Справа № 520/12266/2020
Суддя: Біленський О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Харків
10 грудня 2020 р. справа № 520/12266/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Біленського О.О.,

при секретарі судового засідання Пузіковій А.С.,

за участі:

представника позивача - Кайдашов В.С.,

представника відповідача - Грон О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) та Командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 та Командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 «Про результати службового розслідування» від 07.04.2020 за №56 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і накладення дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА»;

- визнати протиправним та скасувати наказ №29-РС від 03.05.2020 Командира 37 окремого мотопіхотного батальйону 56 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого лейтенанта ОСОБА_2 , згідно з яким прапорщика ОСОБА_1 увільнено від займаних посад та призупинено військову службу, дію контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України з 15 березня 2020 року;

- визнати протиправним та скасувати наказ №173 від 05.05.2020 командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 згідно з яким ОСОБА_3 , командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 « 15» березня 2020 року, увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу по контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03.05.2020 №29-РС, призупинити строк військової служби, вислугу років для призначення пенсії та вислугу у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключити зі всіх видів забезпечення з 15 березня 2020 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.09.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 та Командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом. Наразі несення військової служби проходить у військовій частині Міністерства оборони України НОМЕР_2 . Під час проходження військової служби, відповідно до Відпускного квитка №78 від 22.02.2020, прапорщику ОСОБА_1 надана основна щорічна відпустка терміном на 20 діб (з відбуттям до м. Десна Чернігівської області), тобто в період з 23.02.2020 по 14.03.2020 включно. У вказаному квитку зазначено, що прапорщик ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до місця служби у в/ч НОМЕР_2 до 08:00 години 15.03.2020. Під час перебування у відпустці та фактичного знаходження у м. Десна (в/ч НОМЕР_4 ), позивач почав відчувати розлад стану свого здоров`я, через що 13.03.2020 (під час перебування у відпустці) звернувся до медичної частини військової частини НОМЕР_4 задля проходження лікування. Довідками начальника медичної частини військової частини НОМЕР_4 від 13.03.2020 та 17.03.2020 підтверджується, що ОСОБА_1 потребує звільнення від виконання службових обов`язків з кінцевим терміном по 21.03.2020, оскільки має діагноз гострого катарального отиту. Зазначений факт перебування на амбулаторному лікуванні також підтверджується листом військової частини НОМЕР_4 від 27.07.2020 за №91189. За час перебування під наглядом лікарів позивач неодноразово зв`язувався зі своїм безпосереднім керівництвом Військовій частині НОМЕР_2 , а саме: командиром зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 старшим сержантом ОСОБА_4 та сержантом ОСОБА_5 , задля підтвердження обставин. Після проходження курсу лікування позивач не мав можливості з`явитись до військової частині Міністерства оборони України НОМЕР_2 задля подальшого проходження військової служби через запровадження карантинних заходів, оскільки відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року з 12 березня по 3 квітня 2020 року на усій території України встановлено карантин та заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, а також заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні. Про такі обставини позивач доповідав своєму безпосередньому керівництву та фактично знаходився у військовій частині в м. Десна Чернігівської області. Проте, після прибуття позивачем до військовій частині Міністерства оборони України НОМЕР_2 для подальшого проходження військової служби йому повідомлено про порушене 15.03.2020 стосовно нього службове розслідування. Відповідно до витягу із наказу № 29-РС від 03.05.2020 Командира 37 окремого мотопіхотного батальйону 56 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого лейтенанта ОСОБА_2 - прапорщика ОСОБА_1 увільнено від займаних посад та призупинено військову службу, дію контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України з 15 березня 2020 року. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 №173 від 05.05.2020 - прапорщика ОСОБА_1 , командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 « 15» березня 2020 року, увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу по контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03.05.2020 №29-РС, призупинено строк військової служби, вислугу років для призначення пенсії та вислугу у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключено зі всіх видів забезпечення з 15 березня 2020 року. Позивач вважає дії щодо видачі вищенаведених наказів незаконними та такими, що порушують права та законні інтереси позивача. З огляду на викладене, позивач вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Через канцелярію суду 12.10.2020 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.02.2020 року № 101 та відпускного квитка №78 від 22.02.2020 року прапорщик ОСОБА_1 вибув у основну щорічну відпустку терміном на 20 діб (з 23.02.2020 по 15.03.2020 року). У вказаному квитку зазначено, що прапорщик ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до місця служби у військову частину НОМЕР_2 до 08:00 години 15.03.2020 року. 15.03.2020 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 надійшов рапорт від тимчасово виконуючого обов`язки командира зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_6 про те, що командир зенітно артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 прапорщик ОСОБА_1 станом на 08 годину 10 хвилин 15.03.2020 року не повернувся з відпустки. На підставі рапорту старшого солдата ОСОБА_6 командир військової частини наклав резолюцію щодо призначення службового розслідування по даному факту. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15.03.2020 року № 82 призначено службове розслідування та доручено його проведення молодшому сержанту ОСОБА_7 . Під час проведення службового розслідування на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 жодних документів підтверджуючих перебування прапорщика ОСОБА_1 у шпиталі не надходило. Службовим розслідуванням встановлено, що не повернувшись своєчасно з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 , прапорщиком ОСОБА_1 порушено вимоги статей 3, 4, 11, 12, 13, 16, 26, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 Кримінального Кодексу України, за що наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 07.04.2020 року №56 на прапорщика ОСОБА_1 , було правомірно накладено дисциплінарне стягнення передбачене п. «в» ст. 48, 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України «сувора догана», підстави для скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 «Про результати службового розслідування» від 07.04.2020 за №56 - відсутні. Окрім цього, відносно оскаржуваних наказів №29-РС від 03.05.2020 Командира 37 окремого мотопіхотного батальйону 56 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого лейтенанта ОСОБА_2 та №173 від 05.05.2020 командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , представник відповідача зазначив, що вказані накази були прийняті відповідно до приписів ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на підставі повідомлення військового коменданта військової комендатури м. Волноваха майора ОСОБА_8 про внесення до ЄРДР інформації про кримінальне правопорушення, відносно військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 від 02 травня 2020 року №938, що надійшло до військової частини НОМЕР_2 за вх. №512 від 03.05.2020 року. Отже підстави для скасування вказаних наказів відсутні. З огляду на викладене представник відповідача вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якій підтримав позицію, викладену у адміністративному позові.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав та мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що позивач є військовослужбовцем та проходить військову службу за контрактом у військовій частині Міністерства оборони України НОМЕР_2 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 23.02.2020 року № 101 та відпускного квитка №78 від 22.02.2020 року прапорщик ОСОБА_1 вибув у основну щорічну відпустку терміном на 20 діб, а саме з 23.02.2020 по 14.03.2020 року, з відбуттям до м. Десна Чернігівської області. У вказаному квитку зазначено, що прапорщик ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до місця служби у військову частину НОМЕР_2 до 08:00 години 15.03.2020 року.

