Справа № 620/380/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/380/20 Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Іванівської сільської ради, в якому просив:

- визнати протиправними бездіяльність Іванівської сільської ради з не розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 11.07.2019 та причини відмови в її розгляді, надані позивачу у відповідях № 1015 від 18.07.2019 та № 1275 від 13.09.2019;

- зобов`язати Іванівську сільську раду розглянути клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 11.07.2019 та прийняти рішення такого змісту «надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що розташована в межах с. Количівка Чернігівського району Чернігівської області, згідно з наданими графічними матеріалами в межах ділянки (масиву) кадастровий номер :05:000:6017 орієнтовною площею 19979,09 кв.м для ведення особистого селянського господарства»;

- стягнути з відповідача 100000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року вказаний адміністративний позов залишено без руху. (а.с. 9)

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачу. (а.с. 17)

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.04.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року скасовано, а справу № 620/380/20 направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду. (а.с. 53-58)

Так, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви, судом апеляційної інстанції звернуто увагу на наступне:

- залишаючи позовну заяву без руху, суд першої інстанції послався на те, що позовна заява подана з пропуском строку, визначеного частиною другою ст. 122 КАС України, без надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, та у матеріалах справи відсутній обґрунтований розрахунок заподіяної моральної шкоди;

- пропуск строку звернення до адміністративного суду не є невідповідністю позовної заяви вимогам статей 160-161 КАС України, які встановлюють вимоги виключно до форми та змісту позову. Порядок дій суду у випадку пропуску строку звернення до адміністративного суду на стадії вирішення питання можливості відкриття провадження у справі, врегульовано статтею 123 КАС України;

- у разі подання особою позову після закінчення строків звернення до адміністративного суду без заяви про поновлення пропущеного строку, такий позов підлягає залишенню без руху в порядку статті 123 КАС України.

- у такому випадку суд не встановлює строк на подання заяви про поновлення строку, оскільки такий строк закріплено нормами КАС України та він складає десять днів. Не зважаючи на вказані обставини, судом першої інстанції було надано позивачу строк для усунення недоліків терміном лише п`ять днів.

Вказані обставини стали підставою для скасування судом апеляційної інстанції ухвали від 14 лютого 2020 року.

Надалі, враховуючи вказані вище висновки суду апеляційної інстанції, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 03.02.2020 на десять днів, перебіг якого починається з наступного дня після закінчення строку дії карантину. (а.с. 64-65)

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 р. позовну заяву повернуто позивачу. (а.с. 84)

Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції зазначив, що, станом на 18.08.2020, зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви не усунуто, жодних клопотань та/або заяв на адресу суду від позивача не надходило.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин, просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви та прийняти нову постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.11.2020 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 16.12.2020.

Апеляційну скаргу розглянуто в порядку письмового провадження на підставі положень ч. 2 ст. 312 КАС України, згідно яких, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з урахуванням наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з наступного:

- ухвалою від 03 лютого 2020 року, суд першої інстанції зазначив, що: 1) позивач про порушення своїх прав дізнався з відповіді відповідача № 1015 від 18.07.2019, (наступна відповідь Іванівської сільської ради від 13.09.2019 № 1275 надана позивачу з питання, викладеного у листі від 11.07.2019), але до суду звернувся 22.01.2020, тобто, з пропуском строку, визначеного частиною другою ст. 122 КАС України, не надавши при цьому заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду; 2) позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, втім до позовної заяви не надає обґрунтований розрахунок суми, яку просить стягнути, не зазначає з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується;

- 30.04.2020 ухвалою суду встановлено позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви; (а.с. 64-65)

- 06.05.2020 позивачем отримано копію ухвали суду від 30.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с. 68)

- однак, станом на 18.08.2020, зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви не усунуто, жодних клопотань та/або заяв на адресу суду від позивача не надходило, що є підставою для повернення позовної заяви.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У свою чергу, положеннями ч. 2 цієї статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30.08.2006 (справа «Каменівська проти України»), право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Отже, положення КАС України встановлюють для позивача чіткі строки звернення до суду за захистом своїх прав, а в разі наявності поважних причин пропуску таких, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами та підтверджені належними доказами, процесуальне законодавство допускає можливість поновлення пропущених строків.

