Справа № 520/4505/2020
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 р. Справа № 520/4505/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Чалого І.С. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020, суддя Бідонько А.В., 21.09.20, по справі № 520/4505/2020

за позовом ОСОБА_1

до Донецького апеляційного господарського суду , Державної судової адміністрації України

про визнання дій протиправними, визнання недійсним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, у якому просила визнати протиправними дії Донецького апеляційного господарського суду щодо звільнення 06.03.2020 згідно наказу Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.2020 №8-К ОСОБА_1 із займаної посади помічника судді Донецького апеляційного господарського суду; визнати недійсним та скасувати наказ Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.2020 №8-К «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду; стягнути на користь ОСОБА_1 середньо місячний заробіток за час вимушеного прогулу за бюджетною програмою 0501150 «Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України, в порядку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» і постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позову позивач подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просила суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначила, що можливість її звільнення на підставі п. 2 ст. 36 Кодексу законів про працю України під час відпустки без збереження заробітної плати з причини необхідності догляду за дитиною (дитиною-інвалідом) є неможливим, оскільки така підстава має місце лише по закінченню відповідної відпустки (останній день відпустки), а саме 06.02.2021. Посилаючись на відсутність у Єдиному державному реєстрі запису про припинення Донецького апеляційного господарського суду апелянт вказувала на відсутність підстав для звільнення.

У судовому засіданні позивача підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечувала, вважала рішення суду першої інстанції таким, що не підлягає скасуванню.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, наказом Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2012 № 139-К ОСОБА_1 призначена на посаду помічника судді Донецького апеляційного господарського суду.

Наказом № 9-к від 22.01.2018 керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду на підставі заяви ОСОБА_1 та довідки № 6 від 17.01.2018 помічнику судді Донецького апеляційного господарського суду ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 07.02.2018 по 17.01.2019.

В подальшому, на період з 07.02.2018 по 17.01.2019 ОСОБА_1 надана відпустка без збереження заробітної плати по догляду за дитиною.

10.10.2018 ОСОБА_1 отримала попередження про утворення ліквідаційної комісії Донецького апеляційного господарського суду, в якому, крім іншого, зазначено, що позивач підпадає під категорію працівників (у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати до досягнення нею чотирирічного віку), на яких розповсюджується заборона звільнення без подальшого працевлаштування (ст. 184 КЗпП України).

12.01.2019 ОСОБА_1 подана заява про надання відпустки без збереження заробітної плати для догляду за дитиною, однак, вказана заява була залишена без задоволення з посиланням на те, що Донецький апеляційний господарський суд ліквідовано указом Президента України від 29.12.2018 № 454/2017, про що позивачку було повідомлено листом відповідача від 17.01.2019

Наказом Донецького апеляційного господарського суду від 17.01.2019 № 8-К (з урахуванням змін, внесених наказом № 15-К від 14.02.2019) ОСОБА_1 звільнено з 11.02.2019 (з огляду на надані позивачем листки непрацездатності від 26.01.2019 та від 28.01.2019).

Зазначені дії та накази відповідача ОСОБА_1 оскаржені у судовому порядку, за наслідками чого рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 по справі № 520/2105/19 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 по справі № 520/2105/19 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 скасоване, прийнято нове, яким визнано протиправними дії Донецького апеляційного господарського суду щодо залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 від 12.01.2019 про надання відпустки без збереження заробітної плати через необхідність домашнього догляду за дитиною; зобов`язано Донецький апеляційний господарський суд розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.01.2019 про надання відпустки без збереження заробітної плати через необхідність догляду за дитиною з 17.01.2019 по 17.01.2020 на підставі медичної довідки від 11.01.2019 № 4 про потребу дитини (дитини-інваліда) у домашньому догляді, з урахуванням висновків суду, викладених в цій постанові; визнано незаконними та скасовано накази Донецького апеляційного господарського суду від 17.01.2019 № 8-К «Про звільнення ОСОБА_1 » та від 14.02.2019 № 15-К «Про внесення змін до наказу від 17.01.2019 № 8-К «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено ОСОБА_1 на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду з 12.02.2019.

Наказом Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2019 № 88-К "Про поновлення на посаді ОСОБА_1 " на виконання рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2019 у справі № 520/2105/19 скасовано накази від 17.01.2019 № 8-К "Про звільнення ОСОБА_1 " та від 14.02.2019 № 15-К "Про внесення змін до наказу від 17.01.2019 № 8-К "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду з 12.02.2019.

Також наказом Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2019 № 89-к ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 12.02.2019 до 17.01.2020.

Крім того, наказом Донецького апеляційного господарського суду від 16.01.2020 № 3-к ОСОБА_1 надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 18.01.2020 до 06.02.2021 на підставі заяви позивача.

В подальшому наказом Донецького апеляційного господарського суду від 04.03.2020 № 8-К "Про звільнення ОСОБА_1 " позивача звільнено із займаної посади помічника судді Донецького апеляційного господарського суду.

Не погодившись із наказом відповідача позивач звернулась до суду із даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із правомірного звільнення позивача у зв`язку із закінченням строку трудового договору відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України, враховуючи звільнення у відставку судді працівником патронатної служби якого вона була призначена, відсутність подання інших суддів, припинення роботи Донецьким апеляційним господарським судом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначені Законом України «Про державну службу».

Розділом X зазначеного Закону у редакції Закону України від 19.09.2019 № 117-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо перезавантаження влади" визначені особливості проходження державної служби в окремих державних органах, патронатна служба.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 92 вказаного Закону до посад патронатної служби належать посади, зокрема, помічників суддів.

Відповідно ч. 2, 3 ст. 92 зазначеного Закону працівник патронатної служби призначається на посаду на строк повноважень особи або на час діяльності депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений.

Трудові відносини з працівником патронатної служби припиняються в день припинення повноважень особи або припинення діяльності депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений. Акт про звільнення приймається керівником державної служби.

Судовим розглядом встановлено, що у зв`язку із набранням з 01.05.2016 чинності Закону України від 10.12.2015 № 889-УІІ «Про державну службу» позивача повідомлено про зміну істотних умов праці, а саме про віднесення посади помічника судді до патронатної служби, а не посад державної служби.

Отже, відповідно до наказу Донецького апеляційного господарського суду від 21.10.2016 № 220-К «Про зміну істотних умов праці ОСОБА_1 , помічника судді» з 13.10.2016 позивач є працівником патронатної служби.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 08.12.2016 № 3040/0/15-16 суддю Донецького апеляційного господарського суду ОСОБА_2 звільнено у відставку, у зв`язку з чим позивач була звільнена.

В подальшому на виконання рішення суду ОСОБА_1 була поновлена на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду з 12.02.2019.

Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах» ліквідовано Донецький апеляційний господарський суд та утворено Східний апеляційний господарський суд в апеляційному окрузі, що включає Донецьку, Луганську, Полтавську та Харківську області, з місцезнаходженням у місті Харкові.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Отже, під правонаступництвом слід розуміти перехід прав і обов`язків від одного суб`єкта до іншого.

Втім, при ліквідації діяльність припиняється без правонаступництва, тобто без переходу прав та зобов`язань юридичної особи, що ліквідується, до інших осіб.

Таким чином, Донецький апеляційний господарський суд підлягав ліквідації без правонаступництва (відповідно зі скороченням чисельності (штату) та звільненням працівників), чим спростовуються доводи апеляційної скарги стосовно того, що зазначена установа перебуває у стадії реорганізації.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що працівники Донецького апеляційного господарського суду підлягали звільненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України в разі неможливості перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідно до ч. 6 ст. 92 Закону України «Про державну службу» працівник патронатної служби, який виявив бажання вступити або повернутися на державну службу, реалізує таке право у порядку, визначеному цим Законом для осіб, які вперше вступають на державну службу, з обов`язковим проведенням конкурсу.

У той же час, ч. 4 ст. 92 вказаного Закону визначено, що на працівників патронатної служби поширюється дія законодавства про працю, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 та частини третьої статті 184 Кодексу законів про працю України.

Працівник патронатної служби може бути достроково звільнений з посади за ініціативою особи або голови депутатської фракції (депутатської групи) у Верховній Раді України, працівником патронатної служби якої він призначений, або керівника патронатної служби.

Особливості патронатної служби в судах, органах та установах системи правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до пп. 18 ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну службу» дія цього Закону не поширюється на працівників патронатних служб.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 157 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що кожний суддя суду загальної юрисдикції має помічника, статус і умови діяльності якого визначаються цим Законом та Положенням про помічника судді, затвердженим Радою суддів України. Судді самостійно здійснюють добір помічників. Помічник судді призначається на посаду та звільняється з посади керівником апарату відповідного суду за поданням судді.

Рішенням Ради суддів України від 18.05.2018 № 21 затверджено Положення про помічника судді.

Відповідно до п. 8 зазначеного Положення помічник судді призначається на посаду на строк повноважень безпосереднього керівника та не довше ніж на період перебування безпосереднього керівника у штаті суду.

Пунктом 11 Положення передбачено, що у разі тривалої (понад два місяці) відсутності судді (соціальна відпустка, відрядження, відсторонення від посади тощо), а також з моменту закінчення (припинення) повноважень судді з відправлення правосуддя з визначених законом підстав або звільнення судді з займаної посади, припинення повноважень члена Ради суддів України у встановленому законом порядку, помічника (помічників) судді за його (їх) згодою за наказом керівника апарату суду може бути переведено на іншу посаду працівника апарату суду, яка не належить до посад державної служби.

Відповідно до п. 12 Положення трудові відносини з помічником (помічниками) судді припиняються в день припинення повноважень безпосереднього керівника та/або в день відрахування безпосереднього керівника зі штату суду або в день ухвалення з`їздом суддів України рішення про обрання Ради суддів України в новому складі. Наказ про звільнення видається керівником апарату відповідного суду на підставі подання безпосереднього керівника та/або на підставі наказу про відрахування безпосереднього керівника зі штату суду.

