Справа № 520/6871/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року Справа № 520/6871/19
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова В.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "СКАЙТОРГ" про накладання адміністративного арешту на кошти, -
10.07.2019 року Головне управління ДФС у Харківській області (далі позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайторг" (далі відповідач), в якій позивач просить накласти адміністративний арешт коштів на відкритих рахунках в банках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Скайторг (податковий номер 38954216), а саме: МФО 305299, АТ КБ Приватбанк, номер рахунку НОМЕР_1 , валюта - українська гривня; МФО 305299, АТ КБ Приватбанк, номер рахунку НОМЕР_2 , валюта - українська гривня; МФО 305299, АТ КБ Приватбанк, номер рахунку НОМЕР_3 , валюта - українська гривня; МФО, 328209, Акціонерний банк Південний, номер рахунку НОМЕР_4 , валюта - долар США; МФО, 328209, Акціонерний банк Південний, номер рахунку НОМЕР_5 , валюта - СВРО; МФО, 328209, Акціонерний банк Південний, номер рахунку НОМЕР_5 , валюта - українська гривня.
В обґрунтування позову зазначено, що до головного управління ДФС у Харківській області надійшла податкова інформація про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального ТОВ «Скайторг». На виконання вимог п. 75.3 ст. 75, п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Харківській області видано наказ №4461 від 24.06.2019 року «Про проведення фактичної перевірки господарських об`єктів, в яких здійснює господарську діяльність ТОВ «Скайторг», податковий номер 38954216». Посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області на підставі наказу про проведення фактичної перевірки №4461 від 24.06.2019 року та направлень на перевірку №№6306,6307,6347,6346 від 03.07.2019 року здійснено вихід 08.07.2019 року за адресами господарських об`єктів, в яких здійснює діяльність ТОВ «Скайторг». Після ознайомлення з матеріалами перевірки посадовими особами ТОВ «Скайторг» відмовлено в допуску до проведення перевірки. На підставі п.п.94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна ТОВ «Скайторг» у зв`язку з відмовою від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки. З урахуванням вищенаведених обставин та в силу норм законодавства контролюючий орган уповноважений звернутись до суду з позовною заявою про накладення адміністративного арешту на кошти на відкритих рахунках в банках платника податків.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 року зупинено провадження по справі за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайторг" про накладення адміністративного арешту на кошти до набрання законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/6382/19.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.09.2020 року адміністративну справу №520/6871/19 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №520/6871/19 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 16.10.2020 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.10.2020 року адміністративна справа №520/9319/19 прийнята до провадження суддею Віхровою В.С. та призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Частиною 2 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
17.07.2019 року представником відповідача надано суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначено про протиправність наказу №4461 від 24.06.2019 року, на підставі якого відповідач намагається провести перевірку. Також, вказано, що 09.07.2019 року ТОВ «Скайторг» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу №4461 від 24.06.2019 року.
25.07.2019 року представником позивача надано суду відповідь на відзив, в якій викладено незгоду з позицією відповідача, зазначеній у відзиві, та вказано, що твердження представника відповідача про неправомірність наказу №4461 від 24.06.2019 року не знаходить свого підтвердження, оскільки незаконність наказу є предметом доказування у справі №160/6382/19. Повторного накладення адміністративного арешту майна за рішенням керівника контролюючого органу чи його заступника з підстав накладення першого арешту не здійснювалось.
16.01.2020 року представником позивача надано суду клопотання про заміну ГУ ДФС у Харківській області правонаступником ГУ ДПС у Харківській області.
Суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України постановою від 19.06.2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1, а також реорганізовано територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2. Згідно з додатком 1 та 2 даної Постанови утворено Головне управління ДПС у Харківській області, до якого приєдналось Головне управління ДФС у Харківській області.
Згідно ст. 52 КАС України, процесуальне правонаступництво у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Отже, суд вважає за необхідне здійснити процесуальне правонаступництво шляхом заміни позивача - ГУ ДФС у Харківській області на належного правонаступника - ГУ ДПС у Харківській області.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Основним видом діяльності ТОВ «Скайторг» є роздрібна торгівля пальним (код КВЕД 47.30).
Посадовими особами Головного управління ДФС у Харківській області на підставі наказу про проведення фактичної перевірки №4461 від 24.06.2019 року та направлень на перевірку № № 6306, 6307, 6347, 6346 від 03.07.2019 року здійснено вихід 08.07.2019 року за адресами господарських об`єктів, в яких здійснює діяльність ТОВ «Скайторг».
На виконання вимог п. 80.1 ст. 80 ПК України, посадовими особами ГУ ДФС у Харківській області були надані примірник наказу №4461 від 24.06.2019 року, пред`явлені особисто під підпис направлення на перевірку та пред`явлені службові посвідчення працівників ГУ ДФС у Харківській області.
Після ознайомлення з матеріалами перевірки, керуючим АЗС ТОВ «Скайторг» ОСОБА_1 та товарознавцем ОСОБА_2 було підписані направлення на перевірку № № 6306, 6307, 6347, 6346 від 03.07.2019 та отримані копії наказу №4461.
