Справа № 280/7350/20
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 грудня 2020 року Справа № 280/7350/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сацького Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за правилами спрощеного провадження

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 )

до - Великобілозерської районної ради Запорізької області (71400, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка (частина 1 села), вул. Центральна, буд. 120, )

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Великобілозерської районної ради Запорізької області (далі - відповідач), в якому позивач, просить суд стягнути з відпоідача на користь позивача, нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 61991,80 грн; грошову допомогу (матеріальну допомогу на оздоровлення) в розмірі 5980,00 грн; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 249,19 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 23 вересня 2020 року до трудової книжки позивача внесено запис про звільнення позивача. Відповідачем було допущено виникнення заборгованості з оплати позивачу суми належної заробітної плати у розмірі 61991,80 грн та грошової допомоги (матеріальної допомоги на оздоровлення) в розмірі 5980,00 гривень, що підтверджується розрахунком. Оскільки заробітна плата була виплачена несвоєчасна у відповідача виникає обов`язок щодо сплати компенсації втрати частини доходів. З наведених підстав просить суд позов задовольнити.

21.09.2020 ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження та признасено судове засідання на 18.11.2020 о/об 16 год 30 хв. без виклику (повідомлення) сторін.

Ухвала суду про відкриття провадження по справі разом з копією позову з додатками, направлялась судом на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак конверт був повернутий до суду 18.11.2020 з приміткою пошти «адресат відсутній».

Ухвалою суду від 18.11.2020 відкладено судове засідання в адміністративній справі №280/7350/20 на 16 грудня 2020 року о/об 10 год. 00 хв.

Конверт з ухвалою суду від 18.11.2020, який направлявся на адресу відповідача був повернутий на адресу суду 11.12.2020 з приміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Адреса відповідача підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань. У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Станом на 16.12.2020 відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Розпорядженням голови Великобілозерської районної ради Запорізької області від 13 травня 2016 року позивача, ОСОБА_1 , було призначено на посаду головного спеціаліста загального відділу виконавчого апарату районної ради.

16 травня 2016 року до трудової книжки позивача було внесено запис про призначення на посаду головного спеціаліста загального відділу виконавчою апарату районної ради.

18 лютого 2020 року позивач був переведений на посаду головного спеціаліста виконавчого апарату районної ради.

Розпорядженням голови Великобілозерської районної ради Запорізької обласіі від 23 вересня 2020 року позивача було звільнено з посади головного спеціаліста виконавчою апарату районної ради за угодою сторін.

23 вересня 2020 року до трудової книжки позивача було внесено запис про звільнення.

У зв`язку із невиплатою заробітної плати, грошової допомги (матеріальної допомоги на оздоровлення) та нарахуванням компенсації втрати частини доходів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.7 ст.43 Конституції України, право на своєчасне одержання винаюроди на працю захищається законом.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», посадова особа місцевого самоврядування має право на оплату праці залежно під посади, яку вона займає, рангу, який їй присвоєно, якості, досвіду та стажу роботи.

Згідно з ч.1 ст.116 Кодексу законів про працю України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ч.1 ст.117 Кодексу законів про працю України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У ч.5 ст.24 Закону України «Про оплату праці» зазначено, що за особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.

Також, за змістом ч.6 ст.24 Закону України «Про оплату праці», своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Всупереч наведеним вище нормам законодавства, відповідачем було допущено виникнення заборгованості з оплати позивачу суми належної йому заробітної плати. В матеріалах адміністративної справи наявний розрахунок заборгованості по заробітній платі станом на 23.09.2020, який скріплений печаткою, щодо ОСОБА_1 , який підписаний головою райради та головним спеціалістом-бухгалтером. У зазначено розрахунку відображена заборгованість за 2020 рік на 23.09.2020 по заробітній платі, яка складається з наступного:

- Прибутковий податок 0.18 - 11158,40 грн;

- військовий збір 1,5% - 929,86 грн; інші утримання 25% - 0,00 грн; всього утримано - 12088,27 грн; сума до видачі - 49903,53 грн; нарахуванняна з/пл - 13308,08 грн, всього заборгованість - 61991,80 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджений розмір заборгованості відповідача по заробітній платі, що підлягає стягненню на користь позивача, тому позовні вимог в частині стягнення суми заробітнрої плати є обгрунтованими та такими, що підлягають стягненню.

Щодо грошової допомоги (матеральної допомоги на оздоровлення) суд зазначає.

Відповідно до абз.1 п.2 розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», дія Закону України "Про державну службу" поширюється на органи і посадових осіб місцевого самоврядування в частині, що не суперечить Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", цьому Закону та іншим законам України, що регулюють діяльність місцевого самоврядування.

Згідно зі ст.57 Закону України «Про державну службу», державним службовцям надається щорічна основна оплачувана відпустка тривалістю 30 календарних днів, якщо законом не передбачено більш тривалої відпустки, з виплатою грошової допомоги у розмірі середньомісячної заробітної платиНевиплата відповідачем заробітної плати порушує право позивача на своєчасне одержання винагороди за працю.

В матеріалах адміністративної справи наявний розрахунок матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020 рік, який скріплений печаткою, щодо ОСОБА_1 , який підписаний головою райради та головним спеціалістом-бухгалтером. У зазначеній довідці зазначено, що розмір матеріальної допомоги на оздоровлення щодо позивача складає 5980,00 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджений розмір заборгованості відповідача по невиплаченій матеріальній допомозі на оздоровлення за 2020 рік, тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають стягненню.

Щодо стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно зі статтями 2, 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих іромадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяці, (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплат доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

В матеріалах адміністративної справи наявний розрахунок компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату ОСОБА_1 , який скріплений печаткою, щодо ОСОБА_1 , який підписаний головою райради та головним спеціалістом-бухгалтером. У зазначеному розрахунку зазначено, що сума компенсації (до оподаткування) за перід заборгованості з жовтня 2019 р. по липень 2020 року складає 249,19 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджений розмір заборгованості відповідача по невиплаченій матеріальній допомозі на оздоровлення за 2020 рік, тому позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають стягненню.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зазначена стаття визначає, як розподіляються обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі, та передбачає активну роль суду у процесі доказування та спрямована на забезпечення повного з`ясування обставин у справі на основі поєднання принципів змагальності та офіційності.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Такий обов`язок відсутній, якщо відповідач визнає позов.

Презумпція винуватості суб`єкта владних повноважень-відповідача означає припущення, що повідомлені позивачем обставини у справі про рішення, дії, бездіяльність відповідача і про порушення права, свободи чи інтересу відповідають дійсності, доки відповідач їх не спростує на основі доказів.

За приписами ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову

Відповідач не надав суду відзив на позовні вимоги, що розцінюється судом як визнання відповідачем позовних вимог.

У разі визнання позову відповідачем повністю або частково суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог (ч. 4 ст. 189 КАС України).

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) до - Великобілозерської районної ради Запорізької області (71400, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка (частина 1 села), вул. Центральна, буд. 120, ) про стягнення коштів - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Великобілозерської районної ради Запорізької області (71400, Запорізька область, Великобілозерський район, с. Велика Білозерка (частина 1 села), вул. Центральна, буд. 120, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн НОМЕР_1 ) нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 61991 (шістдесят одна тисяча дев`тсот дев`яносто одна) гривень 80 коп.; грошову допомогу (матеріальну допомогу на оздоровлення) в розмірі 5980 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят) гривень 00 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 249 (двісті сорок дев`ять) грн 19 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі складено та підписане суддею 16.12.2020.

Суддя Р.В. Сацький