Справа № 380/3256/20
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року справа № 380/3256/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Кедик М.В.,

секретар судового засідання Курпіта П.І.,

за участю:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Роюк Л.І.,

представник відповідача Задорожній В.П., Невелич Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування, наказів, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 3 висновку Службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни поліцейськими СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 від 24.03.2020, яким прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни;

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 01.04.2020 № 1168, яким за грубе порушення службової дисципліни, зокрема ч. 1, 2 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п. 5 розділу 1, п. 1 розділу 2, п. 3 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 1, п. 1, 2, 3, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-8, п. 1 ч. 1 розділу 2 та ч. 1 розділу 9 Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) НПУ, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111, а також п. 1 ч. 5 та п. 1 ч. 13 розділу 2 Типового положення про відокремлені структурні підрозділи (відділи, відділення поліції) ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП від 12.03.12016 № 22, до поліцейського СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП у Львівській області від 08.04.2020 № 101 о/с, яким звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) старшого сержанта поліції ОСОБА_1 ;

- стягнути з ГУНП у Львівській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з моменту звільнення до прийняття рішення по справі.

Ухвалою від 30.04.2020 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 12.05.2020 суддя відкрила провадження у справі та призначила справу до розгляду в загальному позовному провадженні.

Ухвалою від 28.09.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі висновку службового розслідування 01.04.2020, пунктом 1 наказу ГУНП у Львівській області № 1168 «Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Яворівського ВП ГУНП», прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 найтяжче дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції. На виконання даного наказу від 01.04.2020№1168, наказом від 08.04.2020 №101 о/с - за п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) позивача звільнено зі служби в поліції. Вважає висновок службового розслідування, як підстава винесення оскаржуваних наказів про звільнення від 01.04.2020 та 08.04.2020 таким, що винесений на підставі службового розслідування проведеного неповно, без з`ясування всіх обставин справи. Так, відповідно до висновку службового розслідування на позивача, накладений найтяжчий вид дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції за грубе порушення службової дисципліни. Підставою для накладення найтяжчого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції стало вчинення позивачем дисциплінарного проступку та відмова надати пояснення у ході службового розслідування, а також скоєння вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції. Вважає висновок комісії про те, що ОСОБА_1 отримано грошові кошти і що ці кошти є неправомірною вигодою, а факт оголошення підозри є порушенням службової дисципліни - передчасним, таким що не ґрунтується на доказах, а швидше ґрунтується на припущеннях.

Крім того, факт відмови позивача від дачі пояснень, комісією оцінено як нещирість ОСОБА_1 і є на їх думку способом уникнення дисциплінарної відповідальності. Проте, під час виклику для дачі пояснень позивач перебував під запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту із покладенням обов`язку утримуватись від спілкування із будь ким з учасників кримінального провадження, при чому їх коло на той момент чітко визначено не було. Тому, позивач не був впевнений, що його пояснення членам комісії з приводу події його затримання не буде в подальшому витлумачено працівниками ДБР як порушення, покладеного ухвалою суду про обрання запобіжного заходу, обов`язку і не потягне негативні наслідки у вигляді зміни запобіжного заходу на тяжчий.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позові, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 11.06.2020 (вх. № 29048), у якому зазначає, що підставою для видання оскаржених наказів послужило службове розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни поліцейським СРПП № З Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , призначене наказом ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 № 749 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків».

Під час проведення вищевказаного службового розслідування, зокрема, встановлено, що 22.02.2020 близько 16:20 до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня, близько 15:00 по вул. Т.Шевченка у м. Новояворівськ, Львівської області, співробітниками СП БКЗО УСБУ у Львівській області та ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, в межах кримінального провадження № 00000209, розпочатого 20.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано поліцейського СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , який вимагав та отримав неправомірну грошову винагороду в сумі 300 євро від громадянина ОСОБА_2 за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Старшого сержанта поліції ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено в ІТТ № 5 ГУНП у Львівській області. 23.02.2020 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, в рамках кримінального провадження № 00000209, розпочатого 20.02.2020, повідомлено про підозру поліцейському СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП старшому сержанту поліції ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та 24.02.2020 Личаківським районним судом м. Львова обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном 60 діб.

Звертає увагу, що інформація про надзвичайну подію за участі ОСОБА_1 була висвітлена регіональними засобами масової інформації, набула широкого розголосу та викликала суспільний резонанс, що негативно вплинуло на формування у населення думки про діяльність поліції та про проведені реформи, спрямовані на забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, професійного виконання поліцейськими своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність. Вказана інформація розміщена на веб-сайтах Інтернет - видань: «portal.Iviv.ua», «zaxid.net», « 032.ua» та інших.

Аналізуючи причини і умови, що сприяли надзвичайній події за участі ОСОБА_1 , службовим розслідуванням встановлено, що на момент вчинення дисциплінарного проступку, останній обіймав посаду поліцейського, мав спеціальне звання старший сержант поліції та здійснював функції представника влади, тому, відповідно до ч. І ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», був суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Тобто, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, ігноруючи вимоги нормативно правових актів, які регламентуюють діяльність поліції, нехтуючи цінностями, які ОСОБА_1 присягнув захищати, останній допустив грубе порушення службової дисципліни та вчинив дії з ознаками кримінального правопорушення.

Представники відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили із підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили у задоволенні позовних вимог відмовити.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 27.03.2012 по 06.11.2015 проходив службу в органах внутрішніх справ та з 07.11.2015 проходив службу в Національній поліції України, остання посада поліцейський сектору реагування патрульної поліції № 3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.

22.02.2020 в межах кримінального провадження № 00000209, розпочатого 20.02.2020 ТУ ДБР, розташованого у м. Львові за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України затримано поліцейського СРПП № 3Яворівського ВП ГУНП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . Зазначена інформація була висвітлена в ЗМІ та негативно вплинула на авторитет поліції. Під час перевірки інформації про зазначену надзвичайну подію, працівниками ВІОС УКЗ ГУНП виявлено порушення службової дисципліни поліцейськими СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП, наказом від 24.02.2020 № 749 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та створення від виконання службових обов`язків» за даним фактом призначене службове розслідування та на час проведення службового розслідування відсторонено ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків.

Згідно з висновком службового розслідування від 24.03.2020 встановлено, що 22.02.2020 близько 16:20 до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про те, що цього ж дня, близько 15:00 по вул. Т.Шевченка у м. Новояворівськ, Львівської області, співробітниками СП БКЗО УСБУ у Львівській області та ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, в межах кримінального провадження № 00000209, розпочатого 20.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, затримано поліцейського СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , який вимагав та отримав неправомірну грошову винагороду в сумі 300 євро від громадянина ОСОБА_2 за непритягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Старшого сержанта поліції ОСОБА_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено в ІТТ № 5 ГУНП у Львівській області.

23.02.2020 працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, в рамках кримінального провадження № 00000209, розпочатого 20.02.2020, повідомлено про підозру поліцейському СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП старшому сержанту поліції ОСОБА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України та 24.02.2020. Личаківським районним судом м. Львова обрано міру запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту терміном 60 діб.

