Справа № 420/239/20
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/239/20
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Кравця О.О.
судді Домусчі С. Д.
судді за участю секретарівКоваля М.П. Юрчак М.Р. та Недашковської Я.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року по справі №420/239/20, прийнятого у складі судді Кравченка М.М., за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, за участю третіх осіб: Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Київській області, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Стадніка Олександра Вікторовича ,Корнієнко Світлани Василівни, дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Назаренка Олександра Володимировича, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Денежко Олександра Валерійовича, ОСОБА_2 та Новопашен Світлани Сергіївни,

про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ І РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ:

11.01.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, та просили визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області (), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 41411524), командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Стадніка Олександра Вікторовича, інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Корнієнко Світлани Василівни, дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Назаренко Олександра Володимировича, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Денежко Олександра Валерійовича щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15.53-15.57 годині, о 16.05 годині, о 16.31 годині 24.10.2019 року та о 10.00 годині, о 10.06 годині 25.10.2019 року про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі (командира взводу ОСОБА_4 та інспектора Корнієнко С.В. - за повідомленнями о 15.53-15.57 годині 24.10.2019 року, дільничного офіцера Назаренка О.В. - за повідомленням о 16.31 годині 24.10.2019 року, інспектора ОСОБА_5 за повідомленнями о 10.00 годині та о 10.06 годині 25.10.2019 року) та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Київський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Денежко Олександра Валерійовича, командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Стадніка Олександра Вікторовича, інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Корнієнко Світлану Василівну, дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Назаренко Олександра Володимировича реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі та не ухилятись від виїздів на місце події за вказаною адресою в межах покладених на них повноважень; 2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області (), Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Денежко Олександра Валерійовича щодо невиїзду за повідомленням на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині від 25.10.2019 року про подію відносно адвоката ОСОБА_3 на Люстдорфська дорога,116-а в м.Одесі та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (). Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події відносно адвоката ОСОБА_3 ; 3. Визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо надання недостовірної інформації у відповіді за № 329а/з/41/13/05/03-19 від 31.10.2019 року та у відповіді за № 330а/з/41/13/05/03-19 від 31.10.2019 року про ненадходження 25.10.2019 року на лінію « 102» повідомлень про події на вул. Люстдорфська дорога,116-а в м. Одесі від ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції утриматись від надання недостовірної інформації щодо подій по вул. Люстдорфська дорога 116-а в м. Одесі; 4. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області (), Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 41411524) щодо ненадання в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповідей про результати розгляду заяви-повідомлення о 10.00 годині 25.10.2019 року адвоката Жолобчука Олексія Леонідовича про подію на вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одеса та заяви-повідомлення о 10.06 годині 25.10.2019 року ОСОБА_1 про подію на АДРЕСА_1 та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області (), Київський відділ поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП: 41411524) надати з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» відповідь про результати розгляду заяви-повідомлення про подію на вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одеса від 25.10.2019 року (о 10.00 годині) - ОСОБА_3 та відповідь про результати розгляду заяви-повідомлення про подію на вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одеса від 25.10.2019 року (о 10.06 годині) ОСОБА_1 ; 5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області () та Департаменту патрульної поліції (), за рахунок бюджетних асигнувань, солідарно, на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 83460 гривень.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року позовну заяву ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, Інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Денежка Олександра Валерійовича, Командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Стадніка Олександра Вікторовича, Інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Корнієнко Світлани Василівни, Дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області Назаренка Олександра Володимировича, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві, про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди 83460 грн. було повернуто позивачеві.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року було повернуто ОСОБА_3 з Державного бюджету України сплачену суму судового збору за подання позову в розмірі 1681,60 грн. за квитанцією від 11.01.2020 року № 11.

24.01.2020 року через канцелярію суду від ОСОБА_1 , надійшов уточнений адміністративний позов з додатками на виконання ухвали від 14.01.2020 року.

В уточненому адміністративному позові ОСОБА_1 відповідачами зазначає Головне управління Національної поліції в Одеській області, Департамент патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а третіми особами зазначає Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві.