15.03.2020 року на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 надійшов рапорт від тимчасово виконуючого обов`язки командира зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_6 про те, що командир зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 прапорщик ОСОБА_1 станом на 08 годину 10 хвилин 15.03.2020 року не повернувся з відпустки.

На підставі рапорту старшого солдата ОСОБА_6 командир військової частини наклав резолюцію щодо призначення службового розслідування по даному факту.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15.03.2020 року №82 призначено службове розслідування та доручено його проведення молодшому сержанту ОСОБА_7 .

Зі змісту акту службового розслідування вбачається, що згідно пояснення старшого сержанта ОСОБА_4 прапорщик ОСОБА_1 знаходиться у відпустці з 23.02.2020 року строком на 20 діб. По закінченні відпустки даний військовослужбовець повідомив що «знаходиться в шпиталі смт.Десна, але підтверджуючі документи не надає». Згідно пояснення сержанта ОСОБА_9 старший прапорщик ОСОБА_1 перебуваючи в щорічній основній відпустці з 23.02 2020 року строком на 20 діб потрапив до шпиталю смт Десна за станом здоров`я. Підтверджуючих документів не надає.

За наслідками службового розслідування встановлено порушення вимог нормативно-правових акті, інших актів законодавства, а саме: не повернувшись своєчасно з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 , прапорщиком ОСОБА_1 порушено вимоги статей 3, 4, 11, 12, 13, 16, 26, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 Кримінального Кодексу України. Відповідно до п."в" статті 48, статті 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України запропоновано притягнути до дисциплінарної відповідальності і накласти дисциплінарне стягнення "сувора догана".

