Справа № 620/4555/20
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/4555/20

Чернігівський окружний адміністративний суду:

під головуванням судді Соломко І.І.,

за участю секретаря Пархомчука Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області (далі - ГУ ДПС у Чернігівській області, позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 1797263,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем рахується заборгованість по сплаті податків в сумі 1797263,12 грн, яка виникла під час здійснення підприємницької діяльності. Оскільки вказана сума відповідачем в добровільному порядку не сплачена, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом.

19.10.2020 ухвалою суду позовна заява призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвала суду направлялась відповідачу за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань відповідно але поштовим відділення повернута з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

За змістом пункту 4 частини шостої статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

16.11.2020 на офіційному веб - порталі «Судова влада України» розміщено оголошення про розгляд справи відповідно до вимог статті 130 КАС України.

У пункті 10 частини першої статті 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Станом на час розгляду справи, жодних заяв від відповідача на адресу суду не надходило.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 11.06.2013 по 25.01.2020 був зареєстрований фізичною особою-підприємцем, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.10.2020 №62.

16.01.2020 ГУ ДПС у Чернігівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів ФОП ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено акт № 32/33/ НОМЕР_1 , в якому зафіксоване порушення:

- ст.44, п.85.2 ,ст.85, п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України, абз.6 п.6 ст.128 Господарського кодексу та п.1 Порядку №481, а саме: ФОП ОСОБА_1 не надано на перевірку Книгу обліку доходів та витрат.

- п. 177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VI, а саме: занижено суму чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 6257157,07 грн., в т.ч. за 2017 рік на 610100,55 грн., за 2018 рік на 5647056,52 грн.

Усього донараховано податку на доходи фізичних осіб за актом перевірки -1126288,27 грн, в тому числі за 2017рік 109818,10 грн, за 2018 рік - 1016470,17 грн.

- п.п. 2 п. 1 ст. 7 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено суму чистого доходу, на яку нараховується єдиний внесок, з урахуванням максимальної величини за 2017 рік на 378750,00 грн.

Донараховано єдиного соціального внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу, у розмірі 22,0% - 83325,00 грн, а саме за 2017 рік -83325,00 грн.

- п.п. 1.1 п.161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, а саме: ФОП ОСОБА_1 занижено суму військового збору, що підлягає сплаті до бюджету за результатами 2017 року на 9151,51 грн, за результатами 2018 року на 84705,85 грн.

Усього донараховано військового збору за актом перевірки - 93857,36 грн, в тому числі за 2017рік-9151,51 грн, за 2018рік - 84705,85 грн.

- п.4 ч.2 ст.6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», п.2 р.3 Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №435 від 14.04.2015 року, а саме: ФОП ОСОБА_1 не подано звіти по ЄСВ за 2015-2017роки.

- п. 119.2 ст. 119 Податкового кодексу України, а саме: ФОП ОСОБА_1 у за 1-4 кв.2016 року не подано розрахунки за ф. № 1ДФ та не відображено дохід за 157 ознакою, у звітах за 3-4 квартал 2017 року та 1-4 квартал 2018 року задекларовано дохід за ознакою 157, який не відповідає сумам доходу які були виплачені на користь фізичних осіб .

Податковий борг по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 145502,18 грн. підтверджується: податковою декларацією про майновий стан і доходи від 05.02.2019 на суму 5379,93 грн., термін сплати 21.02.2019 (а.с.8-9); уточнюючою податковю декларацію про майновий стан і доходи від 05.02.2019 на суму 525,00 грн та нарахованих штрафних санкцій в розмірі 15,75 грн (а.с.9-10); податковим повідомленням-рішенням № 5 від 04.03.2020 у сумі 117321,70 грн, яке винесене на підставі акта перевірки № 32/33/ НОМЕР_1 від 16.01.2020 (направлено поштою 05.03.2020, але повернуто до податкового органу за закінченням встановленого строку зберігання 06.04.2020) (а.с.11). У зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань з військового збору, контролюючим органом відповідачу нарахована пеня в розмірі 22259,80 грн.

Податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами, річного декларування, становить 1650740,94 грн, що підтверджується податковим повідомленням-рішенням № 5 від 04.03.2020, яке прийняте на підставі акту - перевірки № 32/33/ НОМЕР_1 від 16.01.2020, (направлене поштою 05.03.2020, але повернуто до податкового органу за закінченням встановлено строку зберігання 06.04.2020).

Податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати в розмірі 510,00 грн, підтверджується податковим повідомленням-рішенням № 5 від 04.03.2020 у сумі 510,00 грн, яке прийнято на підставі акта перевірки № 32/33/ НОМЕР_1 від 16.01.2020 року (направлено поштою 05.03.2020 року, але повернуто до податкового органу за закінченням встановленого строку зберігання 06.04.2020 року) (а.с.13).