В уточненому адміністративному позові ОСОБА_1 просила суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області () щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15.53-15.57 годині, о 16.05 годині, о 16.31 годині 24.10.2019 року та о 10.00 годині, о 10.06 годині 25.10.2019 року про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області () реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі шляхом виїзду на місце події за вказаною адресою в межах покладених повноважень;

2. Визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за неодноразовими повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 15.53-15.57 годині, о 16.05 годині, о 16.31 годині 24.10.2019 року та о 10.00 годині, о 10.06 годині 25.10.2019 року про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі та зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції реагувати на всі заяви-повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі шляхом виїзду на місце події за вказаною адресою в межах покладених повноважень;

3. Визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо надання недостовірної інформації у відповіді за № 329а/з/41/13/05/03-19 від 31.10.2019 року про ненадходження 25.10.2019 року на лінію « 102» повідомлення про події на вул. Люстдорфська дорога 116-а в м. Одесі від ОСОБА_1 та зобов`язати Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції утриматись від надання недостовірної інформації щодо подій по вул. Люстдорфська дорога 116-а в м. Одесі;

4. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області () щодо ненадання в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10.06 годині 25.10.2019 року ОСОБА_1 про подію на вул. Люстдорфська 116-А в Одеса та зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області () надати з дотриманням вимог Закону України «Про звернення громадян» відповідь про результати розгляду заяви-повідомлення про подію на вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одеса від 25.10.2019 року (о 10.06 годині) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) спричинену моральну шкоду в розмірі 41730 гривень;

6. Стягнути з Департаменту патрульної поліції () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 спричинену моральну шкоду в розмірі 41730 гривень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, треті особи: Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Головне управління Державної казначейської служби України у місті Києві, про визнання дій протиправними, визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди 83460 грн. повернуто позивачеві.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2020 року ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2020 року була скасована та направлено справу для продовження розгляду до суду 1-ої інстанції .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позову відмовлено повністю.

II. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ, УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ АПЕЛЯНТА ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Не погоджуючись з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій вважає, що судом 1-ї інстанції було неповністю з`ясовано обставини справи та порушено норми матеріального та процесуального права, просила його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити повністю задовольнити її позов.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження реального виїзду працівників поліції та на підтвердження правомірності своєї бездіяльності. Також, на думку апелянта, відсутні докази на підтвердження правомірності надання начебто недостовірної інформації та на підтвердження правомірності ненадання відповіді на заяву-повідомлення від 25.10.2019 року о 10.06 год., а тому невірно застосовані норми Закону України «Про звернення громадян».

III. ПРОЦЕДУРА АПЕЛЯЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду 09 вересня 2020 року розгляд справи за апеляційною скаргою призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду 21.10. 2020 року до участі у справі було залучено третіх осіб - поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській Стадніка Олександра Вікторовича ,Корнієнко Світлани Василівни, дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Назаренка Дмитра Володимировича, поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Денежко Олександра Валерійовича, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ,

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду 03.12. 2020 року до участі у справі було залучено третю особу - дільничного офіцера поліції Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , замість помилково залученого ОСОБА_8 .

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст.124 -127 КАС України.

Апеляційний суд, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

IV. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Судом 1-ої інстанції було встановлено, що 24.10.2019 року на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення о 15:53 год. від ОСОБА_9 про те, що: «за адресою АДРЕСА_1 фірма «Новий Люстдорф» будує будинок, яким замало території та самовільно знесли огорожу до ділянки заявника».

Заповнену електронну картку № 45046556 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії ОСОБА_10 ввела в Інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» «Цунамі» о 15:57 год., яка автоматично в подальшому надійшла до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (ЄО ІПНП № 30852 від 24.10.2019) та монітор диспетчера (інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області).

В свою чергу інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_11 призначив та направив о 15:58 год. на місце події автопатруль «Океан-0104» УПП в Одеській області н/з авто 3483 у складі поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , який підтвердив завдання, проставив відмітку про прибуття о 16:02 год. та інспектор УПП в Одеській області Корнієнко о 16:07 год. надав електронний рапорт - «заявник самостійно звернеться до ВП»,що підтверджується формою виводу АРМ 102 (т.2 а.с.10-11) .

24.10.2019 року на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення о 16:04 год. щодо прискорення наряду поліції з приводу фірми, яка знесла паркан заявника ОСОБА_9 .

Заповнену електронну картку № 45047028 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії ОСОБА_13 ввела в Інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» «Цунамі» о 16:06 год., яка автоматично в подальшому надійшла на монітор диспетчера. В свою чергу інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_14 приєднав повідомлення о 16.05 год. до вказаного вище раніше наданого повідомлення (електронну картку № 450465556).

24.10.2019 року на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення о 16:31 год. від ОСОБА_3 про те, що заявник - адвокат представляє інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , які 30 хв. тому звертались до поліції з приводу пошкодження огорожі та намаганням захоплення земельної ділянки.

Заповнену електронну картку № 45049119 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії Мантейн ввела в Інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» «Цунамі» о 16:35 год., яка автоматично в подальшому надійшла до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (ЄО ІПНП № 30855 від 24.10.2019) та монітор диспетчера.

В свою чергу інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_14 призначив та направив о 16:36 год. на місце події відповідального ТВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. О 16:38 годині старшим інспектором-черговим чергової частини сектору моніторингу Київського ВП в м. Одесі майором поліції ОСОБА_15 на місце події направлено дільничного офіцера поліції Київського ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 . По результатам відпрацювання повідомлення надійшов рапорт ДОП ОСОБА_7 про те, що громадянин ОСОБА_9 самостійно звернеться, у вільний час, до відділу поліції, що підтверджується рапортом ОСОБА_7 , подання якого зазначено у електронній базі (т.2 а.с 61)

В подальшому, 25.10.2019 року на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення о 10:00 год. від адвоката ОСОБА_3 про те, що «працівники забудовника перешкоджають його адвокатській діяльності та штовхають заявника».

Заповнену електронну картку № 45082849 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії Лісовська ввела в Інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» «Цунамі» о 10:02 год., яка автоматично в подальшому надійшла до Київського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (ЄО ІПНП № 30912 від 25.10.2019) та монітор диспетчера.

В свою чергу інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_16 призначила та направила о 10:08 год. на місце події СОГ Київського ВП ГУНП та наряд УПП «Океан-0152» н/з авто 3474 у складі поліцейських 1-ої роти 2-го батальйону ОСОБА_5 , ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який підтвердив завдання, проставив відмітку про прибуття о 10:24 год. та інспектор УПП в Одеській області ОСОБА_5 о 10:48 год. надав електронний рапорт - «з заявником зв`язатись не вдалось, поза зоною досяжності, перевіривши прилеглу територію заявника не виявлено, конфліктних ситуацій не виявлено, заяв та клопотань не надходило», що підтверджується також показаннями свідка ОСОБА_5 (т.2 а.с.146-150).

25.10.2019 року на скорочений номер відділу служби « 102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області надійшло повідомлення від ОСОБА_1 о 10:06 год. про те, що за вищевказаною адресою забудовник незаконно на даній території переносить паркан та влаштовує будівництво.

Заповнену електронну картку № 45083141 оператор комп`ютерного набору 1-ої категорії Гайворонська ввела в Інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України» о 10:08 год., яка автоматично в подальшому надійшла на монітор диспетчера. В свою чергу інспектор-черговий чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_16 приєднала до раніше наданого повідомлення (електронну картку № 45082849).

Згідно з відомостями з баз даних МВС 24.10.19 о 16:07 поліцейською ОСОБА_12 в результаті відпрацювання двох вищезазначених викликів було подано електронний рапорт, в якому зазначено, що «заявник самостійно звернеться до ВП». На підтвердження обставин, зазначених у рапорті ОСОБА_12 , ГУНП в Одеській області у відповіді №5/1-79аз від 05.11.2019 року повідомило адвоката ОСОБА_3 , що станом на 04.11.2019 року Київським ВП у м. Одесі ГУНП триває розгляд матеріалів за зверненням ОСОБА_9 зареєстрованих 24.10.2019 року в ITC ІПНП за № 30852 (повідомлення на лінію « 102» за № 45046556 та №45047028) (Т.2, а.с.8-9).

