Справа № 431/4616/20
Суддя: Колядов В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №431/4616/20
Провадження №2-а/431/45/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Старобільський районний суд
Луганської області
у складі: головуючого судді Колядова В.Ю.,

за участі секретаря Петренко К.С.,

представника позивача Валєєвої М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 134025 від 31 жовтня 2020 року винесену відносно неї, щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.
Свою позовну заяву обґрунтовує тим, що посадовою особою, начальником 2 групи віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 винесено постанову № 134025 від 31 жовтня 2020 року, якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу 1700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП. Позивач ОСОБА_1 з правопорушенням не згодна, посилається на те, що винесена постанова є протиправною та підлягає скасуванню у зв`язку з наступним.

Позивач ОСОБА_1 з 21.05.2018 року зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, вона змушена їздити до тимчасово окупованої території міста Луганськ, оскільки у неї на тимчасово окупованій території м. Луганськ проживають непрацездатні батьки (пенсіонери), у м. Луганськ у неї залишилося нерухоме майно, яке потребує постійного контролю.

Постанова містить недостовірну інформацію щодо її щирого каяття та визнання своєї провини, бо під час розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення, вона заперечувала свою вину, у своїх письмових поясненнях зазначала, що вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_3 та малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їхала з території Російської Федерації до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Оскаржувана постанова була підписана нею в редакції, що надана разом із позовною заявою, проте підписання було викликано тим, що вона намагалася якнайшвидше перетнути державний кордон України і потрапити до свого зареєстрованого місця мешкання, оскільки з нею знаходився її малолітній син, який потребував відпочинку, а також з тих підстав, що їй стало відомо про можливе пошкодження внаслідок пожежі, яка сталася на території Луганської області, у тому числі у с. Половинкине, її майна та документів, що знаходилися у вказаному будинку.

Крім того, під час винесення постанови позивачу не було надано можливості скористатися послугами адвоката або іншого фахівця в галузі права, що свідчить про суттєві порушення її прав.

З 15.09.2020 року рішенням Командувача Операції об`єднаних сил було зупинено роботу КПВВ «Станиця-Луганська», через який ОСОБА_1 до вказаного часу мала змогу здійснити перетин лінії розмежування між Україною та тимчасово окупованою територією Луганської області.

На утриманні ОСОБА_1 знаходиться двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Вона змушена періодично перебувати на тимчасово окупованій території міста Луганськ, з метою допомоги своїм непрацездатним батькам та збереження належного їй майна, яке знаходиться у м. Луганськ.

Вищевказані обставини свідчать про те, що позивач мала крайню необхідність повернутися на неокуповану територію Луганської області до місця свого проживання, проте через припинення роботи КПВВ «Станиця Луганська» не мала такої можливості інакше, ніж через територію Російської Федерації. Тому, вважає, що постанова підлягає скасування, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Валєєва М.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 Луганського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України в судове засідання не з`явився. Від в.о. начальника Луганського прикордонного загонуім. Героя України полковника Євгенія Пікуса Б. Ігнатюка надійшли заява про розгляд справи без участі відповідача та відзив на адміністративний позов, на підставі якого просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

Суд, вислухавши представника позивача, заяву та відзив відповідача, зясувавши повно і всебічно обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд приходить наступного.
Згідно з ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою від 31 жовтня 2020 року № 134025 винесеною начальником 2 групи віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 , було визнано позивача винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення від 31 жовтня 2020 року № 134025 слідує, що під час прикордонного контролю прикордонним нарядом «Перевірка документів» у міждержавному пункті пропуску через державний кордон України «Мілове» було виявлено громадянку України ОСОБА_1 , яка пояснила, що 31.10.2020 року о 15 годин 00 хвилин в н. п. Ізварине на напрямку н. п. Ізварине(ТОТ) н. п. Донецьк (РФ) здійснила виїзд з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації, чим порушила п.3 «Порядку в`їзду осіб переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій затвердженої ПКМУ від 17.07.2019 року № 815, тобто скоїла правопорушення, за що передбачене ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.204-2 КУпАП, порушення порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї - тягне за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 208 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, відповідачем у порушення ч. 2, 5 ст. 77 КАС України не було подано суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій як з ухвалення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, так і доказів на підтвердження наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, тобто на підтвердження правомірності винесеної відносно позивача ОСОБА_1 від 31.10.2020 року № 134025 оскаржуваної постанови.

При цьому, суд звертає увагу на те, що сам факт визнання особою вини у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладення на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятого рішення.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 8 липня 2020 року по справі № 177/525/17.

Позивач ОСОБА_1 з 21.05.2018 року зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою переселенця № 934-31865 від 21.05.2018 року.

На утриманні ОСОБА_1 знаходиться двоє малолітніх дітей: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження.

На тимчасово окупованій території у м. Луганськ у позивача залишилося нерухоме майно квартира за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів № 231655542 від 09.11.2020 року.

Тому, позивач змушена періодично перебувати на тимчасово окупованій території міста Луганськ, з метою збереження належного їй майна, яке знаходиться у м. Луганськ та допомоги своїм непрацездатним батькам.

Також, суд вважає, що позивач мала крайню необхідність повернутися на неокуповану територію Луганської області до місця свого проживання, проте через припинення роботи КПВВ «Станиця Луганська» не мала такої можливості інакше, ніж через територію Російської Федерації.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем перед судом не було доведено, що у діях позивача ОСОБА_1 , що 31.10.2020 року при перетині державного кордону України було встановлено порушення «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2019 року № 815, оскільки не було доведено перетинання позивачем 31.10.20200 року, о 15 год. 00 хв., державного кордону України з тимчасово окупованої території України до Російської Федерації через тимчасово недіючий пункт пропуску через державний кордон України «Мілове».

Наведене свідчить про відсутність будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 204-2 КУпАП.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що за відсутності достатності доказів, в судовому засіданні було підтверджено доводи позивача про відсутність факту порушення нею п. 3 «Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», що свідчить про неправомірність притягнення її до відповідальності за ч. 1ст. 204-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-2 КУпАП.

Згідно ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин постанова № 134025 від 31.10.2020 року, винесена посадовою особою, начальником 2 групи віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 11, 72-78, ч.2 ст.241, ст.ст.242-246, 250, 286 КАС України, суд

вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити.
Скасувати постанову начальника 2 групи віпс (тип А) ІНФОРМАЦІЯ_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 від № 134025 від 31.10.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 1700 гривень.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 204-2 КУпАП закрити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.Ю. Колядов