Справа № 640/7880/20
Суддя: Черпіцька Людмила Тимофіївна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7880/20 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючий суддя: Черпіцька Л.Т.
Епель О.В.
судді:Собків Я.М.

за участю секретаря: Зуєнка Д.П.

за участю:

представника позивача - Нагалка Я.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.20 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СТС" до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області про визнання дій протиправними та скасування рішення № ,

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СТС-ГРУПП» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просило (з урахуванням уточнених позовних вимог) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Рівненській області № від 05.03.2020 про застосування фінансових санкцій до ТОВ "СТС-ГРУП".

У обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що вважає оскаржуване рішення про застосування фінансових санкцій від 05.03.2020 незаконним та необґрунтованим, оскільки алкогольна продукція перебувала на відповідальному складському зберіганні у ТОВ «С.К.С» відповідно до договору суборенди та внесено останнім у якості місця зберігання алкогольної продукції до Єдиного державного реєстру відповідно до довідки серії АП №146614 від 10.05.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 липня 2020 року позов задоволено.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що висновки ГУ ДПС у Рівненській області щодо зберігання ТОВ «СТС-Групп» у період з 01.11.2019 по 10.11.2019 року алкогольних напоїв загальною вартістю 849053,43 грн за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430а, без внесення до Єдиного державного реєстру інформації про таке місце зберігання, є необґрунтованими, в зв`язку із чим, за результатами розгляду справи судом встановлено, що в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абз. 11 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому рішення ГУ ДПС у Рівненській області № від 05.03.2020 про застосування фінансових санкцій є незаконним та підлягає скасуванню.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідач мотивує свої вимоги тим, що в основу рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.07.2020 у даній справі покладено документи по відносинах з ТОВ "С.К.С.", долучені позивачем до позовної заяви, та які не додавались до перевірки, що є порушенням п. 85.4. ст. 85, п. 44.6. ст. 44 ПК України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив скаргу залишити без задоволення, рішення суду - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу в.о. начальника Головного управління ДПС у Рівненській області Чуй В.В. № 166 від 22.01.2020 року у період з 23.01.2020 по 31.01.2020 року головним державним ревізором-інспектором управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДПС у Рівненській області Кушнір М.П. та головним державним ревізором-інспектором управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДПС у Рівненській області Плахотюк Р.Д. проведено фактичну перевірку TOB «СТС-ГРУПП» з питань дотримання вимог законодавства в сфері обігу підакцизних товарів за місцем провадження діяльності за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А.

За результатами проведеної перевірки, контролюючим органом складено акт № 41/17-00-32-01/42921807 від 31.01.2020 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі підакцизними товарами».

У висновках акту перевірки зазначено, що TOB «СТС-ГРУПП» порушено вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту, етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

На підставі зазначеного акту, відповідачем прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № від 05.03.2020 року, відповідно до якого контролюючим органом встановлено зберігання алкогольних напоїв у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, що є порушенням ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», в зв`язку із чим застосовано фінансові санкції у розмірі 849 053,43 грн.

Незгода позивача із прийнятим рішенням, зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

За приписами положень пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, за наявності визначених підстав.

Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок врегульовано правовими нормами статті 81 Податкового кодексу України.

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Так, позивач в позовній заяві зазначає про необґрунтованість призначення та проведення перевірки на підставі наказу № 166 від 22.01.2020 року, зокрема в зв`язку із відсутністю періоду діяльності, який перевірявся та підстав для проведення такої перевірки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ № 166 від 22.01.2020 про призначення та проведення перевірки не є предметом даного спору і позивач не оскаржує дії відповідача в цій частині. При цьому, доказів на підтвердження того, що позивач скористався правом недопуску посадових осіб відповідача до проведення перевірки, суду не надано.

Щодо правомірності застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 849053,43 грн. на підставі встановленого під час перевірки факту зберігання алкогольних напоїв у місці зберігання, не внесеного до Єдиного реєстру, колегія суддів зазначає таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 №481/95-BP.

Згідно частини тридцятої статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», місце зберігання це місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; Єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) це перелік місць зберігання, який ведеться органами державної податкової служби України і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Порядок ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджений наказом ДПА України від 28.05.2002 № 251 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання та форми довідки про внесення місця зберігання до Єдиного державного реєстру», відповідно до пункту 2.1 якого до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Вимоги до місця зберігання алкогольних напоїв визначені у пункті 16 постанови Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 № 854 «Про затвердження Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями», в якому зазначено, що алкогольні напої зберігаються у спеціальних приміщеннях, відомості про місцезнаходження яких заносяться до Єдиного державного реєстру місць зберігання. Приміщення для зберігання алкогольних напоїв повинні добре вентилюватися, не мати стороннього запаху, бути непроникними для прямих променів світла, обладнані охоронною сигналізацією.

Згідно абзацу дев`ятого частини 2 статті 17 Закону №481-95/ВР у разі зберігання спирту або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, до суб`єктів підприємницької діяльності застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17 000 гривень.

З матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2018 року між ПП «ТВФ «ЧАРИ», як орендодавцем та ТОВ «С.К.С», як орендарем укладено договір оренди № 12.

Відповідно до умов п. 1.1. розділу 1 вказаного договору TOB «С.К.С» прийняло від ПП «ТВФ «ЧАРИ» у строкове платне користування будівлю -складське приміщення магазину, загальною площею 2000 м2, яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А,.