Отже, доручені інспектором-черговим ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Одеській області співробітникам УПП в Одеській області виклики громадянина ОСОБА_9 від 24.10.19 за № 45046556 та № 45047028 мали були відпрацьовані поліцейськими ОСОБА_12 та ОСОБА_4 .

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Одеській області № 5/1-84аз від 22.11.2019 року зазначені повідомлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були зареєстровані Київським ВП у м. Одесі ГУНП 24.10.2019 до ITC ІПНП за № 30852, № 30855, об`єднані та розглянуті відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» й списані до справи (Т.1, а.с. 109).

Згідно з відомостями з баз даних МВС 25.10.19 о 10:48 поліцейським ОСОБА_5 було подано електронний рапорт, в якому зазначено, що «з заявником зв`язатись не вдалось, поза зоною досяжності, перевіривши прилеглу територію заявник не виявлено, конфліктних ситуацій не виявлено, заяв та клопотань не надходило» (Т.2, а.с. 38).

Таким чином, доручене інспектором-черговим ЧЧ УОАЗОР ГУНП в Одеській області співробітникам УПП в Одеській області виклик громадянина ОСОБА_3 та ОСОБА_9 від 25.10.19 року за № 45082849 та № 45083141 мали були відпрацьовані поліцейськими ОСОБА_5 ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Виїзд на адресу працівниками поліції підтверджується даними GPS трекінгу (т.2 а.с. 60 та 65).

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції в Одеській області № 5/1 -78аз від 05.11.2019 року зазначені повідомлення зареєстровані Київським ВП у м. Одесі. 25.10.2019 року до ITC ІПНП за № 30912, зазначені матеріали розглянуто відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» та списано до справи (Т.2, а.с. 4-5).

V. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА СУДУ:

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.1-5 ч.1 ст. 23 Закону України, від 02.07.2015, № 580-VIII "Про Національну поліцію"(надалі ,Закон № 580-VIII) , поліція відповідно до покладених на неї завдань:

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 730 від 16.09.2015 року «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Національної поліції, зокрема Головне управління Національної поліції в Одеській області та Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції

Відповідно до Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції України від 06.11.2015 р. № 73 (у редакції наказу Національної поліції від 14.08.2017 р. № 857 «Про внесення змін до Положення про Департамент патрульної поліції»), Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який створюється, ліквідовується та реорганізовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Положенням про Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженим наказом Департаменту патрульної поліції від 07.11.2015 р. № 1/4 (у редакції наказу Департаменту патрульної поліції від 29.12.2017 р. № 6446 «Про внесення змін до Положення про Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції) встановлено, що Управління патрульної поліції в Одеській області не являється окремою юридичною особою, а є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП) встановлюється Інструкцією з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженою наказом МВС України від 16.02.2018 року № 111 (далі Інструкція № 111).

Згідно з п.1 Розділу 1 Інструкції № 111 підрозділ « 102» - відділ « 102» управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (далі - УОАЗОР), працівники якого за допомогою автоматизованого робочого місця працівника підрозділу « 102» (далі - АРМ «оператор « 102») системи ІПНП у цілодобовому режимі здійснюють приймання екстрених викликів і реєстрацію повідомлень про правопорушення або події, що надходять телефоном за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» (далі - скорочений номер « 102»), а також за допомогою інших видів зв`язку; диспетчер - старший інспектор з особливих доручень, старший інспектор, інспектор чергової частини (ситуаційного відділу) управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП (далі - УОАЗОР), уповноважений на здійснення управління нарядами поліції, у тому числі за допомогою автоматизованого робочого місця (далі - АРМ «диспетчер») системи ІПНП, з метою оперативного реагування на заяви та повідомлення про правопорушення або події.

Відповідно до п.1 Розділу 3 цієї Інструкції № 111, працівники підрозділів « 102» та диспетчери розміщуються в приміщеннях ГУНП. Приймання екстрених викликів підрозділом « 102» здійснюється централізовано зі всієї території обслуговування відповідного ГУНП. Кожен працівник підрозділу « 102» і диспетчер чергової зміни забезпечуються відповідними автоматизованими робочими місцями та повинні мати авторизований доступ до системи ІПНП.