У разі припинення повноважень судді відповідного суду та звільнення судді з займаної посади у встановленому законом порядку, помічник судді звільняється із займаної посади з дотриманням гарантій, передбачених законодавством.

Отже, законом передбачено особливий порядок як призначення на посаду помічника судді, так і звільнення з такої посади.

При цьому, на працівників патронатної служби поширюється дія Кодексу законів про працю України, крім статей 39-1, 41-43-1, 49-2 та ч. 3 ст. 184 Кодексу.

Так, статтею 36 Кодексу законів про працю України підставами припинення трудового договору є: 1) угода сторін; 2) закінчення строку (пункти 2і3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення; 3) призов або вступ працівника або власника - фізичної особи на військову службу, направлення на альтернативну (невійськову) службу, крім випадків, коли за працівником зберігаються місце роботи, посада відповідно до частин третьої та четвертої статті 119 цього Кодексу; 4) розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39), з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40,41) або на вимогу профспілкового чи іншого уповноваженого на представництво трудовим колективом органу (стаття 45); 5) переведення працівника, за його згодою, на інше підприємство, в установу, організацію або перехід на виборну посаду; 6) відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці; 7) набрання законної сили вироком суду, яким працівника засуджено (крім випадків звільнення від відбування покарання з випробуванням) до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи; 71) укладення трудового договору (контракту), всупереч вимогам Закону України "Про запобігання корупції", встановленим для осіб, які звільнилися або іншим чином припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом року з дня її припинення; 72) з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади"; 73) набрання законної сили рішенням суду про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави стосовно особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках; 8) підстави, передбачені контрактом; 9) підстави, передбачені іншими законами.

При цьому, зміна підпорядкованості підприємства, установи, організації не припиняє дії трудового договору.

У разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Питання розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу врегульовані п. 1 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України, яким визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Кодексу законів про працю України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1,2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 179 КЗпП України у разі, якщо дитина потребує домашнього догляду, жінці в обов`язковому порядку надається відпустка без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у медичному висновку, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку.

Згідно з ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини 3 інвалідністю з ініціативи власника або уповноваженого ним органу не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Однак, враховуючи положення ч. 4 ст. 92 Закону України "Про державну службу" колегія суддів погоджується із твердженням суду першої інстанції, що на працівників патронатної служби не розповсюджується заборона від звільнення, що передбачена ч. 3 ст. 184 КЗпП України.

На підставі викладеного, враховуючи звільнення у відставку судді Донецького апеляційного господарського суду ОСОБА_2 , працівником патронатної служби якого призначено ОСОБА_1 , відсутність подання інших суддів, беручи до уваги, що з 05.10.2018 Донецький апеляційний господарський суд перебуває у ліквідації та припинив свою роботу, позивача правомірно звільнено із займаної посади помічника судді у зв`язку із закінченням строку трудового договору відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України.

Також, стосовно посилань позивача на ст. 40 КЗпП колегія суддів зазначає, що у даному випадку звільнення обумовлене не достроковим розірванням трудового договору, а саме його закінченням, з огляду на відставку судді, працівником патронатної служби якого призначено позивача, та відсутність подання інших суддів.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на можливість працевлаштування до Східного апеляційного господарського суду як правонаступника Донецького апеляційного господарського суду, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Східний апеляційний господарський суд, який утворено Указом Президента України від 29.12.2017 № 454/2017 «Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах», є окремою юридичною особою, не пов`язаною з ліквідованим судом.

Отже, для вирішення питання працевлаштування працівників в Східному апеляційному господарському суді обов`язкова наявність, у першу чергу, вакантних посад, на які можна здійснити переведення працівників.

Ліквідаційною комісією Донецького апеляційного господарського суду вчинялись дії щодо можливого працевлаштування позивача за переведенням до судових установ міста Харкова.

Так, повідомленням від 29.01.2020 позивачу надано інформацію стосовно наявних вакантних посад патронатної служби в місцевих судах м. Харкова.

Крім того, 29.01.2020 головою Ліквідаційної комісії Донецького апеляційного господарського суду надіслано запити про наявність вакантних посад патронатної служби до Господарського суду Харківської області, Господарського суду Донецької області, Господарського суду Луганської області

Втім, позивач від запропонованих посад відмовилась.

Листом голови Ліквідаційної комісії Донецького апеляційного господарського суду від 25.02.2020 № 01-20/71/2020 позивача повідомлено, що працевлаштування на посаду помічника судді у Східному апеляційному господарському суді можливе за умови внесення подання щодо ОСОБА_1 про призначення на посаду на термін повноважень судді.

Однак, у ході судового розгляду не надано доказів наявності подання щодо призначення ОСОБА_1 до Східного апеляційного господарського суду на посаду помічника судді.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу про звільнення позивача відповідач діяв обґрунтовано та законно, у зв`язку з чим підстави для поновлення позивача на посаді помічника судді Донецького апеляційного господарського суду, виплати середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу відсутні, з огляду на що правових підстав для задоволення позовних вимог не встановлено.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав для висновку щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення справи.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, яке є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2020 по справі № 520/4505/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді І.С. Чалий Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 17.12.20.