Справа № 640/21864/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

секретаря Ткаченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича, Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича (далі відповідач 1) про визнання протиправними дій при зазначенні у пункті 3 параграфа 2 наказа від 04 травня 2018 року терміна перебування на військовій службі із 14 серпня 2007 року та зобов`язати внести зміни до зазначеного наказа шляхом виключення інформації про термін перебування на військовій службі із 14 серпня 2007 року та зазначення із 01 вересня 2003 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що незважаючи на судове рішення, зокрема постанову Гагарінського районного марійського суду міста Севастополя від 26 листопада 2008 року по справі № 2а-3580/2008, відповідно до якої стаж позивача станом на 05 червня 2018 року складає 14 років 10 місяців 05 днів, відповідачем протиправно в наказі від 04 травня 2018 року № 23 вказано, що позивач перебував на військовій службі з 14 серпня 2007 року замість 01 вересня 2003 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року до участі у справі в якості другого відповідача залучено Міністерство оборони України (далі відповідач 2, МО України).

Рішенням суду від 20 лютого 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, МО України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що день зарахування на навчання студентом вищого військового навчального заклада не є початком проходження військової служби. Також наголошує, що МО України не було стороною у справі №2а-3580/08/2707 та на нього не покладалось обов`язку щодо внесення змін в облікові документи та обчислення вислуги років. Акцентує увагу на тому, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки копія оскаржуваного наказа отримана ним 30 липня 2018 року.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункта 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змінити, з таких підстав.

Судом установлено, що відповідно до витягу із наказа першого заступника Міністра оборони України (по особовому складу) від 04 травня 2018 року № 23 майора ОСОБА_1 , старшого офіцера відділу спеціальної підготовки та методичного забезпечення наукового центру проблем запобігання корупції у секторі безпеки та оборони Національного університету оборони України імені Івана Черняхівського, звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я). У наказі вказано, що позивач перебуває у збройних силах із 14 серпня 2007 року.

Уважаючи такі дії протиправними, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду.

Постановляючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт проходження позивачем військової служби з 01 вересня 2003 року встановлений у судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.

З Єдиного державного реєстра судових рішень убачається, що постановою Гагарінського районного марійського суду міста Севастополя від 26 листопада 2008 року по справі № 2а-3580/2008 задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання зарахувати строк навчання у Військовому інституті телекомунікацій та інформації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» в період з 01 вересня 2003 року по 21 липня 2008 року в загальний строк військової служби.

Визнано протиправним рішення військової частини НОМЕР_1 від 03 жовтня 2008 року у відмові визнати 01 вересня 2003 року початком проходження ОСОБА_1 військової служби та навчання ОСОБА_1 з 01 вересня 2003 року по 21 червня 2008 року у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» - часом проходження ним військової служби.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 визнати 01 вересня 2003 року (день прибуття на навчання до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут») початком проходження ОСОБА_1 військової служби та внести дату 01 вересня 2003 року як початок проходження військової служби до послужного списку особової справи офіцера ОСОБА_1 .

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 визнати навчання Закревського з 01 вересня 2003 року по 21 червня 2008 року у Військовому інституті Телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету України №Київський політехнічний інститут» часом проходження військової служби та внести період навчання до послужного списка особової справи.

Зазначена постанова набрала законної сили 24 травня 2012 року.

Положеннями статті 1291 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги посилання МО України на те, що у справі 2а-3580/2008 воно не було стороною, а тому не зобов`язане його враховувати.

Також, судом першої інстанції правильно зауважено, що відповідно до положень частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факт перебування позивача на військовій службі встановлений судом, рішення якого набрало законної сили, отже відповідна обставина є встановленою і доведенню не підлягає.

Посилання МО України на те, що позов поданий до неналежного відповідача, є неспроможним, оскільки судом першої інстанції до участі у справі залучено належного відповідача МО України, до якого і задоволено позов ОСОБА_1 .

Також МО України не надано доказів на підтвердження факта направлення позивачу копії оскаржуваного наказа листом, який останній отримав 31 липня 2018 року.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 33, 34, 134, 139, 243, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.М. Кузьмишина

О.Є. Пилипенко