в сплату податкового боргу минулих років, який виник згідно податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року. При цьому на дату такого зарахування вказаний борг був безнадійним та підлягав списанню (з моменту виникнення якого минуло 1095 днів). В результаті вищевказаних протиправних дій контролюючого органу, у ІКП за 2018-2019 роки відповідачу на податковий борг минулих років (податковий розрахунок земельного податку № від 17.02.2014 року) протиправно нарахована пеня у сумі 29528,97 грн., яка заявлена до стягнення у даній справі та з нарахуванням якої відповідач категорично не погоджується, оскільки така нарахована у ІКП поза межами допустимих 1095 днів. Оскільки сам борг набуває статусу безнадійного, нарахування пені на безнадійний борг не здійснюється. Відповідач зазначає, що податкову вимогу від 30.09.2013 року № 3494 не отримував. Представник відповідача, Дільна Г.Б., яка підписала вказану податкову вимогу, за словами відповідача, не підтверджує отримання нею податкової вимоги. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подала відповідь на відзив на позовну заяву. На спростовування твердження позивача про те, що позивачем уточненою декларацією від 30.08.2018 року № не зменшено (сплачено) раніше нараховані податкові зобов`язання із орендної плати за 2018 рік згідно податкової декларації з плати за землю № від 15.02.2018 року, а зараховано в сплату податкового боргу минулих років, який виник згідно податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2014 року зазначає наступне. У разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, про що зазначено пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до ст. 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Відповідно у відповідача існував податковий борг минулих періодів, тому суми зменшення по уточнюючому розрахунку зарахувались в погашення податкового боргу з черговістю його виникнення.

Представник відповідача через канцелярію суду подала заперечення на відповідь на відзив, де зазначила наступне. У відповіді на відзив позивач вкотре зазначає про те, що на адресу відповідача надіслана податкова вимога від 30.09.2013 № 3494. Разом з тим на підтвердження даному аргументу, позивачем не додано до матеріалів справи доказів на надіслання даної податкової вимоги на адресу відповідача. Також позивачем не долучено до матеріалів справи належних і допустимих доказів вручення податкової вимоги від 30.09.2013 № 3494 відповідачу (його посадовим особам). Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представнику.

Представник відповідача через канцелярію суду подала додаткові пояснення у справі наступного змісту. Податкова вимога від 30.09.2013 № 3494 є неправдивою, оскільки сформована передчасна, а саме у останній день граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (30.09.2013 року), натомість така повинна бути сформована та вручена чи надіслана відповідачу не раніше 01.10.2013 року (перший робочий день після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання). Вказана обставина у взаємному зв`язку з іншими доказами, наданими відповідачем, підтверджує факт невручення (ненадіслання) відповідачу належної податкової вимоги, яка б надавала право податковому органу на звернення до суду з позовом про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу відповідача.

В судове засідання призначене на 10 грудня 2020 року прибула представник позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши вступне слово представників сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Приватне акціонерне товариство "Червоноградський завод залізобетонних виробів" згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області, Червоноградське управління, Червоноградська ДПІ (м. Червоноград) як платник податків і зборів.

Як випливає із матеріалів справи за ПАТ "Червоноградський завод залізобетонних виробів" рахується податковий борг в сумі 714 523,71 грн.

Податковий борг виник на підставі:

Орендна плата з юридичних осіб - 714 523,71 грн.:

- нараховано орендну плату з юридичних осіб - податковий розрахунок земельного податку № від 15.02.2018, термін сплати 30.05.2018, 30.06.2018, 30.07.2017, 30.08.2018, 30.09.2018, 30.10.2018, 30.11.2018, 30.12.2018, 30.01.2019 в сумі 301 281,39 грн.;

- нараховано орендну плату з юридичних осіб - податковий розрахунок земельного податку № від 18.02.2019, термін сплати 02.03.2019, 30.03.2019, 30.04.2019, 30.05.2019, 30.06.2019, 30.07.2019, 30.08.2019, 30.09.2019, 30.10.2019, 30.11.2019, 30.11.2020 в сумі 354 347,22 грн.;

- нараховано орендну плату з юридичних осіб - податковий розрахунок земельного податку № від 13.02.2020, термін сплати 01.03.2020 в сумі 29 528,80 грн.;

- нараховано пеню (пп. 129.1.1 ст. 129 Податкового кодексу України) в сумі 29366,30 грн. термін сплати 30.05.2018 року.

