Справа № 280/7055/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

21 грудня 2020 року Справа № 280/7055/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (72116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів, буд.51, )

про визнання протиправним та скасування рішення, повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протизаконною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року

зобов`язати Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати за період березень 2016 року та з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач зазначає, що він має статус внутрішньо переміщеної особи та на даний час перебуває на обліку в Бердянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області як отримувач щомісячної страхової виплати у зв`язку із зареєстрованим страховим випадком професійного захворювання, отриманого 21.02.2008. Разом з тим зазначив, що відповідачем за період березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року включно припинено здійснення страхових виплат оскільки він не перебував на обліку у жодному з відділень відповідача. з підстав того, що Макіївським міським відділенням у Кіровському районі йому виплати були зупиненні, а Слов`яським відділенням Донецької області згідно рішення адміністративної комісії Виконавчої дирекції Фонду від 01.11.2015 року з 1 грудня 2015 року призупинило здійснення нарахування та виплату страхових виплат потерпілим на виробництві, як відділення, яке переміщене на територію, що контролюється українською владою та на яке покладено обов`язок виконувати функції переміщеного Макіївського міського відділення у Кіровському районі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування. У липні 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату та нарахування йому страхових виплат за вказані періоди, однак відповіді не отримав. Вважає дії відповідача протиправними та такими, що суперечать вимогам Конституції та інших нормативно-правових актів, у зв`язку із чим просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 12.10.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 11.11.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що після звернення 25.04.2018 ОСОБА_1 до Бердянського відділення Управління у Запорізькій області, позивачеві продовжено страхові виплати з квітня 2018 року, тобто з місяця його звернення. При цьому суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку, визначеному виконавчою дирекцією Фонду. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у позові.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , є внутрішньо переміщеною особою, адресом фактичного місця проживання якої є: : АДРЕСА_2 , про що зазначено у виданій Управлінням соціального захисту населення довідці від 11 квітня 2017 року № /232000727.

До початку проведення антитерористичної операції позивач перебував на обліку та отримував страхові виплати у відділенні ВД ФСНВ у Кіровському районі м. Макіївки Донецької області, правонаступником якого є Управління в Донецькій області.

З квітня 2018 року по теперішній час ОСОБА_1 перебуває на обліку у Бердянському відділенні управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, де до теперішнього часу отримує соціальні виплати у зв`язку із 40% втратою професійної працездатності, що підтверджується довідкою МСЕК про втрату працездатності від 11.03.2008 р.

В період з жовтня 2014 року по лютий 2016 року та з квітня 2016 по жовтень 2016 року ОСОБА_1 також перебував на обліку у Бердянському відділенні управлінні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області та отримував соціальні виплати.

В березні 2016 року та в період з листопада 2016 року по березень 2018 року ОСОБА_1 страхові виплати не отримував оскільки не перебував на обліку у жодному з відділень відповідача.

Відповідачем визнається, що виплати було продовжено на підставі статистичних даних з інформаційно - аналітичної системи Фонду про розмір щомісячних страхових виплат, що здійснювалися раніше. Після звернення ОСОБА_1 25 квітня 2018 року та отримання Протоколу від 07.06.2018 № 15 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, позивачу, Бердянським відділенням Управління у Запорізькій області постановою від 02.07.2018 № 0804/20626/20626/6 продовжено страхові виплати позивачеві з місяця його звернення з 01.04.2018.

Виплати за березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року, на час звернення до суду, відповідачем не здійснені.

Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Як зазначалось судом раніше, позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки від квітня 2017 року № /232000727 про взяття на обліку внутрішньо переміщеної особи, виданої Управлінням соціального захисту населення Приморської районної державної адміністрації Запорізької області.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб визначено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII (надалі - Закон № 1706-VII).

Статтею 1 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 цього ж Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2 цієї статті).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ч. 1 ст. 5 Закону № 1706-VII).

Водночас, ст. 14 Закону № 1706-VII визначено, що внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Як свідчать матеріали адміністративної справи, позивач у 2008 році отримав право на отримання страхових виплат по інвалідності та наразі перебуває на обліку в Бердянському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області та отримує щомісячні страхові виплати.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я регулюються загальнообов`язкове (далі - Закон України № 1105-ХІV).

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закон України № 1105-ХІV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Згідно з п.п. 1 ч. 7 ст. 36 Закон України № 1105-ХІV страхові виплати складаються із страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 47 вказаного Закону, страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду: 1) потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання.

Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв`язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно з цим Законом - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв`язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров`я.

Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку (ч. 5, 6 та 8 ст. 47 вказаного Закону).