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 «Про результати службового розслідування» від 07.04.2020 за №56, за неповернення з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 командиром відділення зенітно-артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 прапорщиком ОСОБА_1 , порушення вимоги статей 3, 4, 11, 12, 13, 16, 26, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 407 Кримінального Кодексу України; відповідно до п."в" статті 48, статті 54 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України притягнуто до дисциплінарної відповідальності і накладено дисциплінарне стягнення "сувора догана".

З пояснень представника відповідача вбачається, що під час проведення службового розслідування на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 жодних документів підтверджуючих перебування прапорщика ОСОБА_1 у шпиталі не надходило, позивачем та його представником не надано до суду жодного доказу, на спростування вказаного твердження.

З наявних матеріалів справи вбачається, що до військової частини НОМЕР_2 за вх. №512 від 03.05.2020 року надійшло повідомлення військового коменданта військової комендатури м. Волноваха майора ОСОБА_8 про внесення до ЄРДР інформації про кримінальне правопорушення, відносно військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 від 02 травня 2020 року №938.

На підставі вказаного повідомлення був виданий Наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 03.05.2020 року №29-РС (по особовому складу), в якому зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прапорщика ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира 56 окремої мотопіхотної бригади УВІЛЬНИТИ від займаної посади ПРИЗУПИНИТИ військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 15 березня 2020 року.

Також, судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 03.05.2020 року №29-РС виданий наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2020 року №173 (по стройовій частині), де п.3 прапорщика ОСОБА_1 , командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 « 15» березня 2020 року, увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 03.05.2020 року №29-РС, призупинити строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключити зі всіх видів забезпечення з «15» березня 2020 року. Облікові документи направити до Великобурлуцького районного військового комісаріату Харківської області.

Не погоджуючись з вказаними наказами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

По суті спірних правовідносин судом встановлено наступне.

Під час судового розгляду справи сторонами не заперечувались факт того, що позивач повинен був повернутись з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 саме 15.03.2020 року об 8:00 год. та фактичне повернення позивача 05 травня 2020 року до розташування військової частини НОМЕР_2 . Відповідно, суд вважає вказані твердження доведеними.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач під час перебування у відпустці 13.03.2020 року звертався до медичної частини в/ч НОМЕР_4 зі скаргами на стан здоров`я. З 13.03.2020 по 21.03.2020 року позивач перебував на амбулаторному лікуванні.

Згідно з положеннями статті 261 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України «Про прибуття військовослужбовців, яких направлено до військового закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування", начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний у той самий день повідомити командира військової частини, з якої вони прибули, а про військовослужбовців, які прибули з інфекційними захворюваннями, - також найближчий санітарно-епідеміологічний заклад охорони здоров`я. Військовослужбовці, які захворіли в період відпустки або відрядження, на стаціонарне лікування направляються начальниками відповідних органів управління Служби правопорядку в гарнізонах або військовими комісарами.

Відповідно до статті 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України Начальник військового закладу охорони здоров`я зобов`язаний за п`ять днів до виписки військовослужбовців повідомити про це командира військової частини, з якої вони прибули. У день виписки із військового закладу охорони здоров`я військовослужбовцям видаються відповідні документи і вони самостійно (якщо не прибув супроводжуючий із військової частини) направляються до військової частини, з якої прибули. Після повернення до військової частини і доповіді безпосередньому командирові (начальникові) військовослужбовці направляються до медичного пункту військової частини, де здають медичні документи; інші документи здаються сержантові із матеріального забезпечення (старшині) роти".

В матеріалах справи міститься відповідь на адвокатський запит Військової частини НОМЕР_4 від 27.07.2020 року за вих.№1189, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_10 з 13.03.2020 по 21.03.2020 року перебував на амбулаторному лікуванні в військовій частині НОМЕР_4 з гострим правобічним катаральним отитом. Також доведено до відома, що Військової служби правопорядку на території військової частини НОМЕР_4 не має, вона знаходиться на території 169 Навчального центру селища Десна. Надано адвокату позивача завірену копію журналу реєстрації амбулаторних хворих військової частини НОМЕР_4 , як відомість щодо перебування ОСОБА_1 па амбулаторному лікуванні з 13.03.2020 - 21.03 2020 року.

Окремо суд наголошує, що у вказаній відповіді зазначено, що ОСОБА_1 не перебував у розпорядженні військової частини НОМЕР_4 у вказаний період, так як не перебував на стаціонарному лікуванні, а лише проходив амбулаторне лікування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не перебував на стаціонарному лікуванні, жодної перешкоди для своєчасного повернення з відпустки у нього не було, матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про неможливість повернення 15.03.2020 року позивача з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 .

Окрім цього, вказаними доказами спростовується твердження позивача, викладене у адміністративному позові, що позивач фактично знаходився у військовій частині в м. Десна Чернігівської області. Матеріали справи не містять інформації де фактично перебував позивач у вказаний період та до 05.05.2020 року (часу прибуття позивача до Військової частини НОМЕР_2 ).

Також суд зазначає, що твердження позивача, що відповідно до пункту1.6 Інструкції №82, службове розслідування не повинно проводитися в період перебування військовослужбовця, стосовно якого проводиться розслідування, у відпустці або на лікуванні, не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки на час проведення службового розслідування строк відпуски позивача скінчився, а доказів перебування позивача на стаціонарному лікуванні матеріали справи не містять. При цьому матеріали справи не містять жодного доказу направлення позивача на стаціонарне лікування начальником відповідного органу управління Служби правопорядку в гарнізонах або військовим комісаром.

Відносно тверджень позивача, що після проходження курсу лікування позивач не мав можливості з`явитись до військової частині Міністерства оборони України НОМЕР_2 задля подальшого проходження військової служби через запровадження карантинних заходів, оскільки відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року з 12 березня по 3 квітня 2020 року на усій території України встановлено карантин та заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, а також заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні, суд зазначає наступне.

Згідно статті 191 «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України». Затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008. Відпустку може бути продовжено в разі затримки на шляху до місця проведення відпустки або неможливості виїзду з місця проведення відпустки внаслідок непередбачених перешкод у сполученні або через хворобу військовослужбовця, який прямує у відпустку або повертається з неї, на підставі документів, засвідчених посадовими особами, зазначеними в абзаці другому пункту 147 цього Положення, - на фактичний строк затримки, що підтверджується відповідними документами.

Право продовження військовослужбовцю відпустки належить начальнику органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або військовому комісару за місцем проведення відпустки. Про строки і причини затримки начальник органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або військовий комісар негайно повідомляє командира (начальника) військової частини, з якої прибув військовослужбовець, і робить відповідну позначку у відпускному квитку.

До військової частини, військової служби правопорядку у ЗСУ, військового комісару за місцем проведення відпустки ОСОБА_1 з повідомленнями, рапортами, клопотаннями з приводу неможливості своєчасного повернення з відпустки у зв`язку з карантинними обмеженнями транспортних перевезень не звертався, доказів таких звернень до військової частини та до суду позивач не надав.

Окрім цього, з пояснень представника відповідача вбачається, що військовослужбовцям, котрі не мали змоги своєчасно повернутися з відпусток (відряджень) та повідомили про це своїх безпосередніх командирів, за усним розпорядженням командира військової частини виділявся службовий транспорт з метою забезпечення своєчасної явки до розташування військової частини. Отже командуванням військової частини були вжиті всі можливі заходи щодо повернення військовослужбовців з відпусток.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що актом службового розслідування правомірно встановлено факт, що не повернувшись своєчасно з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_2 , прапорщиком ОСОБА_1 порушено вимоги статей 3, 4, 11, 12, 13, 16, 26, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України; ст. 1, 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України; вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.407 Кримінального Кодексу України.

Зокрема, прапорщиком ОСОБА_1 порушено вимоги:

- ст.3 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - Військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

- ст.4 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - Повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

- ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - Необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку І дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

- ст. 12 Статуту внутрішньоїслужби Збройних Сил України - Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові.

- ст.13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - Військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

- ст.16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

- ст.26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - Військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно- правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

- ст.49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України - Військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

- ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

- ст.2 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - Військова дисципліна грунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

- ст.3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

- ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України - Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно, застосування у відношення позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є правомірним та вчиненим на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таким чином, підстави для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 «Про результати службового розслідування» від 07.04.2020 за №56 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності і накладення дисциплінарного стягнення «СУВОРА ДОГАНА» - відсутні, відповідно суд відмовляє в задоволенні вказаної позовної вимоги.

Відносно позовних вимог визнати протиправним та скасувати наказ №29-РС від 03.05.2020 Командира 37 окремого мотопіхотного батальйону 56 окремої мотопіхотної бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » старшого лейтенанта ОСОБА_2 та визнати протиправним та скасувати наказ №173 від 05.05.2020 командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Судом встановлено, що саме на підставі повідомлення військового коменданта військової комендатури м. Волноваха майора ОСОБА_8 про внесення внесення до ЄРДР інформації про кримінальне правопорушення, відносно військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 від 02 травня 2020 року №938, що надійшло до військової частини НОМЕР_2 за вх. №512 від 03.05.2020 року був виданий Наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 03.05.2020 року №29-РС (по особовому складу), в якому зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прапорщика ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні командира 56 окремої мотопіхотної бригади УВІЛЬНИТИ від займаної посади ПРИЗУПИНИТИ військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з 15 березня 2020 року.

Згідно Наказу Генерального штабу Збройних Сил України № 124 від 07.04.2017 року «Про затвердження Інструкції з діловодства у Збройних Силах України», в п. 2.3.2 зазначено Накази по особовому складу видаються з питань щодо: призначення військовослужбовців на посади відповідно до Номенклатури посад для призначення військовослужбовців; звільнення від займаних посад, зарахування військовослужбовців у розпорядження відповідних командирів відповідно до Номенклатури посад для призначення, переміщення, звільнення, присвоєння рангів, зарахування на стажування та включення до кадрового резерву, установлення розмірів посадових окладів державних службовців.

Наказом Міністерства оборони України № 333 від 26.05.2014, а саме розділом 11, пунктом 11.1 визначено Накази по особовому складу є основними документами, які визначають службове становище офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу. Вони видаються посадовими особами, яким Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153 (зі змінами) (далі - Положення), і наказами Міністерства оборони надано право присвоєння військових звань, призначення на посади, укладення і продовження строку контракту, звільнення з військової служби.

Отже наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 03.05.2020 року №29-РС (по особовому складу), виданий згідно вимог чинного законодавства та у відповідності до нормативних та керівних документів.

Також судом встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 03.05.2020 року №29-РС виданий наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2020 року №173 (по стройовій частині), де п.3 прапорщика ОСОБА_1 , командира відділення зенітного артилерійського взводу військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 « 15» березня 2020 року, увільненого від займаної посади та якому призупинено військову службу, дію контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 03.05.2020 року №29-РС, призупинити строк військової служби, вислуги років для призначення пенсії та вислуги у військовому званні, виплату грошового та здійснення продовольчого, речового забезпечення, виключити зі всіх видів забезпечення з « 15» березня 2020 року. Облікові документи направити до Великобурлуцького районного військового комісаріату Харківської області.

Згідно Наказу Генерального штабу Збройних Сил України №124 від 07.04.2017 року Про затвердження Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, в п.2.3.3 зазначено, що Накази по стройовій частині видаються з питань щодо: зарахування військовослужбовців до списків особового складу, на види забезпечення та виключення з них; зміни персональних облікових даних особового складу; перебування на лікуванні та повернення на службу з лікувального закладу; звільнення від виконання службових обов`язків за станом здоров`я і виходу на службу після хвороби; прийняття та здавання військовослужбовцем справ і посади; призначення, переміщення та звільнення працівників Збройних Сил України (крім державних службовців).

Наказ командира військової частини по стройовій частині видається на підставі наказу по особовому складу в якому зазначено номер наказу яким призупинено військову службу, демографічні відомості.

Враховуючи вищевикладене, наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 05.05.2020 року №173 (по стройовій частині) виданий відповідно до вимог чинного законодавства та при наявності відповідних підстав.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволенні адміністративного позову в цій частині.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Суд зазначає, що оскаржувані накази прийнято відповідачем на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, що свідчать про протилежне, до суду не надано.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) та Командира військової частини НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_2 (код ЄДРПОУ військової частини НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням приписів п.3 Прикінцевих положень КАС України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.12.2020 року.

Суддя Біленський О.О.