З тексту повідомлення про підозру старшому сержанту поліції ОСОБА_1 вбачається, що 29.01.2020 близько 02:30 у м. Новояворівськ, Львівської області, він разом із іншим поліцейським Яворівського ВП ГУНП зупинили автомобіль марки «Ауді-80», під керуванням ОСОБА_2 та, підійшовши до вказаного автомобіля, наказали водію пред`явити документи на автомобіль та посвідчення водія. ОСОБА_3 документи, поліцейський, який був разом із ОСОБА_1 сказав, що в нього є підозри щодо вживання ОСОБА_2 алкогольних напоїв та повідомив, що керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тягне за собою притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП санкція якої передбачає у тому числі позбавлення права керування транспортними засобами, а відтак ними стосовно ОСОБА_2 , буде складено відповідний протокол, що у подальшому стане підставою позбавлення останнього права керування транспортними засобами. У подальшому ОСОБА_1 разом з іншим поліцейським Яворівського ВП ГУНП вказали ОСОБА_2 , що можуть не складати протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та висунули вимогу щодо надання їм за це грошових коштів в розмірі 400 євро. ОСОБА_2 , будучи поставленим в умови, коли відмова від надання грошових коштів працівникам поліції потягне за собою істотне порушення його законних прав та інтересів, а саме, що стосовно нього буде складений незаконний протокол про вчинення адміністративного правопорушення, був змушений погодитись на неправомірну вимогу надання грошових коштів працівникам поліції та повідомив, що має при собі лише 100 євро, які надав ОСОБА_1 та іншому поліцейському. 19.02.2020 на мобільний номер телефону, яким користується ОСОБА_2 , зателефонував поліцейський Яворівського ВП ГУНП, котрий перебував разом із ОСОБА_1 при подіях 29.01.2020, та повідомив, що ОСОБА_2 повинен надати грошові кошти в тій сумі, яка обговорювалася 29.01.2020, в термін до 23.02.2020, а у випадку ненадання грошових коштів, останнього буде притягнено до адміністративної відповідальності, також в кінці телефонної розмови поліцейський повідомив, щоб йому зателефонувати при наявності решти грошових коштів. 22.02.2020 близько 15:02 до ОСОБА_2 зателефонувала особа, котра повідомила, що є працівником поліції та визначила місце зустрічі у м. Новояворівськ, Львівської області, біля пам`ятника Т.Шевченку, на що ОСОБА_2 погодився. Близько 15:17 ОСОБА_2 , перебуваючи біля пам`ятника Т.Шевченку, зустрівся із ОСОБА_1 , після нетривалої розмови та висунення останнім повторної вимоги грошових коштів, передав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 300 євро, які останній разом з іншим поліцейським Яворівського ВП ГУНП вимагав у нього за нескладення протоколу про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 , отримавши від ОСОБА_2 грошові кошти, поклав їх в кишеню штанів, після чого у подальшому був затриманий працівниками правоохоронних органів неподалік спорткомплексу «Старт», що в м. Новояворівськ, Львівської області.

У ході проведення службового розслідування ОСОБА_1 від надання пояснень, відповідно до вимог ст. 63 Конституції України відмовився.

Факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень, з метою встановлення дійсних обставин надзвичайної події, ставить під сумнів його щирість щодо дійсних обставин події та розцінюється дисциплінарною комісією, як спосібуникнення дисциплінарної відповідальності.

Інформація про надзвичайну подію за участі ОСОБА_1 була висвітлена регіональними засобами масової інформації, набула широкого розголосу та викликала суспільний резонанс, що негативно вплинуло на формування у населення думки про діяльність поліції та про проведені реформи, спрямовані на забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, професійного виконання поліцейськими своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, що регламентують їх діяльність. Вказана інформація розміщена на веб-сайтах інтернет - видань: «portal.Iviv.ua», «zaxid.net», « 032.ua» та інших.

Аналізуючи причини і умови, що сприяли надзвичайній події за участі ОСОБА_1 , службовим розслідуванням встановлено, що на момент вчинення дисциплінарного проступку, останній обіймав посаду поліцейського, мав спеціальне звання старший сержант поліції та здійснював функції представника влади, тому, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», був суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Тобто, будучи працівником правоохоронного органу та представником влади, ігноруючи вимоги нормативно правових актів, регламентуючих діяльність поліції, нехтуючи цінностями, які ОСОБА_1 присягнув захищати, останній допустив грубе порушення службової дисципліни та вчинив дії з ознаками кримінального правопорушення.

Дисциплінарною комісією, при оцінці встановлених у ході проведення службового розслідування обставин, враховано положення ст. 62 Конституції України, якою передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Водночас, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин (рішення Європейського суду з прав людини від 13.08.1990 по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства»).

