Справа № 620/4183/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/4183/20

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

У С Т А Н О В И В:

Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут 9773,02 грн. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на обов`язок відповідача щодо відшкодування витрат на утримання у Вищому військовому навчальному закладі, по видам забезпечення, у зв`язку з достроковим розірванням контракту. Проте станом на 09.09.2020 відповідач оплати витрат не здійснив, що й стало підставою для подання позовної заяви.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 21.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано до суду відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, зазначає, що його відраховано з інституту у зв`язку з достроковим розірванням контракту через академічну неуспішність, він не виявляв небажання продовжувати навчання, відсутні випадки недисциплінованості, не засвідчував відмову від подальшого проходження навчання. Така причина дострокового розірвання контракту, як академічна неуспішність, не передбачена контрактом як підстава для повернення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказує, що посилання відповідача, що причина дострокового розірвання контракту, як академічна неуспішність, не передбачена контрактом як підстава для повернення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі та посилання на відсутність у Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у Вищому військовому навчальному закладі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (у редакції до 02.09.2020 є нікчемною) не заслуговують на увагу, так як Закон України має вищу юридичну силу та покладає на курсанта обов`язок щодо відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Вищому військовому навчальному закладі, у разі невиконання освітньої програми, тобто академічної неуспішності.

Відповідачем подані заперечення, в яких, серед іншого, зазначив, що оскільки на момент винесення наказу від 06.08.2020 №159 була відсутня така підстава для відшкодування курсантами витрат, як академічна неуспішність, то, відповідно, відсутній механізм і умови розрахунку такого відшкодування та стягнення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так судом встановлено, що 25.07.2018 між Військовим інститутом телекомунікацій та інформатизації та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації, який набув чинності з дня його укладання (а.с.17-18).

Відповідно до умов зазначеного контракту відповідач зобов`язувався мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; продовжити подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання; відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.

25.07.2018 на підставі наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) № 147 солдата ОСОБА_1 зараховано курсантом та з 25.07.2018 зараховано на всі види забезпечення по курсантській нормі, на котлове забезпечення зі сніданку 26.07.2018 (а.с.12).

Відповідно до витягу з наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 06.08.2020 №159, солдата ОСОБА_1 відраховано з інституту наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 06.08.2020 №28 (по особовому складу), у зв`язку з достроковим розірванням контракту через академічну неуспішність (а.с.13).

Відповідно до розрахунку від 06.08.2020 загальна сума витрат, визначених до відшкодування, становить 9773,02 грн, у тому числі:

- грошове забезпечення 8692,60 грн,

- медичне забезпечення 1080,42 грн (а.с. 21).

Відповідачем на адресу позивача було надіслано вимогу від 04.09.2020 №190/2654 про добровільне відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі з 26.07.2017 по 06.08.2020, в сумі 9773,02 грн (а.с.19-20).

Однак у встановлений строк витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідач не відшкодував, тому позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Спірні правовідносини щодо проходження громадянами України військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах врегульовані нормами Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон України № 2232-XII, у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами частин третьої, четвертої та п`ятої статті 25 Закону України № 2232-XII зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. З вищенаведеного вбачається, що дана правова норма розповсюджується на дві категорії осіб - на курсантів, які достроково розривають контракт, та на осіб офіцерського складу, які звільняються протягом п`яти років після закінчення вищого навчального закладу. Обов`язок щодо відшкодування витрат за навчання саме у курсантів в разі дострокового розірвання контракту не залежить від пункту за яким особу було звільнено з військової служби.

У свою чергу пунктом 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 №964 (далі - Порядок № 964) визначено механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 (далі-Порядок розрахунку витрат), відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з підпунктом 2.1.1 Порядку розрахунку витрат витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання. Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.

Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Отже з аналізу наведених норм слідує, що в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми курсанти відшкодовують навчальному закладу витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, розрахунок яких здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Факт нарахування відповідачу грошового забезпечення за період навчання підтверджується розрахунком фактичних витрат на грошове забезпечення за період, з 25.07.2018 №147 по 06.08.2020 №159, в сумі 8692,60 грн (а.с.22).

Згідно з пунктом 2.1.4. Порядку розрахунку витрат витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях.

Факт витрат за медичне забезпечення підтверджується розрахунком за період, з 25.07.2018 №147 по 06.08.2020 №159, в сумі 1080,42 грн (а.с.23).

Наказом начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 06.08.2020 №159 стягнуто з солдата ОСОБА_1 кошти на відшкодування за утримання у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, у сумі 9773,02 грн.

Враховуючи викладене, суд встановив, що позивач надав всі належні докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з утриманням відповідача у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут.

Пунктами 7-8 Порядку № 964 визначено, що у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки.

Матеріали справи не місять належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі у сумі 9773,02 грн.

Посилання відповідача у відзиві на порушення умов контракту, оскільки така підстава, як академічна неуспішність, не передбачена контрактом як підстава для повернення витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі та, що на момент винесення позивачем наказу від 06.08.2020 №159 була відсутня така підстава для відшкодування курсантами витрат як академічна неуспішність, то, відповідно, відсутній механізм і умови розрахунку такого відшкодування та стягнення, суд відхиляє, оскільки наказ начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації (по стройовій частині) від 06.08.2020 №159, яким стягнуто з солдата ОСОБА_1 кошти на відшкодування за утримання в інституті 9773,02 грн не є предметом даного спору.

Крім того суд зауважує, що станом на момент винесення наказу від 06.08.2020 №159, яким стягнуто з солдата ОСОБА_1 кошти на відшкодування за утримання в інституті 9773,02 грн частина 10 статті 25 Закону №2232-XII передбачала, що курсанти в разі дострокового розірвання контракту, зокрема, через невиконання освітньої програми відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти.

Також суд зауважує, що відповідно до умов вказаного вище контракту відповідач зобов`язувався мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера.

Враховуючи, що з позивачем достроково розірвано контракт через невиконання ним освітньої програми, він зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підтверджені матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з його утриманням у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут у сумі 9773,02 грн.

При цьому, у відповідності до частини 2 статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи свідки судом не залучались та судові експертизи не призначались, суд вважає за необхідне зазначити, що судові витрати, понесені позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут до ОСОБА_1 про стягнення витрат - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави, в особі Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут 9773 (дев`ять тисяч сімсот сімдесят три) грн 02 коп. витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (вул. Московська, 45/1,м.Київ,01011, код ЄДРПОУ - 24978555).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2020.

Суддя В.В. Падій