У ст. 27 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР "Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 16/98-ВР) передбачено підстави припинення страхових виплат: а) якщо виплати призначено на підставі документів, що містять неправдиві відомості; б) якщо страховий випадок стався внаслідок дії особи, за яку настає кримінальна відповідальність; в) якщо страховий випадок стався внаслідок умисної дії особи; г) внаслідок невиконання застрахованою особою своїх обов`язків щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування; д) в інших випадках, передбачених законами.

В свою чергу ч. 1 ст. 46 Закону України № 1105-XIV вказано, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються:

1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого;

3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку;

4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми;

5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню;

6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Тобто, вказаний перелік є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати страхових виплат з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом (згідно Закону № 16/98-ВР) чи законодавством (згідно Закону № 1105-XIV).

Відповідно до п. 1.5 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду від 27 квітня 2007 року № 24, рішення про призначення (відмову у призначенні) страхових виплат оформляється постановою (у тому числі в разі призначення страхової виплати за рішенням суду), у якій зазначаються дані про потерпілого та осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та їх строки або обґрунтування відмови у виплатах. Копію постанови про призначення (відмову у призначенні), перерахування, компенсацію, припинення та продовження страхових виплат і соціальних послуг потерпілим (членам їх сімей), відшкодування витрат на поховання у разі смерті потерпілого або про повернення зайво виплачених коштів тощо робочі органи виконавчої дирекції Фонду надсилають потерпілому або особам, які мають на це право (пункт 1.18 зазначеного Порядку).

Припиняючи нарахування та виплату позивачеві щомісячних страхових виплат за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача, яке є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді щомісячних страхових виплат суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Щокін проти України, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (цитата у п. 33 цього рішення).

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

11 грудня 2014 року правління Фонду на виконання постанови КМУ від 01 жовтня 2014 року № 531 прийняло постанову № 20 "Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції". Як зазначено в преамбулі цієї постанови, вона прийнята з метою забезпечення безперервності та першочерговості одержання щомісячних страхових виплат та медико-соціальних послуг потерпілими на виробництві (членами їх сімей), які переміщуються з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції.

Як зазначено в п. 1 цього Порядку, він поширюється на фізичних осіб, які постійно проживають в Україні, яких змусили або які самостійно покинули своє місце проживання внаслідок (або з метою уникнення) негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру і які мають право на страхові виплати та страхові витрати на медичну і соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV за фактичним місцем проживання (перебування) (якщо страховий випадок настав до моменту переміщення).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу встановлена втрата працездатності 40%, у зв`язку з чим позивач є інвалідом ІІІ групи безстроково, має зареєстрований страховий випадок професійного захворювання, отриманого у 2008 році та здобув право на отримання страхових виплат по інвалідності. Тобто, страховий випадок настав до моменту переміщення позивача до м. Приморськ Запорізької області з Донецької області.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 вказаного Порядку, особи, які тимчасово переміщені, мають право на призначення та/або продовження раніше призначених страхових виплат, страхових витрат на медичну та соціальну допомогу відповідно до Закону № 1105-ХІV безпосередньо в робочих органах виконавчої дирекції Фонду за фактичним місцем проживання (перебування), що підтверджується довідкою про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, за формою, наведеною в додатку до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою КМУ від 01 жовтня 2014 року № 509, відповідно до Закону № 1706-VII.

Таким чином, в силу положень вказаних вище законодавчих актів, на Бердянське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, на обліку в якому перебуває позивач, покладено обов`язок нарахувати та виплатити позивачу раніше призначені страхові виплати за період за березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року, враховуючи те, що згідно Витягу з протоколу від 07.06.2018 № 15 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, позивачу, Бердянським відділенням Управління у Запорізькій області постановою від 02.07.2018 № 0804/20626/20626/6 продовжено страхові виплати позивачеві.

Доказів того, що Фондом соціального страхування було нараховано та виплачено ОСОБА_1 суму страхових виплат за березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року, матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірності щодо ненарахування та невиплати позивачу суми страхових виплат за період березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року.

Щодо посилань відповідача на недотримання позивачем певних формальностей при оформленні позовної заяви то суд їх не бере до уваги, оскільки такі недоліки не можуть слугувати єдиною підставою для відмови у задоволенні позову.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно положень статті 1 Конвенції, статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Положеннями статті 14 Конвенції регламентовано, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, право позивача на отримання страхових виплат є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що бездіяльність Фонду соціального страхування щодо виплати позивачу страхових виплат за період березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року є протиправною, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні страхові виплати у зв`язку з втратою працездатності за період березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (72116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів, буд.51, ) про визнання протиправним та скасування рішення, повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області () щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 страхових виплат за період березень 2016 року та в період з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року

Зобов`язати Управління Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 страхові виплати за період березень 2016 року та з 01 листопада 2016 року по 31 березня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області в особі Бердянського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області (72116, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Волонтерів, буд.51, ).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21.12.2020.

Суддя А.В. Сіпака