Згідно з п.11 Розділу 3 Інструкції № 111 обов`язки посадової особи, уповноваженої на здійснення прийому, опрацювання та реєстрації заяв і повідомлень громадян про правопорушення або події, у разі надходження за скороченим номером телефону « 102» заяви або повідомлення про правопорушення або подію: 1) забезпечувати протягом двох хвилин прийняття від заявника інформації про правопорушення або подію та її внесення до системи ІПНП. З об`єктивних причин цей строк може бути збільшено (алкогольне сп`яніння, хвилювання, мовні вади заявника, ненадання вичерпної відповіді на запитання тощо). У разі необхідності негайного реагування на правопорушення або події внесення та збереження інформації здійснюється раніше встановленого строку; 2) під час спілкування із заявником дотримуватися принципів професійної етики та моралі; 3) при надходженні повідомлень про факти вчинення домашнього насильства, злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості, а також інших злочинів запитати заявника, з оператором якої статі він бажає спілкуватися; 4) під час прийняття повідомлення про правопорушення або подію, спілкуючись із заявником, одночасно вносити отриману інформацію до системи ІПНП; 5) під час спілкування із заявником першочергово встановлювати та вносити до системи ІПНП інформацію про: вид правопорушення або події (визначається з урахуванням можливості настання найбільш тяжких наслідків) та попередню кваліфікацію; час, місце (адресу), обставини вчиненого правопорушення або події (у разі неможливості заявника назвати точну адресу вчинення правопорушення уточнити приблизну адресу, де вчинено правопорушення (район, напрямок в`їзду або виїзду з міста, розташовані поблизу магазини, торговельні центри, парки або інші орієнтири), на електронній мапі встановити маркер приблизного місця вчинення правопорушення та за його допомогою знайти найближчі орієнтири, які допоможуть зорієнтуватись заявнику); дані про потерпілого або заявника (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстрація місця проживання, місце перебування, абонентський номер, а також чи потребує він або інші особи медичної допомоги; іншу необхідну інформацію, проставивши маркер події за територіальним місцем розташування підрозділу « 102» в разі ненадання заявником своїх установчих даних або адреси місця вчинення правопорушення або події; територію місця перебування заявника та місця вчинення правопорушення, якщо місце вчинення правопорушення або події не збігається з місцем перебуванням заявника; 6) унесену до системи ІПНП інформацію в електронному вигляді автоматично передавати для реагування працівникам поліції, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події; 7) у разі пошкодження основних і резервних каналів передачі інформації в електронному вигляді відомості про правопорушення або подію передавати уповноваженим працівникам, використовуючи інші види зв`язку; 8) уносити до системи ІПНП інформацію про правопорушення або події, отриману за допомогою інших видів зв`язку, у текстовому, аудіо- або відеоформаті та передавати на розгляд відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади, уповноваженим здійснювати організацію реагування на них; 9) уносити до системи ІПНП первинну інформацію про правопорушення або події, які перебувають у стадії незавершеності та потребують негайного реагування; 10) у разі наявності технічних можливостей та необхідності залучати до спілкування із заявником у режимі конференції працівника поліції, уповноваженого здійснювати реагування на правопорушення або події та/або іншого працівника, визначеного керівником (старшим зміни), для уточнення інформації про правопорушення або подію; 11) після встановлення первинних даних зберегти в системі ІПНП початкові відомості, які направити відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події, повідомити заявника про виїзд наряду поліції та, за необхідності, продовжити з`ясування та доповнення первинних даних інформацією про: напрямок відходу правопорушників, пішки чи на транспортному засобі вони зникли, їх прикмети, номерні знаки та марку, модель транспортних засобів; наявність на місці вчинення кримінального правопорушення потерпілих, їх стан здоров`я та місце перебування. Якщо потерпілі потребують медичної допомоги, поінформувати про це службу екстреної допомоги "103", у разі отримання повідомлення про пожежу - службу екстреної допомоги "112" ("101"); кількість правопорушників, їх прикмети, установчі дані (якщо відомо), наявність зброї; предмети (речі), якими заволоділи правопорушники та прикмети викраденого; сліди, які могли залишитися на одязі й тілах правопорушників; інші дані, які сприятимуть розкриттю правопорушення по гарячих слідах; 12) після внесення всіх додаткових необхідних даних до системи ІПНП зберегти інформацію; 13) у разі звернення заявника мовою, якою не володіє посадова особа, уповноважена на здійснення прийому, опрацювання та реєстрації заяв і повідомлень громадян про правопорушення або події, ужити заходів щодо залучення іншого працівника, який володіє іноземною мовою (за можливості в режимі конференції). У разі відсутності таких працівників зачитати англійською мовою інформацію, спрямовану на встановлення даних заявника (прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, місце проживання (перебування), місце перебування (далі - установчі дані потерпілого або заявника), абонентський номер), суть події, про яку заявник хоче повідомити, а також роз`яснення, що його повідомлення буде записано та після перекладу йому зателефонують. За наявності технічної можливості увімкнути заздалегідь записане вербальне повідомлення (роз`яснення) порядку дій заявника. Зазначену інформацію в системі ІПНП надіслати відповідним працівникам поліції, уповноваженим здійснювати організацію реагування на правопорушення або події, за місцезнаходженням підрозділу « 102»; 14) невідкладно доповідати старшому чергової зміни про надходження скарг громадян на дії/бездіяльність працівників поліції, порушення їх прав і свобод, повторних звернень щодо неналежної організації реагування працівниками поліції на повідомлення та внести відповідну інформацію в систему ІПНП; 15) у разі раптового переривання дзвінка негайно зателефонувати заявнику для з`ясування обставин події чи правопорушення. Якщо заявник не відповідає на дзвінок і виникла підозра про вчинення стосовно нього протиправних дій (крики, шум боротьби та інші ознаки), уносити до системи ІПНП інформацію про те, що "зв`язок із заявником втрачено" та проставити відмітку "інформувати чергового". Якщо адреса місця вчинення правопорушення та/або місця перебування заявника невідома, проставити маркер на електронній мапі за місцем розташування підрозділу « 102»; 16) уносити до системи ІПНП відомості про повідомлення підрозділів екстреної допомоги населенню за скороченим номером "112" ("101", "103", "104") та передавати для реагування відповідним працівникам поліції або оперативно-диспетчерським службам інших органів державної влади, уповноваженим здійснювати організацію реагування на них; 17) негайно проставляти відмітку "інформувати чергового" для здійснення відповідного реагування, якщо під час прийняття заяви або повідомлення стало відомо про те, що заявник або особа, яка вчинила правопорушення, перебуває в розшуку; 18) якщо в заяві чи повідомленні йдеться про питання, що не належать до компетенції поліції, та про дії, що не містять ознак правопорушення, звернення має довідково-консультативний характер або в ньому не викладено суті порушеного питання, заявник висловлює особисте ставлення до події, що відбувається, не називає своїх персональних даних, ввічливо роз`яснювати заявнику його подальші дії. При цьому інформацію, викладену заявником, необхідно внести до системи ІПНП (у разі достатності підстав надати події статус "без оперативного реагування"); 19) усі реквізити до системи ІПНП уносити державною мовою без скорочень (крім загальноприйнятих) з дотриманням правил правопису.

Відповідно до п.12 Розділу 3 Інструкції № 111 ,у разі надходження за скороченим номером « 102» заяви або повідомлення про правопорушення або подію, які віднесені до категорій "Альфа" та "Бета", крім обов`язків, визначених пунктом 11 цього розділу, посадова особа, уповноважена на здійснення прийому, опрацювання та реєстрацію заяв і повідомлень громадян про правопорушення або події виконує такі дії: 1) не пізніше ніж за 30 секунд з фактичного часу отримання інформації про правопорушення або події: проставляє у відповідному діалоговому вікні електронної картки « 102» АРМ "оператор « 102» системи ІПНП відмітку (позначку) про необхідність здійснення негайного реагування за отриманим повідомленням; уносить до електронної картки « 102» лише початкову інформацію про вид правопорушення або події (визначається з урахуванням можливості настання найбільш тяжких наслідків) та місце його вчинення; зберігає електрону картку « 102», яка автоматично з відповідною позначкою надходить до диспетчера та оперативних чергових ГУНП і ТВП за місцем учинення правопорушення або події; 2) до 2 хв з часу надходження повідомлення: долучає (за потреби та наявності технічної можливості) до розмови із заявником диспетчера та/або оперативного чергового ГУНП у режимі конференц-зв`язку; з одночасним заповненням електронної картки « 102» продовжує з`ясовувати в заявника (у тому числі разом з диспетчером та/або оперативним черговим ГУНП) його установчі дані або відомості про потерпілого, обставини правопорушення або події, кількість та прикмети осіб, причетних до його вчинення, наявність у них зброї, місце їх перебування або напрямок відходу, наявність осіб, які потребують допомоги, а також іншу актуальну інформацію, необхідну для вирішення службових завдань; за результатами опрацювання повідомлення повторно зберігає електронну картку « 102» з унесеною інформацією про правопорушення або подію; 3) у разі необхідності продовжує з`ясовувати та доповнювати електронну картку « 102» інформацією про обставини правопорушення або події, які мають значення для належної організації реагування на нього. З об`єктивних причин строки опрацювання та передачі повідомлень про правопорушення або події визначених категорій може бути збільшено (алкогольне сп`яніння, хвилювання, мовні вади заявника, ненадання відповіді на запитання тощо). Наведені в підпунктах 1, 2 пункту 12 цього розділу відомості та порядок їх з`ясування не є вичерпними, їх послідовність може бути змінено, проте вони повинні бути достатніми для належної та своєчасної організації оперативного реагування на правопорушення або подію. У подальшому, за можливості, діє відповідно до пункту 11 цього розділу.