На підставі ліцензії на право оптової торгівлі алкогольними напоями, крім сидру та перрі (без додання спирту) № 100559 від 08.11.2017, ТОВ «С.К.С» було отримано довідку серії АП № 146614 від 10.05.2018, згідно якої частина орендованого у ПП «ТВФ «ЧАРИ» приміщення площею 1 700 м2 внесена до Єдиного державного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв.

Внаслідок дострокового припинення укладеного між ПП «ТВФ «ЧАРИ» та TOB «С.К.С» договору оренди № 12 від 30.04.2018, TOB «С.К.С» повернуто ПП «ТВФ «ЧАРИ» складське приміщення, яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А, що підтверджується актом прийому-передачі складського приміщення від 31.10.2019 року.

01 листопада 2019 року між ПП «ТВФ «ЧАРИ», як орендодавцем і TOB «СТС- Групп», як орендарем, укладено договір оренди № 16.

Листом від 01.11.2019 № 29 ПП «ТВФ «ЧАРИ» надало згоду позивачу на зберігання алкогольної продукції на орендованому ним складі.

Крім того, листом № 01/11-19 від 01.11.2019 ПП «ТВФ «ЧАРИ» надало згоду позивачу на передачу орендованих складських приміщень в суборенду третім особам.

01 листопада 2019 року між Приватним акціонерним Товариством «ОБОЛОНЬ», як поклажодавцем і TOB «СТС-Групп», як зберігачем укладено договір відповідального зберігання продукції та тари ПрАТ «ОБОЛОНЬ» № 43.

Одночасно з цим, листом від 01.11.2019 № 2507/1/2-19 ПрАТ «ОБОЛОНЬ» надало згоду позивачу на передачу отриманого останнім згідно до умов договору відповідального зберігання продукції та тари ПрАТ «ОБОЛОНЬ» № 43 товару, для зберігання третім особам.

Між TOB «СТС-ГРУПП», як Суборендодавцем та TOB «С.К.С», як Суборендарем 01.11.2019 року укладено договір суборенди приміщення.

Відповідно до умов п. п 1.1., 1.2. розділу 1 вказаного вище договору суборенди, 01.11.2019 TOB «С.К.С» прийняло від TOB «СТС-ГРУПП» у строкове платне користування частину будівлі-складського приміщення магазину загальною площею 1700 м2, яке розташоване за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А і щодо якого у TOB «С.К.С» була наявна довідка про включення відомостей про зазначене приміщення до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

Крім того, з метою подальшої передачі, у відповідності до листа-згоди № 2507/1/2-19 від 01.11.2019 року на відповідальне зберігання TOB «С.К.С» отриманої від ПрАТ «ОБОЛОНЬ» продукції, 01.11.2019 між позивачем і TOB «С.К.С» укладено договір відповідального складського зберігання товарів.

У період з 01.11.2019 по 11.11.2019 ПрАТ «ОБОЛОНЬ» на відповідальне зберігання TOB «СТС-ГРУПП» передано товар на загальну суму 1 599 792,75 грн. (01.11.2019 - на суму 925 662,59 грн.; 07.11.2019 - на суми 61 338,00 грн., 40 147,20 грн., 10 934,40 грн., 43 562,64 грн., 112 201,00 грн., 16 576,80 грн. та 115 087,20 грн.; 10.11.2019 - на суму 274 642,92 грн.), у тому числі алкогольна продукція на суму 849 053, 43 грн., що підтверджується відповідними актами передачі продукції та тари на відповідальне зберігання.

Таким чином, у період з 01.11.2019 по 11.11.2019 отримана TOB «СТС-ГРУПП» від ПрАТ «ОБОЛОНЬ» продукція (у тому числі алкогольна) перебувала на відповідальному складському зберіганні за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430А саме у TOB «С.К.С» за договором суборенди, яке мало довідку серії АП №146614 від 10.05.2018 про внесення відповідного місця зберігання до Єдиного державного реєстру, а отже на законних підставах здійснювало зберігання продукції.

У вказаний період, зберігання алкогольної продукції за вказаною вище адресою TOB «СТС-ГРУПП» не здійснювало.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження ГУ ДПС у Рівненській області щодо зберігання ТОВ «СТС-Групп» у період з 01.11.2019 по 10.11.2019 року алкогольних напоїв загальною вартістю 849053,43 грн за адресою: м. Рівне, вул. Соборна, 430а , без внесення до Єдиного державного реєстру інформації про таке місце зберігання, є необґрунтованими, отже в діях позивача відсутній склад правопорушення, передбаченого абз. 11 ч.2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а тому рішення ГУ ДПС у Рівненській області № від 05.03.2020 про застосування фінансових санкцій є незаконним та підлягає скасуванню.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог є законним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Посилання відповідача на положення п. 44.6 ст. 44 ПКУ, яка встановлює, що у випадку не надання платником податків посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку документів, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків, не заслуговує на увагу, оскільки зазначена норма регулює питання надання платником податків документів які стосуються виключно перевірки контролюючим органом показників відображених таким платником у податковій звітності, що в свою чергу не було предметом спірної фактичної перевірки.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.241,242,310,316,321,322,325,329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.07.20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: Л.Т. Черпіцька
судді:О.В. Епель
Я.М. Собків