Таким чином, службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, зокрема ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу І, п. 1 розділу II, п. 3 розділу IV Правил стичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 1, п. 1, 2, 3, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-V, п. 1 ч. 1 Розділу ІІ та ч. 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативною інформування в органах (підрозділах) НПУ, затвердженої наказом МВС України віл 16.02.2018 № 111, а також п. 1 ч. 5 та п. 1 ч. 13 розділу ІІ Типового положення про відокремлені структурні підрозділи (відділи, відділення поліції) ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП від 12.03.2016 № 22.

Відповідно до висновку службового розслідування, затвердженого начальником ГУНП в Львівській області від 24.03.2020, члени комісії вважають до поліцейського СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0113699), застосувати дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом від 01.04.2020 № 1168 "Про застосування дисциплінарних стягнень до працівників Яворівського ВПГУНП" до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом начальника ГУ НП в Львівській області від 08.04.2020 № 101 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції 08.04.2020 за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію"(у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Підстави для звільнення: наказ ГУ НП в Львівській областівід 01.04.2020 № 1168).

Позивач, не погоджуючись з висновком службового розслідування та вказаними наказами, звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Закон України «Про Національну поліцію» від 02.11.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 8 Закону №580-VIII поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейському заборонено виконувати злочинні чи явно незаконні розпорядження та накази. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Нормою частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 4 частини 6 статті 19 Дисциплінарного статуту обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, зокрема. є вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення, а також настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку.

Згідно з частин 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Приписи частин 1, 2 статті 22 Дисциплінарного статуту визначають, що дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Правила етичної поведінки поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаних Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Спір у цій справі виник у зв`язку із притягненням поліцейського до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, що пов`язано з подіями, за наслідками яких до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

Позивач не погоджується із застосуванням до нього найсуворішого виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Вважає, що комісією не враховано, що на час службового розслідування ОСОБА_1 оголошено лише підозру, проте відсутній обвинувальний вирок, що набрав законної сили щодо даної події і дані факти є предметом перевірки під час досудового розслідування в кримінальному провадженні № 00000209, що знаходиться в провадженні ТУ ДБР у м. Львові.

При цьому суд зазначає, що наявність або відсутність вироку, який набрав законної сили, а також кримінального провадження щодо факту або певної особи, не є перешкодою для вирішення питання щодо застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, оскільки кримінальна та дисциплінарна відповідальність є різними видами відповідальності.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

За висновком службового розслідування, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що відомості, які стали підставою для його призначення є такими, що знайшли своє підтвердження, встановлено, що позивачем допущено порушення службової дисципліни, а саме ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п. 5 розділу І, п. 1 розділу II, п. 3 розділу IV Правил стичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, ч. 1, п. 1, 2, 3, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-V, п. 1 ч. 1 Розділу ІІ та ч. 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) НПУ, затвердженої наказом МВС України віл 16.02.2018 № 111, а також п. 1 ч. 5 та п. 1 ч. 13 розділу ІІ Типового положення про відокремлені структурні підрозділи (відділи, відділення поліції) ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНИ від 12.03.2016 № 22, щодо обов`язку поліцейського за будь-яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, зокрема: верховенства права, законності, відкритості та прозорості, справедливості та рівності; бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно - правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, керуючись хибним почуттям власної безкарності, перебуваючи у відпустці, вступив із громадянином у неслужбові стосунки, та при зустрічі отримав у нього неправомірну вигоду, тобто вчинив дисциплінарний проступок, що дискредитує та підриває авторитет поліції.Зазначені факти не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділах якої проходить службу ОСОБА_1 , і який згідно своїх обов`язків зобов`язаний вчиняти дії щодо підтримання правопорядку, а й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції держави в європейську спільноту.

Суд враховує, що рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, хоч і прийнято в тому числі на підставі відомостей, наявних в матеріалах кримінального провадження, розпочатого відносно нього ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України, однак ґрунтується на самостійних правових підставах.

На думку суду, порушення, зафіксовані у висновку службового розслідування, у своїй сукупності свідчать про вчинення, зокрема, позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, несумісного з продовженням служби у поліції.

За практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatismutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X.vAustria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatismutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v TheUnitedKingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85).

Склад дисциплінарного проступку у діях позивача був встановлений службовим розслідуванням на підставі доказів та пояснень допитуваних службових осіб та аналізувався під кутом зору Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179.

На підставі наведеного суд відхиляє доводи позивача про відсутність вироку у кримінальній справі, як подію, з якою позивач пов`язує можливість звільнення його з посади.

Подібний висновок вже був висловлений у постановах Верховного Суду від 28.02.2020 у справі № 825/1398/17, від 06.03.2020 у справі № 804/1758/18.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також висновком службового розслідування встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 в порушення вимог п. 1 ч. 1. роздій у II та ч. 1 розділу ІХ Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) НПУ, затвердженої наказом МВС України від 16.02.2018 № 111, а також п. 1 ч. 5 та п. 1 ч. 13 розділу II Типового положення про відокремлені структурні підрозділи (відділи, відділення поліції) ГУНП у Львівській області, затвердженого наказом ГУНП від 12.03.2016 № 22, перебуваючи на службі в складі наряду СРПП № 3 Яворівського ВП ГУНП отримавши повідомлення про правопорушення (ЄО піл 01.02.2020 № 1108 та ЄО від 02.02.2020 № 1115), на місце події не виїхав, а в «ІПНП» вніс недостовірну інформацію про виконання завдання, чим допустив грубі порушення службової дисципліни, зокрема основних обов`язків поліцейського, передбачених ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, п. 5 розділу І, п. І розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом MRC України від 09.11.2016 № 1179 та ч. 1, п. 1, 2. 3, ч. 3 ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII.

Відповідно до рапорту старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 та т.в.о. заступника начальника ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області Володимира Сороки від 26.02.2020 ними здійснено перевірку стану дотримання працівниками СРПП № 3 ПП Яворівського ВП службової дисципліни та законності, запобігання надзвичайних подій за їх участі, 24.02.2020 мобільною групою ВІОС УКЗ ГУНП вибірково перевірено матеріали ЄО Яворівського ВП, які розглянуті по спрощеній системі, у ході чого, зокрема, установлено що:

- 01.02.2020 о 21:12 в Яворівський ВП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 щодо нанесення йому тілесних ушкоджень (ЄО Яворівського ВП № 1812). В системі «Цунамі» стоїть відмітка поліцейського СРПП №3 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 : «про прибуття на місце події 01.02.2020 о 21:33» та про результати виконання завдання доповів електронним рапортом - «при спілкуванні з заявником останній в категоричній формі відмовився від допомоги працівників поліції та написання заяви претензій ні до кого не має».

- 02.02.2020 о 00:09 в Яворівський ВП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_6 щодо домашнього насильства (ЄО Яворівського ВП № 1108). В системі «Цунамі» стоїть відмітка поліцейського СРПП №3 старшого сержанта поліції ОСОБА_1 : «про прибуття на місце події 02.02.2020 о 00:56» та про результати виконання завдання доповів електронним рапортом - «при прибутті на місце події заявниця пояснила, що конфлікт вичерпано та вона з чоловіком спілкувалася на підвищених тонах, дзвонила на 102, бо боялась, що конфлікт переросте в бійку. Від написання заяви відмовилась, претензій ні до кого немає».

Під час моніторингу в системі ІПНП «треків» маршруту слідування наряду СРПП під чає виконання завдань по вищевказаних СО установлено, що поліцейські на місце події не виїжджали.

Відповідно до п.п.1 п.1 та п. 6 розділу II Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України № 111 від 16.02.2018, чинної на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Інструкція №111), органи (підрозділи) поліції та їх посадові особи під час реагування на правопорушення або події повинні здійснюватиреагування на всі повідомлення про правопорушення або події, інформація про які отримана в будь-який спосіб, направлення на місця подій сил і засобів поліції, необхідних для захисту прав і свобод людини, гарантованих Конституцієюта законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяння їх реалізації.Поліцейський незалежно від місцеперебування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно здійснити всі необхідні заходи щодо безумовного виконання такого доручення.

Згідно з п. 5 розділу IX Інструкції № 111 за відсутності (несправності) у наряду поліції планшетного пристрою, нестійкого рухомого (мобільного) зв`язку всі відмітки в системі ІПНП про «призначення», «прийняття», «прибуття» та «виконання» завдання, іншу необхідну інформацію за результатами реагування на правопорушення або події вносить диспетчер (оперативний черговий).

Відповідно до п. 2 розділу II Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого наказом МВС України від 03.08.2017 № 676 (далі - Положення № 676), система ІПНП призначена, зокрема, для використання програмних компонентів геоінформаційних підсистем для візуалізації інформації у вигляді електронних карт, автоматичної зміни зображеного образу об`єкта в залежності від зміни його характеристик, зміни масштабу та деталізації картографічної інформації в інформаційних ресурсах.

Згідно з п. 5 розділу IV Положення № 676 кожна дія користувача щодо отримання інформації з інформаційних ресурсів системи ІПНП фіксується у спеціальному електронному архіві.

ОСОБА_1 у письмових поясненнях зазначає, що на виклик відреагував вчасно, прибувши на місце виклику ОСОБА_5 , який повідомив що допомоги поліції не потребує, що претензій ні до кого немає, із своїм знайомим уже примирився. Дані з службового планшету не завжди є достовірними так як в сільській місцевості немає покриття інтернету та часто службові планшети є несправними та не працюють коректно, а також часто є незарядженими і потребують постійної підзарядки, заряджаються по мірі можливості. Виконання викликів часто не співпадає з інформацією в службових планшетах через те, що планшети є виключеними, а виклики черговий ВП повідомляє в телефонному режимі не залежно від роботи планшету. А також, подання електронних рапортів відбувається після виконання завдання, тобто виклику працівників поліції та завершення роботи по даній події.

При цьому суд встановив, що листом УІАП ГУНП у Львівській області від 23.11.2020 № 1834/21/01/2-2020 повідомлено, що у період з 20:00 01.02.2020 по 08:00 02.02.2020 зафіксовано треки 4 активованих логістичних пристроїв (планшетів) СРПП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області.

Також згідно з наданою УІАП інформацією, в архіві геоінформаційної системи ІПНП геотреки планшетного пристрою з кодом 18948 (планшет ОСОБА_1 ) наявні тільки в період з 03:41 до 07:59 02.02.2020. В архіві роботи інформаційних систем ІПНП містяться дані, що ОСОБА_1 протягом часу з 20:00 01.02.2020 по 08:00 02.02.2020 здійснював запити в ІПНП зі свого планшетного пристрою.

Суд звертає увагу, що в підтвердження належного покриття мережі Інтернет свідчить подання ОСОБА_1 із свого планшетного пристрою електронних рапортів по матеріалах ЄО № 1108, № 1115.

У картці 102 в графах «прийняв», «прибув», «виконано» зазначено « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Представник відповідача у судовому засідання зазначив, що згідно з наданою УІАП ГУНП у Львівській області інформацією, версія прошивки планшетного пристрою ОСОБА_1 : LIS-M, отже електронні рапорти надсилалися позивачем з активного (робочого) планшетного пристрою. Диспетчер встановлює відстань до місця події відповідно до поданої інформації заявником. У картці 102 у графі «відстань» міститься інформація, яка фіксується автоматично в залежності від пройденого шляху наряду поліції до місця події.

Також звертає увагу суду, що відповідно до долучених до матеріалів справи карток 102 за матеріалами ЄО № 1108, № 1115 початкова відстань дорівнює кінцевій відстані, що вказує на те, що екіпаж поліції на місце події не виїжджав або позивачем самовільно було відключено геодані планшетного пристрою.

