Справа № 163/2163/20
Суддя: Чишій С. С.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/2163/20
Провадження № 2-а/163/102/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Чишія С.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського відділу організації несення служби у місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Данилюка Андрія Михайловича, Управління патрульної поліції у Волинській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАМ № 2815414 від 12 липня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді 425 гривень штрафу.

Свої вимоги обґрунтував тим, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону та обставинам справи. Під час провадження у справі поліцейським відділу організації несення служби у місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Данилюком А.М. допущено необ`єктивність та неповноту. Він формально підійшов до вирішення справи та винесення оскаржуваної постанови. 12 липня 2020 року о 20:45 годині, керуючи автомобілем "ВАЗ 21074", номерний знак НОМЕР_1 , по автодорозі М-07 "Київ-Ковель-Ягодин" був зупинений працівником поліції. Після зупинки поліцейський звинуватив його у тому, що він рухався у крайній лівій смузі при вільних правих смугах і не мав наміру здійснити поворот ліворуч. На це заперечив та пояснив, що він завчасно, відповідно до вимог Правил дорожнього руху, зайняв крайню ліву смугу для розвороту за АЗС "ОККО", оскільки прямує в місто Любомль. Вся позиція поліцейського ґрунтується на припущені, що він не мав наміру здійснити поворот ліворуч чи розворот, що є неприпустимим та суперечить ст.62 Конституції України. Поліцейський на спростування його доводів про намір здійснити розворот жодних належних та допустимих доказів йому не навів та в оскаржуваній постанові не зазначив. Крім цього, до матеріалів справи не додано пояснень свідка, який міг надати відповідні пояснення щодо обставин події, а оскаржувана постанова не містить відомостей про нього.

05 жовтня 2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Управління патрульної поліції у Волинській області з доданим до нього компакт-диском з відеозаписами з місця вчинення та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Заяви чи клопотання про залучення Управління як третьої особи до суду не надходили, відповідне процесуальне рішення в порядку ч.5 ст.49 КАС України не ухвалювалось.

Крім цього, відповідно до п.2 ч.4 ст.162 КАС України до відзиву не додано документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншому учаснику справи.

Відповідно до ч.9 ст.79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

У зв`язку з цим відзив на позовну заяву з доданим до нього компакт-диском з відеозаписами з місця вчинення та місця розгляду справи про адміністративне правопорушення братись до уваги не може, оскільки був поданий представником Управління патрульної поліції у Волинській області, яке на час його подання не було учасником справи, а до відзиву не додано підтвердження надсилання (надання) їх копій іншому учаснику справи або того, що такі докази є у позивача або вони є публічно доступними.

Ухвалою суду від 05 листопада 2020 року в даній адміністративній справі залучено Управління патрульної поліції у Волинській області як співвідповідача.

Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16 грудня 2020 року та визначено співвідповідачу п`ятнадцятиденний строк із дня одержання копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву, але не пізніше дати судового розгляду.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач до канцелярії суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог.

Відповідачі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань з приводу процедури розгляду справи не подали.

З огляду на викладене суд розглянув справу в порядку письмового провадження відповідно до ч.9 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, оскільки не вбачає перешкод для такого розгляду.

Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини.

Оскаржуваною постановою серії ЕАМ № 2815414 від 12 липня 2020 року позивача притягнуто до відповідальності за те, що він 12 липня 2020 року о 20:39 годині, керуючи транспортним засобом "ВАЗ 21074", номерний знак НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі за відсутності транспортних засобі у двох інших, не маючи наміру здійснити поворот чи розворот, чим порушив вимоги п.14.5 ПДР України.

Вказаною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 11.5 Правил дорожнього руху визначено, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Свої заперечення винуватості позивач обґрунтовує тим, що Правил дорожнього руху він не порушував, а діяв відповідно до їх вимог, жодних доказів такого порушення відповідачем не надано та в оскаржуваній постанові не зазначено, розгляд справи відбувся без оцінки наявних доказів, його пояснення не приймалось до уваги, особа свідка у справі не встановлена та пояснення у нього не відбирались.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч.1 ст.251 КУпАП.

За змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів в справі про адміністративні правопорушення покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Будь-яких доказів у відповідності до ст.251 КУпАП на підтвердження винуватості позивача та самих обставин події в оскаржуваній постанові, окрім слів "Dм4239", не зазначено, прав наданих ст.ст.44, 47 КАС України поліцейський відділу організації несення служби у місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Данилюк А.М. не реалізував.

Крім цього, залишається не зрозумілим і не поясненим, як відповідач встановив намір позивача не здійснювати поворот чи розворот ліворуч.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Фактичні обставини, на які позивач покладається як на підставу своїх вимог, суд під час розгляду справи в силу ч.2 ст.77 КАС України вважає доведеними, оскільки допустимими доказами по справі не спростовані.

Таким чином, в силу наведених норм законодавства та з огляду на встановлені у справі фактичні обставини вбачаються підстави для висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача достатніми і допустимими доказами не доведена, відтак оскаржувана постанова винесена без законних на те підстав і підлягає скасуванню.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вищенаведене дає підстави для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17 зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України "Про Державний бюджет на 2020 рік" розмір такого прожиткового мінімуму визначено у 2102 гривні.

Отже, у справі за позовом ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 420,40 гривень (2102 х 0,2).

Як вбачається з квитанції АТ КБ "Приватбанк" від 22 липня 2020 року № 0.0..1, позивачем за подання до суду цього адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 425,00 гривень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на викладене зайво сплачений позивачем при подачі позовної заяви судовий збір в сумі 4,60 гривні слід повернути позивачу.

Поліцейський відділу організації несення служби у місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Данилюк А.М. виносив оскаржувану постанову в порядку ч.2 ст.222 КУпАП від імені органу Національної поліції - Управління патрульної поліції у Волинській області.

Відтак в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань цього підрозділу Національної поліції слід стягнути судовий збір в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського відділу організації несення служби у місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Данилюка Андрія Михайловича від 12 липня 2020 року серії ЕАМ № 2815414 про накладення на ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП стягнення у вигляді 425 гривень штрафу визнати протиправною та скасувати.

Провадження в справі за постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2815414 закрити.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету судовий збір в сумі 4 (чотири) гривні 60 копійок, зайво сплачений ним згідно з квитанцією АТ КБ "Приватбанк" від 22 липня 2020 року № 0.0..1.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Волинській області за рахунок його бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення через Любомльський районний суд.

Ім`я позивача - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Найменування відповідача - поліцейський відділу організації несення служби у місті Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Данилюк Андрій Михайлович; місцезнаходження: вулиця Незалежності 156, місто Ковель Волинської області.

Найменування відповідача - Управління патрульної поліції у Волинській області; місце знаходження: вулиця Залізнична, 15, місто Луцьк Волинської області.

Головуючий: суддя С.С.Чишій