Однак, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовили в допуску посадовим особам ГУ ДФС у Харківській області до проведення перевірки, обумовлюючи свою позицію тим, що наказ №4461 від 24.06.2019 року буде оскаржуватись в судовому порядку.
На виконання вимог п. 80.2 ст. 80 ПК України, за адресами здійснення виходу на перевірки посадовими особами контролюючого органу були складені акт №4373/20-40- 14/38954216 від 08.07.2019 «Про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки», акт №4374/20-40-14-10/38954216 від 08.07.2019 «Про відмову в допуску до проведення фактичної перевірки». Примірники даних актів під підпис було вручено посадовим особам ТОВ «Скайторг».
У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд накласти арешт на кошти, які перебувають на рахунках ТОВ «Скайторг» (код 38954216), відкритих в банківських установах.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені у статті 94 Податкового кодексу України.
За визначенням, наведеним у пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України, адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.
Згідно з пунктом 94.4 статті 94 Податкового кодексу України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.
Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються за наявності однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника контролюючого органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).
Із системного тлумачення положень статті 94 Податкового кодексу України судом не встановлено, що адміністративний арешт коштів платника податків є похідним від адміністративного арешту майна, відмінного від коштів, і може бути застосований судом виключно у випадку існування рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.
Положення статті 94 Податкового кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.
Натомість, приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.
Не підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у судовому порядку не обмежує право контролюючого органу на звернення до суду про застосування арешту коштів на рахунках відповідача, але за умови наявності відповідних підстав, визначених Податковим кодексом України.
Аналіз вищевказаних норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, та не залежить від наявності рішення контролюючого органу про накладення арешту на майно платника податків.
До аналогічного висновку щодо застосування наведених положень Податкового кодексу України Верховний Суд дійшов під час вирішення справ: № 820/1929/17, постанова від 27 листопада 2018 року, № 813/3943/17, постанова від 29 травня 2019 року, № 813/1910/17, постанова від 14 травня 2019 року.
Крім того, в даному випадку відсутні посилання на підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, як на виключне право контролюючого органу звернення до суду з позовом про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться у банку, лише у разі наявності податкового боргу.
Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючий орган має право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу у відповідній сумі.
Суд зазначає, що норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України не заперечують за змістом одна одну, оскільки регулюють різні правовідносини. Так, норми пункту 94.2 Податкового кодексу України визначають загальні підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків. Натомість підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України врегульовано інше коло суспільних відносин, а саме питання накладення арешту виключно на кошти платника податків та інші цінності, що знаходяться у банках, причому у виключному випадку за відсутності достатнього для погашення податкового боргу майна.
Також суд зазначає, що відповідно до висновків Верховного Суду у справах № 820/5122/18 та №820/1929/17, судом при вирішенні подібних справ необхідно встановити наступні обставини: наявність чи відсутність законних підстав для проведення перевірки відповідача; дотримання позивачем процедури призначення та проведення перевірки; наявність чи відсутність у відповідача підстав відмови посадовими особам контролюючого органу у допуску до перевірки.
Відповідно до п.п. 94.2.3 п. 94.2 ст. 94 Податкового кодексу України, арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
Відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Судом встановлено, що підставою для проведення фактичної перевірки став наказ №4461 від 24.06.2019 року.
ТОВ «Скайторг» було оскаржено наказ №4461 від 24.06.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року у справі №160/6382/19 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Скайторг» задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 24.06.2019 року № 4461 Про проведення фактичних перевірок господарських об`єктів ТОВ СКАЙТОРГ (код за ) у частині включення питань з контролю за дотриманням норм законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами);

- у задоволенні вимог про визнання наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 24.06.2019 року № 4461 Про проведення фактичних перевірок господарських об`єктів ТОВ СКАЙТОРГ (код за ) протиправним та його скасування щодо перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю СКАЙТОРГ у питаннях сфери виробництва та обігу підакцизних товарів відмовлено.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.01.2020 року у справі №160/6382/19 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 р. у справі № 160/6382/19 - залишено без задоволення, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 р. у справі № 160/6382/19 - залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, станом на час розгляду справи судом є таке, що набрало законної сили рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 року у справі №160/6382/19, яким частково скасовано наказ від 24.06.2019 року № 4461 Про проведення фактичних перевірок господарських об`єктів ТОВ СКАЙТОРГ (код за ) у частині включення питань з контролю за дотриманням норм законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Отже, проведення перевірки з наведених підстав є неправомірним, відтак, наказ від 24.06.2019 року № 4461 складено з порушенням в цій частині, а тому дії посадових осіб ТОВ «Скайторг» щодо недопуску до перевірки є правомірними, оскільки позивач не мав права включати вказані підстави до предмета перевірки.

Під час розгляду справи, судом встановлено, відсутність правових підстав для проведення перевірки в частині включення питань з контролю за дотриманням норм законодавства з регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), а відтак, відповідачем правомірно не допущено посадових осіб Головного управління ДФС у Харківській області до проведення перевірки, а тому підстави для накладення адміністративного арешту коштів на відкритих рахунках в банках платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю Скайторг відсутні.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відсутні згідно зі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 9, 11, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 46, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайторг" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 40 Б, офіс 4, ) про накладання адміністративного арешту на кошти відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова