Справа № 640/15800/19
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Адвоката ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся адвокат ОСОБА_1 з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність, що полягає у ненаданні інформації про хід та результати перевірки за його заявою в інтересах ОСОБА_2 від 20.09.2018 про вчинення заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 та прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також про прийняте рішення;

- зобов`язати відповідача повідомити його в письмовому порядку про хід та результати проведеної перевірки за його заявою в інтересах ОСОБА_2 від 20.09.2018 р. про вчинення заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 та прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також про прийняте за результатами перевірки рішення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції, що полягає у ненаданні інформації про результати перевірки за заявою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 20.09.2018 після її завершення. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року в частині задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані, зокрема, тим, що позивач - адвокат ОСОБА_1 не є учасником спірних правовідносин, оскільки звертаючись до Національного агентства з питань запобігання корупції з відповідними заявами, останній діяв виключно в інтересах свого клієнта, а тому жодних прав, свобод та інтересів позивача відповідачем порушено не було, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. Крім того, апелянт звертає увагу суду, що позивач звертався до нього саме з адвокатським запитом та у відповідності до вимог ст. 24 ЗУ № 5076-VI Національним агентством з питань запобігання корупції йому було надано відповідь на його запит, що свідчить про відсутність предмета спору у даній справі. Також, апелянт вказує про помилковість висновку суду першої інстанції, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, що полягає у ненаданні інформації про результати перевірки за заявою адвоката ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 від 20.09.2018 після її завершення, оскільки Національним агентом було надано позивачу відповідь на його запит та при цьому відповідач не зобов`язаний систематично звітувати перед адвокатом стосовно суті запитуваної інформації.

За наведених обставин, відповідач стверджує, що судом першої інстанції було прийнято незаконне та необґрунтоване рішення, яке відповідно до вимог ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02 жовтня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного агентства з питань запобігання корупції на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2020 р та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну правову оцінку дослідженим доказам та прийнято законне і обґрунтоване рішення у відповідності до норм матеріального та з дотриманням норм процесуального права.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи 20.09.2018 адвокатом ОСОБА_1 подано до Національного агентства з питань запобігання корупції заяву про вчинення заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 та прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 правопорушень, пов`язаних з корупцією, у якій просив провести перевірку викладених у заяві фактів та скласти протоколи про вчинені заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 і прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 172-2 КУпАП, які полягають в умисному неповідомленні про наявний реальний конфлікт інтересів, а також у прийняття процесуальних рішень у кримінальних провадженнях №0000399, №0000400, №0000401, №0000402 в умовах реального конфлікту інтересів, які направити для розгляду до суду (а.с. 15-21).

Заява подана адвокатом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 як заявника по вказаних кримінальних провадженнях.

Листом від 25.10.2018 за №31-04/49027/18 позивача повідомлено про те, що НАЗК отримано та взято до розгляду повідомлення від 20.09.2018, і з цього приводу буде проведено перевірку (а.с. 22).

Листом від 12.03.2019 за №12-03-АЗ/2019 позивачем скеровано на адресу НАЗК адвокатський запит, у якому останній просив повідомити (а.с. 25-26):

1) чи закінчена перевірка фактів порушення ст. 28 Закону України "Про запобігання корупції" заступником Генерального прокурора України ОСОБА_3 та прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів за заявою від 20.09.2018;

2) якщо перевірка не закінчена - повідомити, на якій вона стадії;

3) якщо перевірка закінчена - повідомити про результати її проведення; чи складені та направлені до суду НАЗК протоколи про вчинення ОСОБА_3 та прокурором Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст.172-2 КУпАП, за результатами проведеної перевірки фактів, викладених у заяві від 20.09.2018; якщо такі протоколи направлені до суду, повідомити дату їх направлення, назву суду та унікальні номери судових справ, що їм присвоєні.

Листом від 20.03.2019 за № 31-12/21057/19 позивача повідомлено про те, що наразі перевірка триває, тому надати інформацію на запит не є можливим (а.с. 27-28).

Також у вказаному листі позивачу було повідомлено про те, що інформація матеріалів перевірки є службовою та не підлягає розголошенню відповідно до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію у Національному агентстві, затвердженого наказом Голови НАЗК від 22.08.2016 № 44, і до завершення перевірки доступ до документів та інформації є обмеженим.