Згідно з положеннями Розділу 8 Інструкції № 111 ,відповідальні по ТВП (начальники СРПП), відповідальні посадові особи управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП), управлінь поліції охорони Департаменту поліції охорони Національної поліції України (далі - УПО) щодня, до заступання на службу нарядів, уносять до системи ІПНП перевірені відомості про наряди поліції (у тому числі СОГ), що заступають на чергування. Керівники УПП, СРПП з огляду на наявну штатну чисельність працівників, які виконують функції з охорони публічного (громадського) порядку, враховуючи оперативну обстановку, визначають максимальну кількість нарядів, які можуть вийти на службу. Ця кількість фіксується в системі ІПНП. Відомості про наряди поліції повинні мати такі реквізити: вид наряду (НПП - наряд патрульної поліції, ГРПП - група реагування патрульної поліції, СОГ - слідчо-оперативна група, ОГ - оперативна група, ПН - піший наряд, КН - кінний наряд, ВН - велосипедний наряд, ПС - патруль зі службовою собакою, ПО - наряд поліції охорони, ДОП - дільничний офіцер поліції, НГУ - наряд Національної гвардії України тощо), його номер, радіопозивний, номерний знак службового транспортного засобу (для автопатрульних нарядів), прізвище, ім`я, по батькові старшого наряду та абонентський номер мобільного телефону, запланований час несення служби.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про інформацію» суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, інший суб`єкт, що здійснює владні управлінські функції відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Згідно з ч.5 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі.

Згідно з положеннями ст.23 Закону України «Про доступ до публічної інформації» рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ст.24 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: 1) ненадання відповіді на запит; 2) ненадання інформації на запит; 3) безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; 4) неоприлюднення інформації відповідно до статті 15 цього Закону; 5) надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; 6) несвоєчасне надання інформації; 7) необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; 8) нездійснення реєстрації документів; 9) навмисне приховування або знищення інформації чи документів. Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно з положеннями ст.5 Закону України «Про звернення громадян» звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Відповідно до положень ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Згідно положень ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Згідно положень ст.20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Відповідно до ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі ч.1 ст. 23 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. п. 3, 4, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Таким чином, обов`язок доказування завданої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу, що звертається з таким позовом.

