Справа № 766/15471/20
Суддя: Рядча Т. І.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Головчиної А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Херсоні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області, інспектора УПП в Херсонській області лейтенанта поліції Лимаренка Артема Андрійовича про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом в якому просить визнати дії відповідачів протиправними та скасувати постанову серії ЕАМ № 3192335 від 25.09.2020р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.09.2020 р. його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. В позові зазначено, що він, керував автомобілем IVEKO державний номер НОМЕР_1 і буксував напівпричеп Лангер дорс, державний номер НОМЕР_2 з вантажем, при цьому допустив перевантаження на строєну вісь більше 22 тон, а саме 24050 кг, не маючи відповідного дозволу, чим порушив п.22.5 ПДР. В обґрунтування вимог вказує, що згідно довідки Державного підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий цент стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» вказано, що у реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки відсутні відомості техніки «Ваги автомобільні тензометричні повісного зважування САВПВ-20», тому зважування на вказаному габаритно-ваговому контролю є незаконним. Вважає постанову незаконною через відсутність складу та події адміністративного правопорушення та такою, що прийнята без будь-яких доказів.

Ухвалою від 12.10.2020 року Херсонського міського суду адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 16.10.2020р. відкрито провадження по справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання за викликом суду не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами, просив позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином шляхом надсилання кореспонденції на електронну адресу. До суду надав відзив, у якому проти позову заперечував, зазначив про законність дій працівників поліції. Вказав, що постанови винесена згідно чинного законодавства та просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст.268 КАС, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до постанови серії ЕАМ № 3192335 від 25.09.2020 року, винесеною Інспектором Управління патрульної поліції у Херсонській області, що зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Згідно матеріалів справи позивач керував автомобілем IVEKO державний номер НОМЕР_1 і буксирував напівпричеп Лангер дорс державний номер НОМЕР_2 , з вантажем, маса навантаження якого на вісь складала 24050 кг., що перевищує 22000кг., які дозволено ПДР, чим порушив п.22.5 ПДР. перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м., за висотою від поверхні дороги - 4м. (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м. (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т. (для контейнеровозів - понад 44 т., на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т.), навантаження на одиночну вісь -11т. (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т.), здвоєні осі -16 т., строєні - 22 т. (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т., здвоєні осі - 18 т., строєні - 24 т.) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Стаття 132-1 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" № 879 від 27 червня 2007 року затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів на інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до пункту 2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

За визначенням, наведеним у п.п. 4 п.2 цього Порядку, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пп. 5-1 наведеного пункту документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно п.6 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно п.12 Порядку вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводитись повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Відповідно до п.13 Порядку під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Відповідно до п.18 Порядку за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу та місця його здійснення.

Відповідно до п. 21 зазначеного Порядку у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ст. 132-1 КУпАП.

Посилання позивача, на те що здійснення габаритно-вагового контролю вказаною вимірювальною технікою є незаконно, тому, що у реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки відсутні відомості техніки «Ваги автомобільні тензометричні повісного зважування САВПВ-20» є необгрунтованими. Оскільки, згідно довідки №024392 від 25.09.2020 року про результати здійснення габаритно-вагового контролю найменуванням і розташуванням пункту габаритно-вагового контролю є СПГВК 203 км.+500 м а/д М.14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ.

Судом встановлено, що фактичні обставини справи, не знайшли свого відображення у належній юридичній кваліфікації правопорушення

Згідно матеріалів справи оскаржувальна постанова містить вказівку на частину 1 ст.132-1 КУпАП, за якою позивач притягнуто до адміністративної відповідальності.

У своїх рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшкодовувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу , оскільки особа, має захищатись від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 перевозив вантаж, та при цьому допустив перевантаження на вісь, чим вчинив правопорушення передбачені ч. 1 ст. 132-1 КУпАП.

Тобто, в вину позивачу ставиться вчинення правопорушення, пов`язаного з перевищенням вантажу транспортного засобу без зазначення про його небезпечність.

Однак, згідно примітки до статті 132-1 КУпАП дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів.

Адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті пов`язані з перевищенням вагових параметрів передбачено частиною другою статті 132-1 цього Кодексу, і несе її відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі, якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи (ч. 1 ст. 14-3 КУпАП).

Відтак, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, правомірності винесеної інспектором поліції постанови.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки вимоги позивача до інспектора Лимаренка А.А. не підлягають задоволенню, оскільки при розгляді справ про адміністративні правопорушення інспектори патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені Національної поліції. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, в даному випадку Департамент патрульної поліції. Така правова позиція закріплена в постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року у справі № 724/716/16-а.

Відповідно до а.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про дорожній рух» ст. 2, 5, 6-10, 72, 76-77, 90, 122,159, 229, 238, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 247, 251, 252, 288, 289, 293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Херсонській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.09.2020 року серії ЕАМ № 3192335 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП із стягненням штрафу в розмірі - 510 грн. 00 коп.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на ОСОБА_2 судовий збір у сумі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПО НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: Управління патрульної поліції в Херсонській області (місце знаходження: м. Херсон, вул..Адмірала Сенявіна,128 ідентифікаційний код юридичної особи ЄДРПОУ 4010864 ).

Відповідач 2: Інспектор УПП в Херсонській області лейтенант поліції Лимаренко А.А.(м.Херсон, просп..Адмірала Сенявіна,128)

Суддя Т.І. Рядча