Так, згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В позовній заяві, позивач просить визнати протиправною відмову відповідача від 18.07.2019 № 1015 щодо не розгляду заяви від 11.07.2019, тобто, позивач про порушення його прав дізнався ще з відповіді відповідача № 1015 від 18.07.2019, (наступна відповідь Іванівської сільської ради від 13.09.2019 № 1275 надана позивачу з питання, викладеного у листі від 11.07.2019), але до суду першої інстанції дана позовна заява надійшла 28.01.2020, при цьому, подано її до поштового відділу 22.01.2020, тобто, позивач звернувся з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України, не надавши при цьому заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

У силу норм ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, судом вказано також на те, що позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача 100000 (сто тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди. однак до позовної заяви не надав обґрунтований розрахунок суми, яку просить стягнути, не зазначив з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір такої шкоди та якими доказами це підтверджується.

Таким чином, судом першої інстанції, з урахуванням того, що заяву про поновлення строку звернення до суду не надано та не надано обгрунтування заявленої вимоги про стягнення шкоди, вирішено залишити позовну заяву без руху.

Надалі, у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви, ухвалою від 14 лютого 2020 року позовну заяву повернуто позивачу.

При цьому, скасовуючи дану ухвалу суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не вирішувала питання обгрунтованості висновків суду першої інстанції про пропуск позивачем строку на звернення до суду з даним позовом, а лише констатувала порушення норм процесуального права при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме, надання судом позивачу не десятиденного строку, а 5 - денного для усунення недоліків позовної заяви.

Як вже було зазначено вище, після отримання справи на продовження розгляду, судом першої інстанції було приведено у відповідність до приписів КАС України ухвалу про залишення позовної заяви без руху, та продовжено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 03.02.2020 на десять днів, перебіг якого починається з наступного дня після закінчення строку дії карантину. (а.с. 64-65)

Матеріалами справи підтверджується, що 06.05.2020 позивачем отримано копію ухвали суду від 30.04.2020.

Відповідно до частини 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) від 18.06.2020 №731-ІХ Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Цей закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Отже, суд першої інстанції цілком обгрунтовано зазначив, що станом на 18.08.2020, обмеження продовження строку для виконання ухвали суду про залишення позову без руху, скасовані, однак, станом на 18.08.2020, зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви не усунуто, жодних клопотань та/або заяв на адресу суду від позивача не надходило.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції мав процесуальні підстави для повернення позовної заяви.

Доводи апелянта про те, що суд констатував пропуск ним строку на звернення до суду на підставі припущень, на переконання колегії суддів не підтверджуються, адже предметом спору є, зокрема, визнання протиправною бездіяльність Іванівської сільської ради з не розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 11.07.2019 та причини відмови в її розгляді, надані позивачу у відповідях № 1015 від 18.07.2019 та № 1275 від 13.09.2019 (а.с. 29, 32, 33), з огляду на що, відповідач, у листі від 18.07.2019 № 1015 повідомив позивача про те, що бажана земельна ділянка передана у постійне користування КП «Іванівське». Тож, наведене дає підстави стверджувати, що про порушення своїх прав позивач дізнався з відповіді відповідача № 1015 від 18.07.2019 (наступна відповідь Іванівської сільської ради від 13.09.2019 № 1275 надана позивачу з питання, викладеного у листі від 11.07.2019), проте до суду дана позовна заява надійшла 28.01.2020, при цьому подано її до поштового відділу 22.01.2020, тобто, позивач звернувся з пропуском строку, визначеного ч. 2 ст. 122 КАС України, не надавши при цьому заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, в якій останній мав право надати суду відповідні пояснення з документальним підтвердженням по питанню строків на звернення до суду з позовом, однак, цим правом так і не скористався.

Доводи апелянта про те, що перша відповідь відповідача за формою не відповідає нормам Земельного кодексу України та надана передчасно, не спростовує висновку суду першої інстанції щодо того, що саме з цієї відповіді позивач мав дізнатись про незадоволення його заяви про надання земельної ділянки, після чого, у встановлений строк звернутись до суду і вже по суті позовних вимог, судом би перевірялась така відмова (відповідь) відповідача.

Проте, позивачем не було надано суду першої інстанції відповідного реагування на ухвалу про залишення позовної заяви без руху, з наданням відповідних обгрунтувань на підтвердження власної позиції.

Колегія суддів звертає увагу, що вищезазначені по тексту положення у сукупності зобов`язують заявника до активної ролі в судовому розгляді справи для забезпечення найкоротшого строку вирішення спору та усунення обставин, що призводять до затягування адміністративного процесу.

Таким чином, відсутність будь-яких заяв або клопотань (на усунення недоліків позовної заяви) у даній справі з боку позивача свідчить про незацікавленість позивача у її своєчасному розгляді.

Тож, повернення судом адміністративного позову з огляду на неусунення недоліків позовної заяви, та можливість повторного звернення до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко