Справа № 263/12459/20
Суддя: Томілін О. М.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 2-а/263/264/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., за відсутності учасників справи, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, поліцейського роти № 4 батальйону №1 управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Герман Олени Миколаївни, про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

09.10.2020 до канцелярії суду надійшов адміністративний позов за яким позивач просив:

- визнати дії поліцейського роти № 4 батальйону №1 управління патрульної поліції в Донецькій області ДПП Герман О.М. щодо складання 02.10.2020 постанови ЕАМ №322791 про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення неправомірними;

- скасувати постанову ЕАМ №322791 від 02.10.2020 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.122 ч.3 КУпАП як незаконну, та закрити адміністративне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач 02.10.2020 керував своїм транспортним засобом CITROEN Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Маріуполі по пр-ту Миру зі сторони вул. Леваневського у напрямку пр-ту Будівельників. Так, здійснивши поворот праворуч з вул. Леваневського на пр-т. Миру у м.Маріуполі, з дотриманням розділу 16 ПДР України, після здійснення маневру зайняв крайнє праве положення на проїжджій частині пр-ту Миру відповідно до рядності виконання маневру - поворот праворуч. Продовжуючи рух у напрямку пр-ту Будівельників побачив, що відповідно до дорожньої розмітки та дорожнього знаку 5.11. ПДР України знаходиться на смузі руху маршрутних транспортних засобів, маючи намір з дотриманням правил дорожнього руху її залишити, побачив, що переривчаста лінія, яка дозволяє змінити смугу руху відсутня, тому був вимушений продовжити рух, сподіваючись, що організація дорожнього руху дозволить без порушень ПДР залишити смугу для руху маршрутних транспортних засобів. Проїхавши таким чином невелику відстань він був зупинений екіпажем патрульної поліції. Поліцейським роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Герман О.М. винесено постанову серії ЕАМ №3227291 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 122 КУпАП. В постанові зазначено, що 02 жовтня 2020 року о 21:56 год. біля будинку 98 по пр-ту Леніна у м.Маріуполі, керуючи автомобілем марки CITROEN Berlingo, державний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11., чим порушив п.17.1 ПДР України. Однак, на цій ділянці дороги, а саме: від перехрестя пр-ту Миру та вул. Зелинського, через близьке розташування зупинки громадського транспорту належним чином не організовано рух транспортних засобів, в частині забезпечення можливості з`їзду зі смуги для маршрутних транспортних засобів, оскільки відстань преривістої лінії досить невелика. Тому за відсутності «наказових знаків», передбачених п.33.4 ПДР України, здійснити безпечний проїзд з дотриманням ПДР досить важко. Крім того позивач планував здійснити зупинку на паркувальних місцях, що розташовані біля паркової зони попереду. Враховуючи, що під час винесення оскаржуваної постанови поліцейським було порушено вимоги КУпАП та відповідної Інструкції, оскільки не відбулось повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не були враховані його пояснення, жодних доказів вчинення порушення ПДР України відповідачем надано не було, позивач просить скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою судді від 26.10.2020 було відкрито провадження у справі, визначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Одночасно, залучено у якості співвідповідача по справі Управління патрульної поліції в Донецької області Департаменту патрульної поліції.

10.11.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за яким представник відповідача Дідур І.І. просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що відповідно до винесеної постанови, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CITROEN Berlingo, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м.Маріуполі по пр.-ту Миру,98, здійснив рух смугою для маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та скоїв правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п. 17.1 ПДР України, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів. Смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Якщо смуга відокремлена від решти проїзної частини суцільною широкою лінією дорожньої розмітки 1.2, на ній заборонені будь-який рух і в`їзд для зупинки, а також стоянки інших транспортних засобів. Таким чином, в зв`язку з порушенням ОСОБА_1 ПДР України, у поліцейського були всі підстави зупинити вказаний транспортний засіб та винести постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3227291. Оскаржувана постанова ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи. Таким чином, позовна заява є необґрунтованою, не містить жодних доказів, тому відсутні підстави для її задоволення.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним задовольнити позов частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАМ № 3227291 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної капралом рядовим поліції Герман О.М., позивача у справі ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 грн. за те, що він 02 жовтня 2020 року о 21:56 год. біля будинку 98 по пр-ту Леніна у м.Маріуполі, керуючи автомобілем марки CITROEN Berlingo, державний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеної дорожнім знаком 5.11., чим порушив п.17.1 ПДР України - на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Не погодившись з постановою від 09.10.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейським роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної капралом рядовим поліції Герман О.М., позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На виконання цих завдань адміністративного судочинства України, суд при вирішенні публічно-правового спору виходить з наступного.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про дорожній рух» законодавство про дорожній рух складається з цього Закону та актів законодавства України, що видаються відповідно до нього.

Як зазначено в ст. 14 цього Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 8.1 ПДР України регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 34.1 ПДР України лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині. Жовтий колір мають лінії 1.4, 1.10.1, 1.10.2, 1.17, а також лінія 1.2, якщо нею позначаються межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Червоно-білий колір мають лінії 1.14.3, 1.14.4, 1.14.5, 1.15. Оранжевий колір мають лінії тимчасової розмітки.

1.2 (широка суцільна лінія) - позначає край проїзної частини на автомагістралях або межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. У місцях, де на смугу маршрутних транспортних засобів дозволено заїзд іншим транспортним засобам, ця лінія може бути переривчастою (п. 34.1 ПДР України).

Згідно з п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів крім таксі на цій смузі.

Дорожні знаки поділяються на групи: а) попереджувальні знаки; б) знаки пріоритету; в) заборонні знаки; г) наказові знаки; ґ) інформаційно-вказівні знаки; д) знаки сервісу; е) таблички до дорожніх знаків (п. 8.4 ПДР України).

Дорожній знак 5.8 «Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів» - дорога, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі назустріч загальному потоку транспортних засобів.

Дорожній знак 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» - смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За змістом статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

З урахуванням того, що позивачу інкриміновано порушення п.17.1 ПДР України за те, що він здійснив зупинку (рух) на смузі для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8, то матеріали справи повинні містити докази на підтвердження зазначених обставин.

На підтвердження встановленого у постанові вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано відеозапис під назвою «Xiaomi YI CAR DVR 10» з відео реєстратора, встановленого в автомобілі патрульної поліції.

Слід зазначити, що долучений до відзиву відеозапис містить переривання у записі з 21:56:38 до 21:56:45, що не дозволяє переконатись у наявності лінії 1.11 дорожньої розмітки, регламентованої ПДР України, яка дозволяє змінити напрямок руху по смугам (здійснити перестроєння). Відсутність зазначеної інформації, вказує на неналежну фіксацію доказової бази вчинення ОСОБА_1 порушення п. 17.1 ПДР України, тому є неналежним доказом.

Представлені інші відеозаписи, містять спілкування поліцейських із водієм, що не може бути розцінено, як фіксація правопорушення.

Крім того, вказані відеозаписи, подані відповідачем, не можуть вважатися належним доказом і у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17.

Натомість з фотознімків, наданих сторонами, де зображена вулиця Леваневського, перед перехрестям із пр. Миру (колишня назва - Леніна), зафіксовано, розташування дорожнього знаку 5.10.3 «Виїзд на дорогу зі смугою для руху марштрутних транспортних засобів», дорога, на якій рух транспортних засобів здійснюється за встановленим маршрутом по спеціально відведеній смузі у попутному напрямку із загальним потоком транспортних засобів.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Всупереч даним вимогам, відповідачем об`єктивних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, на спростування доводів позивача, не надано. Оскаржувана постанова не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення ОСОБА_1 , оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідачем зібрано не було.

За наслідками судового розгляду залишаються не спростованими твердження позивача, про суворе дотримання дорожньої розмітки 1.24 «А», 1.1, 1.2 та 1.11, продубльованої дорожнім знаком 5.11, які регламентують дорожній рух зі смугою для маршрутних транспортних засобів, однак, через недотримання вимог ДСТУ 2587:2010 при їх нанесенні на проїжджу частину, унеможливлює виконання п.17.1 ПДР України.

Матеріали, надані відповідачем, не містять інформації щодо відстані, протягом якої нанесена преривіста лінія 1.11. для забезпечення можливості водієві безпечно та не створюючи перешкод іншим учасникам руху залишити смугу маршрутних транспортних засобів.

Так, пунктом 7.2.11.2 ДСТУ 2587:2010 та рисунком Б.9 «Розмітка на ділянці дороги зі смугою для руху маршрутних ДТЗ», який є не відмінною частиною зазначеного документу, регламентовано, що розмітка 1.11 «преривіста лінія» наноситься збоку суцільної на відстані не менш 50 метрів на ділянках дороги де швідкість руху не перевищує 60 км/год.

З фототаблиці №2 (як зазначено відповідачем), представлена роздруківка карти із зазначенням відстані, яку подолав ОСОБА_1 в порушення п.17.1 ПДР України. Однак, її детальний аналіз дозволяє зробити висновок, що з початку руху за перехрестям по пр-ту Миру з боку вул. Леваневського на відстані 50-60 м. знаходиться зупинка громадського транспорту, що унеможливлює розташування розмітки 1.11 із дотриманням вимог ДСТУ 2587:2010 в частині мінімальної відстані для нанесення преривістої лінії, що дозволяє перетин суцільної смуги для зміни змуги руху у попутному напрямку. Наведене, підтверджує доводи позивача, про відсутність об`єктивної можливості змінити смугу руху із дотриманням вимог п.17.1 ПДР України.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, яка по своїй суті не є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова, яка винесена поліцейським роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної капралом рядовим поліції Герман О.М., про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3227291 від 02.10.2020, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, із зазначених вище підстав є незаконною, тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Вимога позивача про визнання неправомірними дій відповідача щодо складання постанови задоволенню не підлягає, оскільки ст. 286 КАС України містить вичерпний перелік судових рішень, які може приймати суд у даній категорії справ, в переліку відсутнє право суду визнавати дії суб`єкта владних повноважень неправомірними чи незаконними.

Керуючись ст. ст. 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського роти №1 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної капрала поліції Герман О.М, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 3227291 від 02.10.2020, згідно якої застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Томілін