Справа № 140/16979/20
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2020 року ЛуцькСправа № 140/16979/20
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Дмитрук В.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України про: 1) визнання протиправною бездіяльності, яка полягає у порушенні строків та у тривалому невиконанні виконавчого документа №2а-557/08 від 10.02.2010 про стягнення та перерахування на користь позивача 75 652грн.18коп.; 2) зобов`язання відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» вчинити дії щодо виконання виконавчого документа №2а-557/08 від 10.02.2010 на суму 75 652грн.18коп.; 3) зобов`язання відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» нарахувати та виплатити позивачу компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, починаючи з дня закінчення тримісячного строку з дня надходження необхідних документів та відомостей до Державної казначейської служби України до моменту виконання виконавчого документа №2а-557/08 від 10.02.2010 на суму 75 652грн.18коп.; 4) встановлення судового контролю та зобов`язання подати до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання рішення суду у місячний строк з дня ухвалення постанови; 5) стягнення моральної шкоди в розмірі 90 000грн.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Так, згідно з ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно зі ст.1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102грн.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою судовий збір складає - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також, за подання фізичною особою позову майнового характеру судовий збір складає - 1 відсоток ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом позову ОСОБА_1 , нею фактично заявлено 2 позовні вимоги немайнового характеру (вимога 1 та 2 розглядаються як взаємопов`язані та повинні бути оплаченими судовим збором як за одну позовну вимогу; вимога 3 судом розглядається як немайнова з огляду на відсутність суми компенсації) за які судовий збір складає по 1 681грн.60коп. (840грн.80коп. х 2).

Також, позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення моральної шкоди в розмірі 90 000грн. (вимога 5), відповідно сплаті за дану майнову вимогу підлягає судовий збір у сумі 900 грн. (90 000грн. х 1% > 840грн.80коп.), а всього до сплати підлягає судовий збір в сумі 2 581грн.60коп.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч.3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів сплати судового збору за подання даного адміністративного позову позивачем суду не надано, натомість вказано про звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», з приводу чого суддя зазначає наступне.

Відповідно до п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою особою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно - розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

З дослідженої судом позовної заяви та доданих до неї матеріалів справи, не вбачається підстав застосування позивачем п.13 ч.2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» при поданні даного адміністративного позову, оскільки відсутні вимоги в позовній заяві про відшкодування шкоди заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою особою або службовою особою..., а також відсутні докази заподіяння позивачу незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Проте позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди.

Так, частиною першою статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Отже, відшкодування моральної шкоди за своєю природою є санкцією за порушення прав особи, які були виявлені і доведені.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, помилково ототожнені позивачем з вимогою про відшкодування шкоди заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади.

Суд звертає увагу на те, що у даному випадку позивач не звільняється від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», оскільки незаконність рішення, дій, бездіяльності органу державної влади підлягає установленню під час розгляду справи, а не є встановленою станом на час звернення до суду.

Враховуючи, що предметом позову є саме визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу компенсацію в розмірі трьох відсотків річних від несплаченої суми, а не відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, зазначені положення Закону України «Про судовий збір» не застосовуються до спірних правовідносин.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії Суддів Касаційного адміністративного суду від 13.03.2018 по справі № 820/5268/17.

З огляду на викладене, твердження позивача щодо звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір» є безпідставним.

Отже, за подання до суду даного позову, позивачем має бути доданий до нього документ про сплату судового збору у сумі 2 581грн.60коп. або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (позивачем помилково зроблено посилання на ч.1 ст.267 КАС України «Особливості провадження у справах за адміністративними позовами про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності»).

З огляду на положення даної статті КАС України лише суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, в той час як позивачем заявлено вимогу зобов`язання подати до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання рішення суду у місячний строк з дня ухвалення постанови.

Згідно із частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання до суду: 1) документу про сплату судового збору в розмірі 2 581грн.60коп. або подання належних доказів на підтвердження підстав звільнення від його сплати; 2) належного обґрунтування заявленої вимоги про зобов`язання подати до Окружного адміністративного суду міста Києва звіт про виконання рішення суду у місячний строк з дня ухвалення постанови.

Керуючись статтями 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя В.В. Дмитрук