Адміністративні штрафи та інші санкції в розмірі 510,00 грн. підтверджуються податковим повідомленням-рішенням № 5 від 04.03.2020 у сумі 510,00 грн, яке прийнято на підставі акта перевірки № 32/33/ НОМЕР_1 від 16.01.2020 року (направлено поштою 05.03.2020 року, але повернуто до податкового органу за закінченням встановленого строку зберігання 06.04.2020 року) (а.с.14).

Зазначені податкові повідомлення-рішення надіслані відповідачу з дотриманням вимог пункту 58.3 статті 58 ПК України (за місцезнаходженням відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення), що підтверджується доказами, доданими до позову.

Отже, за результатами здійснення підприємницької діяльності відповідач має податковий борг на загальну суму 1797263,12 грн. (основний борг - 1507885,72 грн, пеня - 289377,40 грн).

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

При вирішенні спору щодо стягнення з відповідача податкового боргу суд виходить з того, що порядок визначення суми податкових зобов`язань та погашення податкового боргу платників податків регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України встановлено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Отже у разі несплати платником податків протягом строків, встановлених статтею 57 ПК України, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях грошових зобов`язань такі зобов`язання вважаються узгодженими. Факт узгодження податкового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк.

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогою заявленого позову є стягнення податкового боргу, предметом доказування у даній справі є обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення податкової заборгованості в судовому порядку; встановлення факту її сплати в добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту; перевірка вжиття контролюючим органом заходів щодо стягнення податкового боргу на підставі та в черговості, встановлених ПК України, тощо.

При цьому питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, у тому числі й штрафних (фінансових) санкцій, не охоплюється предметом даного позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, не є предметом позову у справі, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.

Наведене є однією із гарантій дотримання у податкових відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 19.02.2019р. у справі №807/495/17, від 11.09.2018р. у справі № 810/4417/16, від 31.08.2018р. у справі № 826/14195/16, від 31.08.2018р. у справі № 821/381/17, від 22.08.2018р. у справі № 820/1878/16.

Відповідно до пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно із пунктом 58.2 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо його передано посадовій особі такого платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Згідно з пунктом 129.1 статті 129 Податкового кодексу України після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою грошових зобов`язань контролюючим органом відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ІІК України відповідачу нарахована пеня в розмірі 289377,40 грн (а.с.3).

Статтею 131 Податкового кодексу України встановлено, що нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

Підсумовуючи вимоги вищенаведених норм, випливає висновок, що процедура узгодження грошових зобов`язань з податків зумовлює відсутність необхідності перевірки правильності визначення відповідних сум після того, як відповідні зобов`язання стали узгодженими. У справах про стягнення боргу предметом доказування мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення боргу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Відтак, якщо платником податку самостійно визначено у податкових деклараціях податкові зобов`язання та/або рішення контролюючого органу, за яким стягується податковий борг не скасовано і є чинним, грошові зобов`язання вважаються узгодженими.

Відповідні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 31 січня 2019 року у справі №808/7131/15 та від 19 березня 2019 року у справі №808/8020/14.

З огляду на вищенаведені обставини справи суд зазначає, що сума нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань та штрафних (фінансових) санкцій за вищевказаними зобов`язаннями набули статусу узгоджених грошових зобов`язань згідно з нормами Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до пункту 59.1 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом направлено на адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 15.05.2020 №228213-53 на загальну суму 1797271,60 грн, яка отримана відповідачем (а.с.18).

Отже, під час розгляду справи суд встановив, що відповідач має податковий борг в розмірі 1797263,12 грн. Вказана сума заборгованості підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини першої статті 52 ЦКУ фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи те, що позивачем надано суду докази на підтвердження наявності у відповідача заборгованості у розмірі 1797263,12 грн, які не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в межах зазначеної суми саме з фізичної особи ОСОБА_1 .

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи відсутність таких заходів з боку позивача, судовий збір на його користь стягненню з відповідача не підлягає.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 1797263,12 грн :

- 145502,18 грн по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на р/р UA0025002, УК у м.Чернігові/м.Чернігів/11011001, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- 1650740,94 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується. фізичними особами за результатами річного декларування на р/р UA0025002, УК у м.Чернігові/м.Чернігів/11010500, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- 510,00 грн по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати на р/р UA0025002, УК у м.Чернігові/м.Чернігів/11010100, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998;

- 510,00 грн адміністративні штрафи та інші санкції на р/р UA0025002, УК у м.Чернігові/м.Чернігів/21081100, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області, вул. Реміснича, буд.11, м.Чернігів,14000, .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя І.І. Соломко