Згідно з п.п. 6-8 розділу XIII Інструкції №111 наряди поліції забезпечуються планшетними пристроями з програмним забезпеченням, за допомогою якого здійснюється інформаційна взаємодія з інформаційними ресурсами системи ІПНП. Старший наряду поліції відповідає за збереження планшетного пристрою (за наявності) та роботу з ним під час чергування. Під час несення служби забороняється вимикати планшетний пристрій та змінювати будь-які налаштування. У разі виявлення збоїв у роботі планшетного пристрою старший наряду за можливості може використати інший вид зв`язку та інше кінцеве обладнання для інформування диспетчера та оперативного чергового. Налаштування планшетних пристроїв, підтримання їх програмного функціонування в робочому стані покладається на працівників управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП.

За оперативність прибуття нарядів поліції на місце події, результати роботи на місці вчинення правопорушення або події відповідає старший наряду (для ГРПП - старший ГРПП, для СОГ - відповідальний по ТВП або слідчий (дізнавач), який входить до складу наряду) (п. 15 розділу XIII Інструкції №111 )

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів врегульовано Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 (далі - Інструкція №1026).

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1026 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно п. 4 розділу ІІ Інструкції № 1026 під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Відповідно до п. 5 розділу II Інструкції №1026 включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Пунктом 1 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція може закріплювати на форменому одязі, автоматичну фото- і відеотехніку, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб.

Таким чином незабезпечення постійної роботи портативного відеореєстратора поліцейським тягне негативні правові наслідки, оскільки створює перешкоди в належній реалізації функцій Поліції в зазначених сферах.

У судовому засіданні ОСОБА_1 зазначив, що під час несення служби з 01.02.2020 по 02.02.2020 портативний відеореєстратор не вмикав.

Отже, сам факт незабезпечення поліцейським постійної роботи портативного відеореєстратора під час чергування, окрім передбачених Інструкцією № 1026 винятків (виникнення у поліцейського особистого приватного становища), спричиняє шкідливі наслідки такої протиправної поведінки.

Також відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків.

Згідно з п.п. 3, 5 розділу II «Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства», затвердженого сумісним наказом МСП/МВС України від 13.03.2019 № 369/180, фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, на які відповідає поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Про наявність та можливі наслідки дії таких чинників/обставин поліцейський уповноваженого підрозділу поліції робить запис у відповідній позиції форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства.

При цьому, згідно з карткою 102 ЄО № 1115 інформація про проведені дії відсутня.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не було дотримано вимог передбачених Закону України "Про запобігання та протидії домашньому насильству", Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, не здійснено перевірку відповідної інформації.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 зазначив, що декілька разів здійснював виклики за номером 102. Підтвердив, що ОСОБА_1 та інші поліцейські приїжджали за його викликами. Зазначив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому дати викликів пригадати не може.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 підтвердив, що разом із ОСОБА_1 виїжджав за викликами на місце події. При цьому не пам`ятає дати виїзду на місце події.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_1 ствердив, що виїжджав за викликами на місце події. Відереєстратор не вмикав, оскільки не було такого обов`язку.

Суд зазначає, що покази свідків не спростовують зібрані під час службового розслідування докази та факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Враховуючи зазначене, твердження позивача про відсутність покриття мережі Інтернет та про несправний планшет, суд не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів, що підтверджують використання позивачем як мережі Інтернет так і свого планшетного пристрою.

При цьому, суд звертає увагу, що саме надзвичайна подія за участі ОСОБА_8 (в межах кримінального провадження № 00000209) була підставою для призначення службового розслідування. У ході службового розслідування відомості, що стали підставами для його проведення, знайшли своє підтвердження.

А отже, порушення, зафіксовані у висновку службового розслідування, у своїй сукупності свідчать про вчинення, зокрема, позивачем дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни, несумісного з продовженням служби у поліції.

Обставин, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування, судом не встановлено.

Таким чином, оскільки матеріалами службового розслідування встановлено факт порушення позивачем службової дисципліни, тому суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних наказів відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність оскаржених рішень, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування висновку службового розслідування, наказів, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст судового рішення складений 17.12.2020.

Суддя Кедик М.В.