Справа № 480/4508/19
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 р.Справа № 480/4508/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.М. Гелета, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 23.03.20 року по справі № 480/4508/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якій просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.10.2019 № про застосування штрафу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 170,00 грн.; № про застосування штрафу в розмірі 510,00 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 283424,23 грн.; № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 25034,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за результатами проведеної документальної позапланової перевірки відповідачем прийняті спірні податкові повідомлення-рішення. Висновки перевірки зводились до того, що позивачем не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік та не відображено в складі загального місячного оподатковуваного доходу суму додаткового блага - основну суму боргу (кредиту) прощеного кредитором в розмірі 1335194,00 грн. Позивач не погоджується із такими висновками контролюючого органу, оскільки сума прощеного боргу, відображена в акті перевірки в розмірі 1335194,00 грн. не є додатковим благом - основною сумою прощеного боргу. Натомість зазначена сума, відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України є різницею між основною сумою боргу за кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10.12.2013 з позивача на користь ТОВ "ОТП Факторинг Україна" стягнута заборгованість за кредитним договором від 10.07.2010 в розмірі 77619,95 доларів США, в тому числі 69902,95 доларів США за тілом кредиту та 7177 доларів США зі сплати відсотків. За додатковим договором від 10.07.2015 сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватись в гривні. Вказаним договором проведено конвертацію боргу в національну валюту за курсом 1 долар - 21,848173 грн. База оподаткування з урахуванням курсової різниці має становити 366466,936 грн. (1335194,11 - (1527251,744 грн. - 558524,5705 грн.), де 1527251,744 грн. сума боргу на дату зміни валюти зобов`язання, 558524,5705 грн. сума боргу за курсом станом на 01.01.2014). Відповідно суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору нараховані на завищену суму бази оподаткування та визначені помилково.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12 березня 2020 року вказаний позов задоволено частково. Скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Сумській області від 22.10.2019 № в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 162923,59 грн. основного платежу та 40730,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій, від 22.10.2019 № в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 14530,91 грн. основного платежу та 3632,73 грн. штрафних (фінансових) санкцій; від 22.10.2019 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн. В задоволенні інших вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, а саме: ст.ст. 44, 164, 168 Податкового кодексу України, а також порушення судом при вирішенні справи норм процесуального права, а саме: вимоги ч.4 ст.9, ч.ч.1-3 ст. 242, 244 Кодексу адміністративного судочинства України щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та щодо законності і обґрунтованості судового рішення.

Крім того, апелянт посилався на те, що судом першої інстанції не досліджено детально матеріали справи, які стосувалися саме процедури прощення боргу ОСОБА_1 , чим порушено вимоги ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що з 16.09.2019 по 20.09.2019 ГУ ДПС у Сумській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів та платежів за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, за результатами якої складено акт від 27.09.2019 № 84/18-28-33-03/ НОМЕР_1 /206.

Перевіркою встановлено, що згідно з інформацією ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" (лист від 03.07.2019 № 10157) в 2015 році ОСОБА_1 фактично отримав дохід у вигляді списаної заборгованості платника податку за укладеним ним кредитним договором СМ-SМЕС00/096/2008 від 10.07.2008, відповідно до п. 2.1.3 додаткового договору від 10.07.2015 № 1 здійснено прощення основної суми боргу (кредиту) в розмірі 1335194,11 грн.

Також встановлено, що за 2015 рік позивач не подав податкової декларації про майновий стан і доходи.

Крім того, перевіркою встановлено відсутність ведення позивачем обліку доходів і витрат, а саме книги обліку доходів і витрат з метою визначення суми загального річного оподатковуваного доходу.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Сумській області встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме:

- п.п. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 Податкового кодексу України в результаті неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік;

- п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 та п.п. 168.4.5 п. 168.4 ст. 168, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України - не відображення у складі загального місячного (річного) оподатковуваного доходу суму додаткового блага, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань по податку на доходи фізичних осіб в період, що перевірявся на суму 226739,38 грн., військового збору у сумі 20027,91 грн.;

- п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - неналежне ведення книги обліку доходів і витрат.

На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Сумській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 22.10.2019:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 283424,23 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 25034,89 грн.;

- № про застосування штрафу по податку на доходи фізичних осіб в розмірі 170,00 грн.;

- № про застосування штрафу в розмірі 510,00 грн.

Судом також встановлено, що відповідно до п. 2 кредитного договору від 10.07.2008 № СМ-SМЕС00/096/2008, укладеного між ЗАТ "ОТП Банк" та ОСОБА_1 , банк надає позичальнику 74000 доларів США з кінцевим терміном повернення - 10.07.2018.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 10.12.2013 по справі № 591/9889/13-ц частково задоволено позов ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" та стягнуто на його користь з ОСОБА_1 77619,95 доларів США заборгованості за договором та 620183,40 грн. пені.

10.07.2015 між ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до кредитного договору № СМ-SМЕС00/096/2008 від 10.07.2008, відповідно до п. 2.1.1 якого позивач до 10.07.2015 зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 340660,00 грн. та сплатити витрати кредитора на суму 5141,00 грн.

Пунктом 2.1.2 додаткового договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватись в національній валюті України - гривні.

Пунктом 2.1.3 передбачено, що за умови виконання позичальником своїх обов`язків за договором, сторони домовились скасувати всю суму пені, припинити претензійно-позовну роботу, а кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 1355194,11 грн.

Згідно з довідкою ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" від 15.07.2015 № 445, ОСОБА_1 повністю погасив заборгованість по кредитному договору № СМ-SМЕС00/096/2008 від 10.07.2008.

При цьому інформація щодо суми прощеного боргу в розмірі 1355194,11 грн. була надана податковим органам, що підтверджується копією довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з ознакою "126" - додаткове благо.

ГУ ДФС у Сумській області (правонаступником якого є ГУ ДПС у Сумській області) зверталось до ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" із запитом від 04.06.2019 № 12506/10/18-28-94-13 стосовно надання інформації та її документального підтвердження щодо списання заборгованості по кредитному договору в 2015 році ОСОБА_1 .

Листом від 03.07.2019 № 10157 ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" повідомило, що боржнику здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту) в розмірі 1335194,11 грн. у зв`язку із чим то територіального органу ДФС подано форму 1-ДФ в якій відображено нарахований дохід ОСОБА_1 .

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не в повній мірі доведено правомірності оскаржуваних рішень.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до абз. "д" п.п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Таким чином додаткове благо - це основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням.

В разі прощення боргу кредитор зобов`язаний повідомити платника податку про прощення (анулювання) боргу. Крім того кредитор зобов`язаний включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

При цьому боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Таким чином у платника податків, на користь якого відбулося прощення боргу банком або іншою фінансовою установою, виникає обов`язок подати річну декларацію та сплатити податки з отриманих доходів.

Відповідно до п. 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Тобто за нормою пункту 8 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу не включається сума прощеного боргу, яка є різницею між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.07.2015 ТОВ "ОТП "Факторинг Україна" та ОСОБА_1 уклали додатковий договір до кредитного договору № СМ-SМЕС00/096/2008 від 10.07.2008, відповідно до п. 2.1.1 якого позивач до 10.07.2015 зобов`язується погасити боргові зобов`язання в розмірі 340660,00 грн. та сплатити витрати кредитора на суму 5141,00 грн.

Вказані суми сплачені позивачем, що підтверджується копіями платіжних доручень від 10.07.2015 № 1 та № 2 (а.с. 48, 49). При цьому суд зазначає, що додатковий договір укладено після 01.01.2015.

Пунктом 2.1.2 додаткового договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів буде здійснюватись в національній валюті України - гривні.

Таким чином сума оподатковуваного доходу ОСОБА_1 за 2015 рік має бути обрахована з різниці між прощеною сумою боргу (1335194,11 грн.) та різницею суми боргу на дату зміни валюти зобов`язання (липень 2015) і суми боргу за кредитом станом на 01.01.2014 за офіційним курсом НБУ.

