Справа № 300/1741/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 300/1741/20 пров. № А/857/13051/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Шевчук С. М., Обрізка І. М.;

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 300/1741/20 (головуючий суддя Шумей М. В., м. Івано-Франківськ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання неправомірною відмови та зобов`язання до вчинення дій,-

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2020 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправною відмови відповідача у призначенні пенсії позивачу та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області протиправно і необґрунтовано прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, оскільки станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (16.10.2019) позивач досягнув пенсійного віку (55 років), має необхідний загальний та пільговий стаж роботи, а тому має всі законні підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 17.10.2019.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10.01.2020 за №11 про відмову ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 з 17.10.2019 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що ОСОБА_1 має 30 років страхового стажу, в тому числі: 8 років стажу роботи за списком № 2 та 5 років вислуги років. З 01.01.2018 законодавство не передбачає взаємного зарахування періодів роботи за списком №2 та за вислугу років. Оскільки для призначення пенсії за списком №2 необхідно мати не менше 12 років та 6 місяців спеціального стажу за списком №2, то в позивача нема права на призначення пільгової пенсії за списком №2.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зробила висновок, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Листом від 10.01.2020 за №11 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2 та роз`яснило, що відповідач матиме право на призначення пільгової пенсії за списком №2 в 57 років. Крім того, в даному листі зазначено, що чинним законодавством не передбачено взаємне зарахування періодів роботи за списком №2 та за вислугу років.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (далі Закон України Про пенсійне забезпечення) .

Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З паспорта ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 05.12.1996 вбачається, що позивач 1964 року народження, а отже станом на момент звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії (16.10.2019) йому виповнилося 55 років.

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

За змістом п. 1 цього Порядку, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 від 05.08.1983 року, в ОСОБА_1 понад 30 років загального трудового стажу.

Щодо спеціального трудового стажу ОСОБА_1 , то відповідно до листа від 10.01.2020 за №11 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в ОСОБА_1 8 років 1 місяць та 12 днів стажу роботи за списком №2 та 5 років 4 місяці 3 дні стажу вислуги років.

Наведене також підтверджується даними трудової книжки позивача. Так, ОСОБА_1 08.08.1983 прийнятий на роботу електрозварником ручної зварки по третьому розряді на завод залізобетонних виробів та конструкцій. 06.09.1983 позивач переведений електрозварником ручної зварки по четвертому розряді на завод залізобетонних виробів та конструкцій. 13.10.1984 ОСОБА_1 звільнений згідно п.3 статті 36 КЗпП України у зв`язку із призовом в радянську армію. 27.01.1987 позивач прийнятий на роботу електрозварником ручної зварки по четвертому розряді на завод залізобетонних виробів та конструкцій. 02.11.1987 ОСОБА_1 присвоєна кваліфікація електрозварника п`ятого розряду цеху залізобетонних виробів та конструкцій. 10.01.1990 позивач звільнений за власним бажанням на підставі ст.36 КЗпП України (наказ 18 К від 10.01.1990).

Відтак, трудовою книжкою серії НОМЕР_2 від 05.08.1983 року підтверджено, що позивач виконував роботу із шкідливими умовами праці, передбачену списком №2.

Водночас, у трудовій книжці позивача зазначено, що 01.02.1992 ОСОБА_1 прийнятий на роботу обрубником сучків 3 розряду в Надвірнянське лісове господарство. 31.05.1992 звільнений по п.2 ст.36 КЗпП України за завершенням строку договору. 17.03.2011 прийнятий на роботу лісорубом другого розряду в Надвірнянське лісове господарство. 31.12.2011 звільнений по п.2 ст.36 КЗпП України за завершенням строку договору. 01.02.2012 прийнятий на роботу лісорубом другого розряду в Надвірнянське лісове господарство. 31.12.2012 звільнений по п.2 ст.36 КЗпП України за завершенням строку договору. 22.01.2013 прийнятий на роботу лісорубом шостого розряду в Надвірнянське лісове господарство. 31.12.2013 звільнений по п.2 ст.36 КЗпП України за завершенням строку договору. 03.02.2015 прийнятий на роботу лісорубом шостого розряду в Надвірнянське лісове господарство.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Згідно п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч.5 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Період роботи позивача лісорубом в Надвірнянському лісовому господарстві підлягає взаємозарахуванню до стажу який дає право на пільгову пенсію за списком №2, адже умови призначення пільгової пенсії, встановлені статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є аналогічними умовам передбаченим статтею 13 даного Закону, а саме: 55 років при стажі роботи для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботі з важкими і шкідливими умовами праці.

Беручи до уваги наведене, позивач має достатній стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.

Згідно з п.п. 4, 23 ч.1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996 року, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)» №137-V 14.09.2006 усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Щодо дати, з якої має бути призначена пенсія, слід зазначити, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Оскільки ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пільгової пенсії 16.10.2019, і матеріалами справи підтверджено, що на той час він мав достатньо стажу для призначення пільгової пенсії та враховуючи встановлену судом протиправність рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, відтак, така має бути призначена саме з дати звернення, тобто з 17.10.2019.

Щодо твердження апелянта про те, що з 01.01.2018 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачає взаємного зарахування періодів роботи за списком №2 та за вислугу років, а тому в позивача не виникло право на взаємне зарахування стажу за списком №2 та стажу за вислугу років, слід зазначити наступне. Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено взаємне зарахування періодів роботи за списком №2 та за вислугу років при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону, а тому ОСОБА_1 слід провести взаємне зарахування спеціального стажу роботи на підставі даної норми Закону.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року у справі № 300/1741/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді С. М. Шевчук
І. М. Обрізко