Справа № 620/1706/20
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1706/20 Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Аліменка В.О.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з позивача податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з даними податкового обліку за відповідачем рахується податкова заборгованість з транспортного податку з фізичних осіб. Відповідач самостійно заборгованість не сплатив, у зв`язку з чим податковий орган звернувся до суду.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржувану постанову, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповністю з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником легкового транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель: GLE-350D, універсал-В, об`єм двигуна: 2987, рік випуску: 2015, реєстраційний номер: НОМЕР_1 , зареєстрований за відповідачем 05.04.2017, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , а також роздруківкою ГУ ДПС у Чернігівській області від 17.01.2020.

Згідно копії листа управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 12.02.2020 № 09.05/713 місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Із копії корінця Податкового повідомлення-рішення форми "Ф" від 02.03.2019 № 0-2526 вбачається, що загальна сума податкового зобов`язання ОСОБА_1 за зазначеним Податковим повідомленням-рішенням становить 25000 грн за платежем транспортний податок з фізичних осіб за податковий період - 2019 рік.

Зазначене Податкове повідомлення-рішення позивачем було направлено на адресу реєстрації місця проживання відповідача та отримане останнім 07.03.2019, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення АТ "Укрпошта" .

Із копії корінця Податкової вимоги форми "Ф" від 23.12.2019 № 223122-53 вбачається, що загальна сума податкового боргу ОСОБА_1 станом на 22.12.2019 становить 25000 грн .

Зазначена Податкова вимога була направлена на адресу реєстрації місця проживання відповідача, однак ним отримана не була та повернулася до ГУ ДПС у Чернігівській області.

У зв`язку з несплатою відповідачем у встановлений законом строк податкового боргу позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у податкового органу були відсутні правові підстави для прийняття податкового повідомлення-рішення, оскільки в Переліку легкових автомобілів, з року випуску яким минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2019 (звітного) року, опублікованому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, автомобіль марки Mercedes-Benz, модель: GLE-350D, універсал-В відсутній

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Підпункт 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Як свідчать матеріали справи, за відповідачем, обліковується податковий борг в розмірі 25000 грн., який виник у зв`язку з несплатою транспортного податку.

Вказане податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалося та станом на день звернення до суду не скасоване.

Відповідач не був позбавлений права оскаржувати податкові повідомлення- рішення контролюючого органу протягом строку, визначеного статтею 102 ПК України, однак своїм правом не скористався.

Також вбачається , що вказане рішення, а також податкова вимога, яка виставлялася на податковий борг, що є предметом розгляду в даній справі на підставі ст.59 ПК України, були належним чином вручені відповідачу в порядку ст.42 ПК України, що було підтверджується матеріалами справи.

Як вже було зазначено, відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що транспортний податок не підлягав сплаті, а відтак податкове повідомлення-рішення, на підставі якого виник податковий борг є протиправним.

Згідно з частиною першою статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи (причини пропущення строку для звернення до суду тощо) та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.

Колегія суддів зауважує, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування в даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку, встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту, перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

Отже, вище наведенні норми законодавства, підтверджують, що питання правомірності прийняття позивачем податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги не охоплюється предметом даного позову, оскільки дані рішення суб`єкта владних повноважень не є предметом позову у даній справі, а відтак суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Аналогічний правовий висновок наведений Верховним судомУкраїни у постанові від 11.09.2018 по справі №810/4417/16.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильних висновків про обґрунтованість позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області - задовольнити, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року - скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг по транспортному податку з фізичних осіб в розмірі 25000 грн на р/р: UA0025002, отримувач: УК у м.Чернігові/м.Чернігів/18011000, код отримувача: 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Повний текст постанови складено 17 грудня 2020 року.