Справа № 638/13379/20
Суддя: Латка І. П.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Повадження № 2-а/638/316/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21 грудня 2020 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря Рассохи В.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Головне управління поліції в м. Києві, Інспектор 1 батальйону 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенант поліції Бабич Іван Ярославович,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління поліції в м. Києві, інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління поліції в м. Києві, інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, в обґрунтування якоговказав, що постановою про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 3157194 від 19 вересня 2020 року 00:35:12 він притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і на нього накладено штраф у розмірі 425 грн за порушення п. 11,5 Правил дорожнього руху України. Позивач зазначає, що з зазначеною постановою він незгоден і вважає її незаконною, оскільки в його діях порушень Правил дорожнього руху України не було взагалі і у тому числі виїзд у на напрямку руху щодо смуги дороги. 19 вересня 2020 року близько 00-30 години він, керуючи автомобілем, рухався по автомобільній дорозі Баришівського району Київської області в напрямку міста Харків відповідно до вимог Правил дорожнього руху не здійснюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху, виконав усі вимоги Правил дорожнього руху. Під час маневру транспортних засобів, які б рухались в зустрічному напрямку і яким би необхідно було дати дорогу не було, тому він не порушуючи Правил дорожнього руху, завершив маневр, не створюючи перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Позивач посилається на те, що інспектор знаходився далеко на відстані від автомобіля, що позбавляло його можливості бачити розташування автомобіля позивача під час попереднього руху і об`єктивно оцінити ситуацію.

Крім того, позивач повідомив інспектора про свідків, які перебували із позивачем в машині і які можуть підтвердити відповідний рух автомобіля, проте інспектор не вислухав пояснення особи, яка знаходилась в автомобілі разом із позивачем. Позивачу не було надано можливості ознайомлення з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції.

Позивач просив суд скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області Бабич Івана Ярославовича про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 2 ст. 122 КУпАП стосовно ОСОБА_1 про накладення штрафу у розмірі 425 грн і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

У відзиві на позовну заяву відповідач просив залишити без задоволення позовні вимоги, оскільки позивач порушив Правила дорожнього руху України та був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності. На підтвердження викладених у відзиві обставин додано диск з відеозаписом правопорушення та розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач Інспектор 1 батальйону 1 роти Батальйону патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенант поліції Бабич Іван Ярославович в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу розглядати його відсутністю.

Дослідивши письмові матеріали справи та додані сторонами докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звертаючись із позовною заявою позивач не погоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові від 19 вересня 2020 року серії ЕАМ № 3157194, посилаючись на її незаконність.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області Бабич Івана Ярославовича, серії ЕАМ № 3157194 від 19 вересня 2020 року, на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який керував транспортним засобом Hyundai Tucson, державний номерний знак НОМЕР_1 , накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн у зв`язку з тим, що водій, керуючи транспортним засобом, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».

Пунктом 8 частини першої статті 23 цього ж Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

На підтвердження правомірності винесення постанови серії ЕАМ № 3157194 відповідачем надано відеозапис, досліджений в судовому засіданні.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАМ №3157194 від 19 вересня 2020 року вбачається, що в. п. 7 - до постанови додається Відео з архіву вс 01594 (а.с. 3).

Судом переглянуто DVD-R диск «кам.1594 2 шт інсп. ОСОБА_2 гр. ОСОБА_3 » з відеозаписами від 19 вересня 2020 року та встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 11.5 ПДР, відповідачем долучено відеозаписи та .

З дослідженого в судовому засіданні відео-матеріала, наданого відповідачем, а саме: відеозаписів та , судом встановлено, що дійсно позивач ОСОБА_1 19 вересня 2020 року о 00 годині 31 хвилин на 71 кілометрі автодороги Київ Харків, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку.

Окрім того, сам позивач на відеозапису не заперечує факт того, що дійсно рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, та зазначив, що у нього був намір перестроїтися на вільну праву смугу.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п. 11.5 ПДР України, відповідачем надані належні, допустимі та достатні докази.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, повністю підтверджується наданими відповідачем до матеріалів справи доказами, а постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 3157194 від 19 вересня 2020 року складена з дотриманням норм статті 283 КУпАП.

Доводи позивача суд не приймає до уваги, адже вони є необґрунтованими, спростовуються матеріалами справи та є такими, що свідчать про те, що позивач бажає уникнути відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на те, що інспектор не ознайомив його з правами та обов`язками спростовується відеозаписом з нагрудної камери інспектора.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління поліції в м. Києві, інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до Головного управління поліції в м. Києві, яке розташоване за адресою: вул. Володимирська, 15, Київ,інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича, місце роботи за адресою: вул. Кошового, буд. 4, м. Бориспіль, Київська обл., про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Залишити без змін постанову інспектора 1 батальйону 1 роти патрульної поліції у м. Бориспіль УПП Київської області лейтенанта поліції Бабича Івана Ярославовича від 19 вересня 2020 року серії ЕАМ № 3157194 про накладення адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 425 грн, у справі про адміністративне правопорушення сфері забезпечення безпеки дорожньої руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Із урахуванням п. 15.5 Перехідних положень КАС України (в редакції, яка набула чинності з 15.12.2017) рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова разом із одночасним надісланням копії апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2020 року.

Суддя І.П. Латка