На підтвердження наявності вказаної суми боргу позивачем до позову подано: довідку про суми податкового боргу платника податків від 24.03.2020 р. № 3044/9/10.1-12, дані про банківські рахунки, копію податкової вимоги форми «Ю» від 30.09.2013 року № 3494, копію податкової декларації з плати за землю за 2018 рік, копію податкової декларації з плати за землю за 2019 рік, копію податкової декларації з плати за землю за 2020 рік, зворотній бік облікової картки платника податків.

Відомостей про сплату податкового боргу, який є предметом стягнення у цій справі у матеріалах справи немає.

Вважаючи, що суми грошових зобов`язань відповідача є узгодженими та у встановлені законом строки не сплачені, тобто визнаються сумою податкового боргу, контролюючий орган звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п.6.1 ст.6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Також, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

У відповідності до підпунктів 288.1, 288.2 статті 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Підпунктом 286.2 статті 286 Податкового кодексу України , встановлено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно з п. 126.1.ст.126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 288.7 ст. 288 ПК України визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Як встановлено матеріалами справи, податковий борг з орендної плати з юридичних осіб, нарахований відповідачем самостійно, у поданих податкових деклараціях з плати за землю та складає у загальній сумі 714 523,71 грн.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум податкових зобов`язань, податковим органом вживались заходи щодо стягнення податкової заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Згідно із пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Погашення податкового боргу платників податків регулюється главою 9 Податкового кодексу.

Відповідно до пп. 95.1- 95.3 ст. 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З метою погашення податкового боргу відповідачу була направлена податкова вимога форми «Ю» від 30.09.2013 № 3494 на загальну суму 66 171,99 грн. податкового боргу. Вказану податкову вимогу вручено уповноваженому представникові відповідача 31 вересня 2013 року.

В судовому засіданні було допитано свідка, ОСОБА_1 , яка підтвердила, що працювала головним бухгалтером ПАТ "Червоноградський завод залізобетонних виробів" в період з червня 2010 року по березень 2017 року. Зазначила, що податкової вимоги форми «Ю» від 30.09.2013 № 3494 на загальну суму 66 171,99 грн. податкового боргу не отримувала та не підписувала.

Доказів оскарження податкової вимоги чи погашення податкового боргу за визначеними податковими зобов`язаннями відповідач не надав. Відповідачу було відомо про винесення вимоги, що підтверджено судовими рішеннями від 06.08.2015 справа №876/6327/15, від 14.05.2015 справа № 813/2012/15, тому суд критично оцінює пояснення свідка та не бере їх до уваги як такі, що спростовані письмовими доказами.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (п.п. 95.3, 95.4 ст. 95 ПК України).

З огляду на наведене, а також враховуючи, що узгоджена сума податкового зобов`язання набула статусу податкового боргу, а її розмір підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, беручи до уваги направлення контролюючим органом податкової вимоги та відсутність доказів добровільної сплати відповідачем визначеної суми податкового боргу, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення з відповідача спірної суми заборгованості, яка є предметом розгляду даної справи.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач по справі не надав жодного доказу на спростування позовних вимог.

Отже, з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Головного управління ДПС у Львівській області до ПАТ "Червоноградський завод залізобетонних виробів" про стягнення коштів за податковим боргом з рахунків у банках - задовольнити повністю.

Стягнути з ПАТ "Червоноградський завод залізобетонних виробів" до бюджету кошти з рахунків, які знаходяться на рахунках в банках, обслуговуючих такого платника податків , відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів в розмірі 714 523 (сімсот чотирнадцять п`ятсот двадцять три гривні) 71 коп.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач - Головне управління ДПС у Львівській області (79003, вул. Стрийська,35, м. Львів; ).

Відповідач - ПАТ "Червоноградський завод залізобетонних виробів" (80100, вул. Львівська,36, м. Червоноград, Львівська область; ).

Повний текст рішення складено 18 грудня 2020 року.

Суддя Кухар Н.А.