Крім того, ні Закон України "Про запобігання корупції", ні Порядок обробки повідомлень про корупцію та повідомлень про порушення вимог Закону України "Про політичні партії в України", що надходять до Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженим рішенням НАЗК від 27.10.2017 № 1024, не передбачають норм, які б зобов`язували інформувати осіб, які повідомили про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції", про результати здійсненої перевірки.

19.08.2019 ОСОБА_2 подав звернення до Офісу Президента України стосовно надання інформації про результати перевірки за повідомленням від 20.09.2018.

Листом від 13.09.2019 за № 111-11/68110/19 відповідачем було повідомлено позивачу, що за результатами проведеної перевірки порушень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, за які передбачена адміністративна відповідальність, не встановлено. Разом з тим, у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 встановлено наявність потенційного конфлікту інтересів, який, власне, перестав існувати після доручення проведення досудового розслідування іншому органу. Перевірка завершена 10.04.2019 (а.с. 38-39).

Водночас, позивач вважаючи бездіяльність щодо надання йому інформації протиправною на його адвокатський запит від 12.03.2019 за №12-03-АЗ/2019 протиправною, зокрема щодо повідомлення про результат та завершення проведеної перевірки, звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивач шляхом скерування листом від 12.03.2019 р. за № 12-03-АЗ/2019 адвокатського запиту повідомив відповідача про своє бажання отримати інформацію про результати проведення перевірки за його зверненням, і вона мала бути йому надана, навіть якщо станом на час звернення перевірка не була завершена. Водночас, оскільки по факту завершення перевірки 10.04.2019 позивача не було повідомлено про її результати суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та з урахуванням клопотання апелянта про закриття провадження у справі, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 №2657-XII встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначені Законом України від 13 січня 2011 року № 2939-VI «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон №2939-VI).

Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VІ).

Таким чином, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, реалізуючи свої повноваження, наділені правом вчиняти певні дії на підставі та в межах чинних норм законодавства України, зокрема, надавати інформацію на звернення громадян у порядку Закону № 2939-VI.

Як убачається з матеріалів справи, позивач, як адвокат, вважає протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції, яка виявилася у ненаданні своєчасної повної відповіді на його адвокатський запит.

Правові засади організації діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні врегульовані Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI).

Закон визначає адвокатський запит - як письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту (ч. 1 ст. 24 Закону № 5076-VI).

За приписами ст. 24 Закону № 5076-VI орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів. Орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Виходячи з наведених правових норм, адвокатський запит не є запитом, що направлений на отримання публічної інформації, оскільки може бути спрямований не лише до суб`єктів владних повноважень, але й до будь-якої юридичної особи з метою отримання необхідної адвокату інформації для надання правової допомоги клієнту, у зв`язку з чим відносини, які склалися між позивачем та Національним агентством з питань запобігання корупції щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка виразилась у ненаданні відповіді на адвокатський запит та зобов`язання відповідача надати відповідь на адвокатський запит, не є публічно-правовими у розумінні КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а (провадження №11-1193апп18).

У постанові від 06 лютого 2020 року у справі №640/16398/19 Верховний Суд вказав, що посилання позивача на незастосовність до розглядуваного спору правової позиції Великої Палати Верховного Суду, що висвітлена у постанові від 16 січня 2019 року (справа № 686/23317/13-а), оскільки вона стосується принципово інших обставин та правовідносин є безпідставними, оскільки у вказаній справі зроблено висновок, що вимоги стосовно ненадання відповіді на адвокатські запити не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства (пункт 24 цієї постанови), незалежно від того, кому спрямований такий запит, на захист яких прав, свобод чи інтересів, від імені кого він поданий, який характер носить запитувана інформація та незалежно від її змісту.

Отже, враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги стосовно ненадання відповіді на адвокатський запит не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Аналогічний правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 821/429/17.

Колегія суддів зазначає, що порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст. 19 КАС України, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 319 передбачено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 238 та ч. 1 ст. 319 КАС України ухвалене у цій справі в порядку адміністративного судочинства судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

Керуючись ст. ст. 238, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Національного агентства з питань запобігання корупції задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 серпня 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким провадження у справі № 640/15800/19 за адміністративним позовом закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович