Справа № 120/2391/20-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2391/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Віятик Н.В.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

14 грудня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління архітектури та містобудування Могилів-Подільської міської ради на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року у справі за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мирний-6» до Управління архітектури та містобудування Могилів-Подільської міської ради про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мирний-6 звернулось до суду з адміністративним позовом до Управління архітектури та містобудування Могилів-Подільської міської ради, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Висновок Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 07-10/52 від 19.05.2020 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади м.Могилева-Подільського) в м.Могилів-Подільський на земельну ділянку по вул.Грецькій, 6, для будівництва та обслуговування орієнтовною площею 0,2751 га по вул.Грецькій, 6 в м.Могилів-Подільський.

- зобов`язати Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області повторно розглянути та погодити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок (за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади м.Могилева-Подільського) в м.Могилів-Подільський на земельну ділянку по вул.Грецькій, 6, для будівництва та обслуговування орієнтовною площею 0,2751 га по вул.Грецькій, 6 в м.Могилів-Подільський.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю висновку відповідача № 07-10/52 від 19.05.2020 яким відмовлено в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади м.Могилів-Подільського) по вул.Грецька, 6, м.Могилів-Подільський, для будівництва та обслуговування багатоквартирного будинку житлового будинку в постійне користування орієнтовною площею 0,2751 га.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Висновок Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 07-10/52 від 19.05.2020 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади м.Могилева-Подільського) в м.Могилів-Подільський на земельну ділянку по вул.Грецькій, 6, для будівництва та обслуговування орієнтовною площею 0,2751 га по вул.Грецькій, 6 в м.Могилів-Подільський.

Зобов`язано Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області повторно розглянути проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок (за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади м.Могилева-Подільського) в м.Могилів-Подільський на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування орієнтовною площею 0,2751 га по вул.Грецькій, 6 в м.Могилів-Подільський, з урахуванням правових висновків, викладених в рішенні суду.

Стягнуто на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мирний-6 сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 1471,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мирний-6 зареєстроване як юридична особа 25.06.2018 за адресою Вінницька область, м.Могилів-Подільський, вул.Грецька, 6.

Рішенням Могилів-Подільської міської ради 38 сесії 7 скликання від 16.07.2019 р. № 907 Про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою їх затвердження, передачу земельних ділянок у власність, оренду та постійне користування; поновлення, припинення договорів оренди на земельні ділянки в м.Могилеві-Подільському, надано дозвіл на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок (за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади м.Могилів-Подільського) ОСББ "Мирний-6" на земельну ділянку по вул.Грецькій, 6, орієнтовною площею 0,2056 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку в постійне користування.

Рішенням 42 сесії 7 скликання від 07.11.2019 р. № 960 Про часткові зміни та доповнення до рішень сесії міської ради внесено зміни до Рішення Могилів-Подільської міської ради 38 сесії 7 скликання від 16.07.2019 р. № 907, а саме в п.1 п.п.1.9 в частині площі "0,2056 га" замінено на площу "0,2751 га".

На виконання вказаних рішень, позивач розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мирний-6 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку по вул.Грецька,6, м.Могилів-Подільський.

При погодженні даного проекту землеустрою, Управлінням архітектури та містобудування Могилів-Подільської міської ради надано негативний висновок, та як наслідок відмовлено в погодженні вищевказаного проекту із землеустрою з підстав:

- віднесення частини території до території зелених насаджень загального користування, в зв`язку із закріпленням такої зеленої зони загального користування Генеральним планом міста Могилева-Подільського, розробленого в 1997 році Інститутом Дніпромісто та затвердженого рішенням 8 сесії міської ради 23 скликання від 27.05.1999 року.

- віднесення частини території до охоронної зони та зон регулювання забудов пам`ятки культурної спадщини архітектури та містобудування національного значення Комплекс споруд Георгіївської церкви по вул.Грецька, 8 з охоронним номером 959.

А також, в оскаржуваній відмові відповідач вказує, що відповідно до ч.3 статті 24 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності, за якою передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності за відсутності плану зонування або детального плану території не допускається навіть у випадку розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи, якщо така земельна ділянка розташована в межах зелених зон населених пунктів, внутрішньо квартальних територій та в історичних ареалах міста.

Позивач вважаючи висновок протиправним, таким що порушує його права, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Положення про управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради, затвердженого рішенням 12 сесії Могилів-Подільської міської ради 7 скликання від 20.01.2017 року № 371, Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради (далі управління) є виконавчим органом міської ради. Управління утворюється міською радою, є їй підконтрольне, підзвітне і підпорядковується виконкому міської ради та міському голові.

Управління є спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради відповідно до законів України Про місцеве самоврядування в Україні, Про архітектурну діяльність та Про регулювання містобудівної діяльності.

Управління у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Мінрегіонбуду України, рішеннями обласної державної адміністрації, рішеннями міської ради та її виконавчого комітету, а також цим Положенням.

Відповідно до п.3.1 цього Положення, Управління відповідно до покладених на нього завдань реалізує, серед іншого, функції з погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідно до вимог Земельного кодексу України.

Відповідно до ст.5 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.

За змістом ст.61 Закону України Про охорону навколишнього природного середовища, до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища. Порядок організації, використання і охорони територій та об`єктів природно-заповідного фонду, додаткові їх категорії визначаються законодавством України.

Відповідно до Закону України Про природно-заповідний фонд України, природно-заповідний фонд становлять ділянки суші і водного простору, природні комплекси та об`єкти яких мають особливу природоохоронну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність і виділені з метою збереження природної різноманітності ландшафтів, генофонду тваринного і рослинного світу, підтримання загального екологічного балансу та забезпечення фонового моніторингу навколишнього природного середовища.

Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду. (ст.7 Закону України Про природно-заповідний фонд України).

Механізм розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення регулюється Порядком розроблення проектів землеустрою з організації та встановлення меж територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, затвердженим Постановою КМ України від 25.08.2004, № 1094. (далі Порядок № 1094)

Відповідно до п.2 Порядку № 1094, проект землеустрою розробляється на підставі: рішення сільської, селищної, міської ради, обласної, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень якої належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок; договору, укладеного між землевласником, землекористувачем та розробником проекту землеустрою; судового рішення.

Згідно п.4 Порядку № 1094, замовником проекту землеустрою може бути сільська, селищна, міська рада, обласна, районна, Київська або Севастопольська міська держадміністрація, землевласник або землекористувач, інша особа відповідно до закону. У разі прийняття судом рішення про розроблення проекту землеустрою його замовником є фізична або юридична особа, на користь якої прийнято рішення.

У проекті землеустрою визначається: функціональна організація території природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; місце розташування і розміри земельних ділянок, їх власники та землекористувачі, у тому числі орендарі; режим використання та охорони території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарні) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення; межі земельних ділянок, включених до складу територій природно-заповідного фонду, іншого природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, щодо використання яких встановлено обмеження (обтяження), у розрізі землевласників та землекористувачів; розмір охоронної зони. (п.7 Порядку № 1094).

Погоджений проект землеустрою підлягає державній експертизі відповідно до законодавства. Після одержання позитивного висновку державної експертизи проект землеустрою розглядається та затверджується сільською, селищною, міською радою, обласною, районною, Київською або Севастопольською міською держадміністрацією чи в установленому порядку подається іншим органам, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок. (п.10 Порядку № 1094).

Виходячи з системного аналізу правових норм, суд дійшов висновку, що реалізуючи надані Конституцією та законодавством України повноваження в галузі земельних відносин, відповідач зобов`язаний діяти виключно в інтересах територіальної громади, не порушуючи при цьому баланс інтересів держави, територіальної громади та окремих громадян.

Так, підставою для відмови слугувала приналежність території що відводиться позивачу до території зелених насаджень загального користування та віднесення до охоронної зони та зон регулювання забудов пам`ятки культурної спадщини архітектури та містобудування національного значення. Однак, відповідачем в свою чергу не обґрунтовано яка саме територія належить до території зелених насаджень загального користування та охоронної зони і зони регулювання забудови.

В матеріалах справи міститься План охоронних зон і зон регулювання забудови пам`яток містобування та архітектури на якій зображено охоронну зону та зону регулювання забудови.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №41 від 26.02.2011 затверджено Порядок визначення меж зон охорони пам`яток.

Відповідно до п.2.4 ч.2 Порядку, зони охорони пам`ятки - це зони, що регламентують містобудівну діяльність у довкіллі пам`ятки з метою збереження історичного середовища пам`ятки, виявлення її композиційно-художньої цінності та доцільного використання.

До зон охорони пам`ятки належать:

охоронна зона;

зона регулювання забудови;

зона охоронюваного ландшафту;

зона охорони археологічного культурного шару.

Відповідно до п.2.5. ч.2 Порядку, зони охорони пам`яток забезпечують диференційоване збереження ролі пам`яток у довкіллі:

охоронні зони - у найближчому, тісно пов`язаному з пам`ятками, міському і природному середовищі;

зони регулювання забудови - у віддаленому міському середовищі;

зони охоронюваного ландшафту - у віддаленому природному середовищі.

Охоронні зони зберігають ансамблеві зв`язки пам`яток; зони регулювання забудови і охоронюваного ландшафту зберігають переважно візуальні і розпланувальні зв`язки пам`яток.

Охоронна зона - територія, що виділяється для збереження і відтворення найближчого історичного середовища пам`ятки, головним чи суттєвим елементом якого є пам`ятка, та створення оптимальних умов її огляду. Охоронна зона також забезпечує належне функціонування пам`ятки, охорону від вібрацій, забруднень, підтоплення та інших негативних техногенних і природних впливів. В охоронній зоні нова забудова за висотою, розмірами в плані, масштабністю, архітектурними формами підпорядковується пам`яткам та їх історичному середовищу (п.2.6 п. 2 Порядку)

Зона регулювання забудови - забудована чи призначена під забудову територія за межами охоронної зони, на яку поширюється композиційний вплив пам`ятки. Ця зона призначена для збереження особливостей візуального сприйняття пам`ятки, охорони і відновлення її активної ролі в композиції і пейзажі міста, селища, села. Ця зона виконує функції буферної, перехідної та синтезуючої зони у взаємодії пам`ятки з новими об`єктами довкілля. У зоні регулювання забудови нова забудова регламентується за висотою, розмірами в плані, масштабністю (п. 2.7 п. 2 Порядку).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій. Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Так, ч.3 ст.24 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, передбачає, що у разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється, крім випадків: 1) розташування на земельній ділянці будівлі (споруди), що перебуває у власності фізичної або юридичної особи; 2) приватизації громадянином земельної ділянки, наданої йому в користування відповідно до закону; 3) надання земельної ділянки, розташованої на території зони відчуження чи зони безумовного (обов`язкового) відселення, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 4) надання земельної ділянки для розміщення лінійних об`єктів транспортної та енергетичної інфраструктури (доріг, мостів, естакад, ліній електропередачі, зв`язку); 5) буріння, влаштування та підключення нафтових і газових свердловин за межами населених пунктів; 6) будівництва, експлуатації військових та інших оборонних об`єктів. Передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у випадках, визначених цією частиною, за відсутності плану зонування або детального плану території не допускається, якщо земельна ділянка: розташована в межах зелених зон населених пунктів, внутрішньоквартальних територій (територій міжрайонного озеленення, елементів благоустрою, спортивних майданчиків, майданчиків відпочинку та соціального обслуговування населення); віднесена до категорії земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, історико-культурного призначення, рекреаційного призначення (крім земель для дачного будівництва), лісогосподарського призначення".

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, відповідач у даній справі є суб`єктом містобудування. Саме на відповідача покладений обов`язок на розроблення містобудівної документації, план зонування або детального плану території.

В свою чергу Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області не надало суду витребуваних доказів, а саме документів з підтвердження віднесення частини території на земельній ділянці що відводиться ОСББ "Мирний-6" до території зелених насаджень загального користування, а також відомості до якої саме із груп відносяться дані земельні насадження. Не надано також доказів ведення Реєстру зелених насаджень.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105 затверджено Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України.

Відповідно до цих правил, зелені насадження - деревна, чагарникова, квіткова та трав`яна рослинність природного і штучного походження на визначеній території населеного пункту.

Зелені насадження загального користування - зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку.

Зелені насадження обмеженого користування - насадження на територіях громадських і житлових будинків, шкіл, дитячих установ, вищих та середніх спеціальних навчальних закладів, профтехучилищ, закладів охорони здоров`я, промислових підприємств і складських

зон, санаторіїв, культурно-освітніх і спортивно-оздоровчих установ та інші.

Зелені насадження спеціального призначення - насадження транспортних магістралей і вулиць; на ділянках санітарно-захисних зон довкола промислових підприємств; виставок, кладовищ і крематоріїв, ліній електропередач високої напруги; лісомеліоративні, водоохоронні, вітрозахисні, протиерозійні, насадження розсадників, квітникарських господарств, пришляхові насадження в межах населених пунктів.

Зелені насадження загального користування виконують рекреаційні функції і призначені для відпочинку населення з вільним доступом. Зокрема, парк - це самостійний архітектурно-організаційний комплекс площею понад 2 га, який виконує санітарно-гігієнічні функції і призначений для короткочасного відпочинку населення. Залежно від характеру і призначення вони діляться на парки культури і відпочинку, районні, спортивні, дитячі, дендрологічні, історичні, національні, меморіальні, етнографічні - парки-музеї, історичні, виставкові, зоологічні, аерофітотерапії тощо. Сквер являє собою упорядковану й озеленену ділянку площею від 0,02 га до 2,0 га, яка є елементом архітектурно-художнього оформлення населених місць, призначена для короткострокового відпочинку населення.

Бульвар - це озеленена територія вздовж проспекту, транспортної магістралі, вулиці або набережної, з алеями і доріжками для пішохідного руху і короткочасного відпочинку. До набережної відносять озеленену та благоустроєну транспортну та пішохідну магістраль вздовж берега річки і водоймища.

Суб`єктами благоустрою, у тому числі і здійснення ефективних та колективних заходів з охорони та використання зелених насаджень населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Організація розвитку та утримання зелених зон населених пунктів покладається на органи місцевого самоврядування, в тому числі ведення реєстру зелених насаджень.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на законодавче обґрунтування поняття зелених насаджень, існуючі на території прибудинкової території зелені насадження не можуть бути віднесенні до зелених насаджень загального користування, а виключно до внутрішньобудинкових, внутрішньоквартальних.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд позбавлений можливості перевірити межі, розміри території земельної ділянки що відноситься до цих зон, оскільки відповідачем не розроблено план зонування або детальний план території, тому відповідач не повинен ставити це в провину позивачу, оскільки відповідальність за це, в межах даного позову, несе саме Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області.

Крім того, відповідно до ст.28 Закону України Про землеустрій розробники документації із землеустрою несуть відповідно до закону відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією.

Так, в матеріалах справи міститься проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Мирний-6 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку, земельна ділянка відводиться з земель Могилів-Подільської міської ради по вул. Грецька, 6, м. Могилів-Подільський.

Відповідальний за землевпорядні роботи ОСОБА_1 , кваліфікований сертифікат інженера-землевпорядника № 002838 від 13.03.2013.

Відповідно до матеріалів проекту, а саме розділу перелік обмежень у використані земельної ділянки ОСББ Мирний-6 від 11.03.20 № 2239-2572 будь-які обмеження та обтяження, в тому числі охоронних зон не встановлено і відповідачем протилежного не доведено.

Тому суд критично відноситься до посилань відповідача, що частина території що відводиться позивачу віднесена до території зелених насаджень загального користування та до охоронної зони регулювання забудов пам`ятки культурної спадщини архітектури та містобудування національного значення та вважає їх необґрунтованими.

Щодо самого оскаржуваного висновку Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 07-10/52 від 19.05.2020, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 4 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За ч.2 ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва, подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури.

За ч.5 даної статті органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

За ч.6 даної статті підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

За ч.8 даної статті у висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).

Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки.

З аналізу нормативних актів вбачається, що у відмові у погодженні проекту землеустрою, окрім посилання на невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації, слід вказувати в обов`язковому порядку вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків. Проте, оскаржуваний висновок не містить посилання на вичерпний перелік недоліків та строк для їх усунення, а є неконкретизованим з посиланням на загальні норми права.

При цьому, зі змісту оскаржуваного висновку № 07-10/52 від 19.05.2020 вбачається, що відповідачем відмовлено позивачу у затвердженні проекту землеустрою.

Аналіз змісту спірного висновку надає підстави вважати, що відповідачем порушені вимоги статті 186-1 Земельного кодексу України, адже відсутні відомості яким саме вимогам законів та прийнятих, відповідно до них, нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації не відповідають положення проекту землеустрою позивача.

Тому посилання відповідача на приналежність території що відводиться позивачу до території зелених насаджень загального користування та віднесення до охоронної зони та зон регулювання забудов пам`ятки культурної спадщини архітектури та містобудування національного значення, як на підставу відмови у затвердженні проекту землеустрою, є необґрунтованим.

Відповідачем не зазначено, якими законами чи нормативно-правовими актами передбачені такі вимоги.

Крім того, вказані у висновку підстави відмови у затвердженні проекту землеустрою не передбачені ст.186-1 Земельного кодексу України, а також оскаржуваний висновок не містить посилання на вичерпний перелік недоліків та строк для їх усунення, а є неконкретизованим з посиланням на загальні норми права.

Системний аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для передачі земельної ділянки у власність або у користування для всіх потреб зацікавлена особа розробляє проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та в подальшому органи визначені статтею 186-1 ЗК України, приймають одне з відповідних рішень.

У разі прийняття рішення про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідні органи повинні вказати вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою та зазначити розумний строк для усунення таких недоліків.

Стаття 186-1 передбачає підстави для повторного погодження проекту землеустрою та наслідки відмови в погоджені.

При цьому, за змістом вказаної норми під час повторного розгляду проекту землеустрою після виправлення недоліків, які були підставою для відмови у погоджені проекту землеустрою, державний експерт зобов`язаний перевірити лише ті відомості щодо яких є попередні висновки.

З аналізу спірного Висновку судом встановлено, що відповідач, розглянувши поданий Проект землеустрою, відмовив у його погодженні у зв`язку з тим, що він не відповідає вимогам Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та прийнятим відповідно до нього нормативно-правовим актам, та зазначивши зауваження і пропозиції до проекту землеустрою.

Вказавши свої зауваження та пропозиції до проекту землеустрою у Висновку, відповідачем визначено їх як недолік проекту та не зазначено строку для їхнього усунення.

Таким чином, відповідач приймаючи спірний Висновок та зазначаючи у ньому зауваження та пропозиції до поданого проекту землеустрою, позивачу не надав можливості відреагувати на такі зауваження та пропозиції і усунути їх як недолік у визначений розумний строк, який державний орган був зобов`язаний надати суб`єкту звернення.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що спірний Висновок не відповідає вимогам частин 6, 8 статті 186-1 ЗК України, а тому вимоги в частині визнання протиправним та скасування Висновоку Управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради Вінницької області № 07-10/52 від 19.05.2020 про відмову в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок (за рахунок земель житлової та громадської забудови територіальної громади м. Могилева-Подільського) в м.Могилів-Подільський на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування орієнтовною площею 0,2751 га по вул.Грецькій, 6 в м.Могилів-Подільський підлягають задоволенню.

Відповідно до змісту ч.9 ст.118 Земельного кодексу України, орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, саме погоджений проект землеустрою може бути поданий на розгляд міської ради, відсутність такого погодження, позбавляє позивача право на отримання рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або відмову.

Стосовно заяви представника позивача про закриття провадження у справі, у зв`язку з підписом апеляційної скарги начальником Управління архітектури та містобудування Могилів-Подільської міської ради без надання йому таких повноважень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до Положення про управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради затвердженої рішенням 12 сесії Могилів-Подільської міської ради 7 скликання від 20.01.2017 року №371, а саме п.4.1 серед іншого управління має право бути представником у судах з питань порушення чинного законодавства України про охорону культурної спадщини.

Згідно з розпорядженням №172-к від 16.08.2011 р. призначено ОСОБА_2 на посаду начальника управління містобудування та архітектури Могилів-Подільської міської ради.

З урахуванням наведеного, начальник Управління архітектури та містобудування Могилів-Подільської міської ради правомірно підписав апеляційну скаргу, тому колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання представника позивача.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Управління архітектури та містобудування Могилів-Подільської міської ради залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Матохнюк Д.Б.