Так, сума основна боргу по кредиту ОСОБА_1 відповідно до рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10.12.2013 складає 69902,95 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на день зміни валюти зобов`язання складає 1527251,74 грн.

Сума боргу за кредитом станом на 01.01.2014 за офіційним курсом НБУ становить 558524,57 грн.

Курсова різниця в національній валюті складає 968727,17 грн. (1527251,74 грн. - 558524,57 грн.), тобто база оподаткування 366466,94 грн. (1335194,11 грн. - 968727,174 грн.).

Натомість в даному випадку, суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору нараховані ГУ ДПС у Сумській області на загальну суму прощеного боргу в розмірі 1335194,11 грн. без урахування положень п. 8 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України, тобто суми податкових зобов`язань визначені неправомірно та завищено сума податку, яка підлягає сплаті.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.05.2018 по справі № 821/1594/17.

Так, касаційною інстанцією по даній справі зазначено, що однією з преференцій, встановлених у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, є невіднесення до додаткового блага платника податку і не включення до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу суми, прощеної (анульованої) кредитором курсової різниці. Курсова різниця обчислюється, серед іншого, як різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначеною за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Зазначені преференції застосовуються до всіх фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року, операції з прощення (анулювання) заборгованості за якими здійснювалися, починаючи з 1 січня 2015 року. Суди попередніх інстанцій, задовольняючи позовні вимоги, обґрунтовано виходили з того, що суму прощеного (анульованого) боргу платнику податків фактично становила курсова різниця, сума якої на момент прощення (анулювання) боргу була меншою за мінімально необхідний розмір, визначений у пункті 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення", оскільки платник податків вже здійснив часткове погашення боргу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 22.10.2019 № в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 162923,59 грн. основного платежу та 40730,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій та № в частині збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору в розмірі 14530,91 грн. основного платежу та 3632,73 грн. штрафних (фінансових) санкцій обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Досліджуючи питання правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення від 22.10.2019 № про застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 510 грн., колегія не погоджується із правомірністю застосування до позивача зазначеної суми штрафної санкції, враховуючи те, що п.п. 121.1 ст. 121 ПК України передбачає наявність у діях платника податків порушення встановлених законодавством строків зберігання документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Зокрема, податковим органом було застосовано штрафні (фінансові) санкції за незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не надав витребувані документи під час перевірки спростовуються наявністю письмових пояснень позивача та додатків до письмових пояснень, наданих до податкового органу 11.09.2019. Тобто, документи були надані позивачем до початку проведення позапланової невиїзної перевірки позивача в період з 16.09.2019. Отже, матеріалами справи спростовується зазначене у акті перевірки інспектором факт неподання будь-яких документів податковому органу. Крім того, податковим органом не доведено які саме первинні документи, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання не забезпечив позивач, як фізична особа.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів дійшла висновку, що приймаючи податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС в Сумській області від 22.10.2019 № в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб в розмірі 162923,59 грн. основного платежу та 40730,90 грн. штрафних (фінансових) санкцій; від 22.10.2019 № в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 14530,91 грн. основного платежу та 3632,73 грн. штрафних (фінансових) санкцій; від 22.10.2019 № про застосування штрафних санкцій в розмірі 510 грн., податковий орган дійшов до неправомірного висновку про порушення позивачем вимог діючого законодавства, а тому вони є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Однак відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності прийнятих ним рішень, належними та допустимими доказами не довів обґрунтованість висновків акту перевірки.

Твердження скаржника про те, що частково задовольняючи позовні вимог, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необґрунтованість встановлених податковим органом за наслідком проведеної перевірки порушень позивачем вимог діючого законодавства, та як наслідок, незаконності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів, а також на невірному тлумаченні норм матеріального права. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не впливають на прийняте колегією суддів рішення.

Таким чином, рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 310, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 року по справі № 480/4508/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) С.С. Рєзнікова Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 18.12.2020 року