Справа № 500/3057/20
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3057/20

18 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком та скасувати його;

зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.10.1995 року по 15.12.2004 року в Кременецькій районній кіновідеомережі;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 25.05.2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте листом від 17.07.2020 року №1900-0321-8/10655 відповідач відмовив в призначенні пенсії, так як відсутній достатній страховий стаж не менше 27 року. До страхового стажу позивача зараховано не всі періоди його роботи. Беручи до уваги те, що факт роботи ОСОБА_1 з 16.10.1995 року по 15.12.2004 року в Кременецькій районній кіновідеомережі підтверджується відомостями трудової книжки та архівними довідками, позивач вважає вказану відмову протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

Ухвалою суду від 04.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області подано до суду 25.11.2020 року відзив на позовну заяву. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на невідповідність вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захист від 29.07.1993 року №58 (далі Інструкція №58) записів в трудовій книжці про період роботи 16.10.1995 року по 15.12.2004 року в Кременецькій районній кіновідеомережі, оскільки запис про звільнення з роботи завірений не чітким відтиском печатки. Відсутність підтвердження вказаного періоду роботи не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу. Згідно поданих документів, на момент звернення за призначенням пенсії позивача загальний страховий стаж складає 20 років 11 місяців 18 днів, що є меншим за необхідний, а тому відсутні правові підстави для призначення йому пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), протягом трудової діяльності працювала на різних посадах, що підтверджується відомостями трудової книжки НОМЕР_1 від 07.07.1979 року (а.с.6-8).

Зокрема, згідно з записів у трудовій книжці ОСОБА_1 01.08.1994 року прийнята тимчасово на час відпустки ОСОБА_2 кіномеханіком II категорії стаціонару Ридомиль з 01 по 20 серпня 1994 року на підставі наказу №39 від 25.07.1994 року та 21.08.1994 року переведена кіномеханіком стаціонару Ридомиль з оплатою 0,5 ставки на підставі наказу №50 від 19.08.1994 року.

Наступний запис у трудовій книжці зроблено 15.12.2004 року про звільнення ОСОБА_1 з посади кіномеханіка по Кременецькій кіномережі на підставі наказу №70 від 15.12.2004 року.

Архівною довідкою архівного відділу Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області № 03-01/472 від 03.04.2019 року повідомлено, що в книгах наказів є відомості: наказом № 39 від 25.07.1994 року, на час відпустки ОСОБА_2 , прийняти ОСОБА_1 кіномеханіком II категорії стаціонару Ридомиль з 01.08.1994 р.; наказом № 50 від 19.08.1995 року перевести ОСОБА_1 кіномеханіком III категорії стаціонару Ридомиль з 21.08.1994 року. Книги наказів за 2004 рік для зберігання не надходили (а.с.9).

Відповідно до архівної довідки архівного відділу Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області №03-01/483 від 08.04.2019 року в документах архівного фонду в книгах нарахування заробітної плати є відомості про заробітну плату ОСОБА_1 в період з серпня 1994 року по жовтень 1995року (а.с.10).

Згідно з архівною довідкою архівного відділу Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області №225 від 02.09.2020 року, виданої на підставі акта опитування свідків від 02.09.2020 року (а.с.12), ОСОБА_1 дійсно працювала в Кременецькій кіномережі кіномеханіком с.Ридомиль в Ридомильському сільському будинку культури, згідно записів в трудовій книжці з серпня 1994 року по грудень 2004 року (а.с.11).

Позивач 25.05.2020 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 17.07.2020 року №1900-0321-8/10655, за результатами розгляду звернення позивачу повідомлено, що згідно поданих документів загальний страховий стаж складає 20 років 11 місяців 18 днів, що є меншим за необхідний, а тому відсутні правові підстави для призначення йому пенсії за віком. Також зазначено про неможливість врахувати періоду роботи з 16.10.1995 року по 15.12.2004 року в Кременецькій районній кіновідеомережі до страхового стажу, оскільки запис про звільнення з роботи завірений не чітким відтиском печатки (а.с.5).

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637).

Згідно з п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Із наведених законодавчих норм слідує необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

За приписами п.2.3 Інструкції №58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до п.2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як вбачається з матеріалів справи, стаж роботи ОСОБА_1 у період з 16.10.1995 року по 15.12.2004 року в Кременецькій районній кіновідеомережі, а саме кіномеханіком, підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 07.07.1979 року.

Відмовляючи позивачу у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду роботи, відповідач у листі від 17.07.2020 року №1900-0321-8/10655 послався на те, що запис про звільнення з роботи завірений не чітким відтиском печатки.

Так, запис про спірний період роботи справді завірений слабким відтиском печатки підприємства, однак право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо застосування норм права в аналогічних спірних правовідносинах, висловленій у постанові від 26.06.2019 року у справі №607/4243/17, яка враховується судом в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Більше того, архівною довідкою архівного відділу Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області № 03-01/472 від 03.04.2019 року повідомлено, що в книгах наказів є відомості: наказом № 39 від 25.07.1994 року, на час відпустки ОСОБА_2 , прийняти ОСОБА_1 кіномеханіком II категорії стаціонару Ридомиль з 01.08.1994 р.; наказом № 50 від 19.08.1995 року перевести ОСОБА_1 кіномеханіком III категорії стаціонару Ридомиль з 21.08.1994 року. Книги наказів за 2004 рік для зберігання не надходили

В спірних правовідносинах відповідачем, який ставить під сумнів саме запис про звільнення з роботи, також безпідставно не взято до уваги архівну довідку архівного відділу Кременецької районної державної адміністрації Тернопільської області №225 від 02.09.2020 року, видану на підставі акта опитування свідків від 02.09.2020 року, ОСОБА_1 дійсно працювала в Кременецькій кіномережі кіномеханіком с.Ридомиль в Ридомильському сільському будинку культури, згідно записів в трудовій книжці з серпня 1994 року по грудень 2004 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що період роботи з 16.10.1995 року по 15.12.2004 року в Кременецькій районній кіновідеомережі підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, оскільки такий відповідає записам в його трудовій книжці, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності якої не встановлено, а тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, а слабий відбиток печатки, який фактично існує в трудовій книжці, не може бути підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи, та необхідність захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача зарахувати такий період.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, оскільки позивач досяг відповідного віку, має достатній загальний страховий стаж, з урахуванням зарахованого відповідачем самостійно та висновків суду у даному рішенні, суд вважає за необхідне визнати протиправною, в контексті ч.2 ст.2 КАС України, відмову Головного управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як передбачено п.4 ч.2 ст.245 КАС України, адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд (ч.4 ст.245 КАС України).

Отже, суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти рішення.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача і необхідність їх відновлення таким способом, який би гарантував повний захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечував його виконання та унеможливлював необхідність наступних звернень до суду.

Суд констатує, що у спірних правовідносинах нормами чинного законодавства, враховуючи наявність у позивача відповідного віку, достатнього загального страхового стажу, не передбачено альтернативних способів поведінки, дій, рішень суб`єкта владних повноважень, окрім як призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію позивачу, то суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з п.1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , а звернення за пенсією відбулося 25.05.2020 року, тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення ІНФОРМАЦІЯ_3 пенсійного віку 59 років 6 місяців, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права та є адекватним наявним обставинам, буде зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 21.04.2020 року.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає сплачена сума судового збору у розмірі 840,80 грн. згідно квитанції №0.0..1 від 23.10.2020 року (а.с.21).

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 16.10.1995 року по 15.12.2004 року в Кременецькій районній кіновідеомережі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21.04.2020 року.

Стягнути з державного бюджету за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок, сплачений відповідно до квитанції №0.0..1 від 23.10.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, майдан Волі, будинок 3, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.