Відповідно до п. 10-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25.05.2001 року «Про внесення змін і доповнень у Постанову Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику по справах про відшкодування морального ( нематеріального) шкоди» при розгляді справ про позовам про відшкодування моральної шкоди на підставі ст. 56 Конституції України судам при встановленні факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями ,діями або бездіяльністю органа державної влади , місцевого самоврядування або їх посадовими або службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень він підлягає відшкодуванню за рахунок держави або місцевого самоврядування.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція) , була ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17.07.97, та відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції , кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції , кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які, на її думку, є необхідними для здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Отже, вищевказана норма гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і в оцінці дотримання "справедливого балансу" в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

Відповідно до ст.8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року ,суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії"(Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Щокін проти України" (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011року ).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pinc v. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення ЄСПЛ у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

У рішенні від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Стаття 13 Конвенції ( 995_004 ) прямо виражає обов`язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги", та надання відповідного відшкодування (див. справу "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 152, ECHR 2000-XI).

Зміст зобов`язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції ( 995_004 ) залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (див. згадане вище рішення у справі Кудли, пп. 157-158; та рішення у справі "Вассерман проти Росії" (N 2) (Wasserman v. Russia) (no. 2), N 21071/05, п. 45, від 10 квітня 2008 року).

(1) Оцінка аргументів учасників справи і висновку суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч.1-2 ст.308 КАС України, в редакції Закону на момент вчинення процесуальної дії).

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, апеляційний суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України (в цьому випадку й далі - у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду і розгляду справи), встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Апеляційний суд зазначає, із дії працівників підрозділу « 102» при отриманні виклику від громадян ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , як представника ОСОБА_9 , не можна вважати такими , що порушують права та охоронювані законом інтереси позивача ОСОБА_1 , що унеможливлює їх оцінку за вказаним адміністративним позовом в порядку п.8 ч.1 ст.4, ст.5 , ч.2 ст.9 КАС України, бо позивач діє безпосередньо на захист своїх прав та охоронюваних законом інтересів , а не прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що при отриманні рапортів від працівників територіального органу поліції та Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП про виконання завдання у інспектора-чергового ГУНП в Одеській області не було підстав вважати, що дана інформація є недостовірною, оскільки, до обов`язків інспектора-чергового не входить виїзд та відвідування за місцем повідомленням з метою перевірки даних, наданих іншими співробітниками поліції при реагуванні на ту, чи іншу подію, але вважає , до суду 1-ої та апеляційної інстанції відповідачами суб`єктами владних повноважень не надано належних, достатніх , достовірних та допустимих доказів, а саме відеозапису відвідування місця події працівниками поліції з питань виконання повідомлення на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині від ОСОБА_3 , який діяв , як представник інтересів ОСОБА_1 , о 10.06 годині 25.10.2019 року від ОСОБА_1 про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі та не надано належне обґрунтування для виправдання своїх дій.

Апеляційний суд не може прийняти електронні рапорти та свідчення працівників поліції, як належні, достатні та достовірні докази, так як вказані особи безпосередньо зацікавлені у певному результаті розгляду цієї справи, а данні GPS трекінгу щодо виїзду на адресу працівниками поліції не можуть підтвердити її безпосереднє відвідування.

З урахуванням викладеного, для належного захисту прав та законних інтересів позивача та для обрання засобу юридичного захисту, якого вимагає стаття 13 Конвенції ,ефективного як з практичної, так і з правової точки зору, тобто такого , що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому наявні ,апеляційний суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог в порядку ч. 2 ст.9 КАС України , у зв`язку із наявністю підстав для визнання протиправною бездіяльності Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині від ОСОБА_3 , діючого як представник ОСОБА_1 , о 10.06 годині 25.10.2019 року від ОСОБА_1 про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі.

Стосовно доводів апелянта про надання начебто недостовірної інформації апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції із запитом, в якому просив повідомити, чи надходила до працівників Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції інформація за повідомленням ОСОБА_9 24.10.2019 року оператору « 102» щодо протиправних дій відносно нього по АДРЕСА_1 .

У відповіді на адвокатський запит від 28.10.2019 року Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції повідомило адвоката Жолобчука О.Л. листом вих. № 328а/з/41/13/05/03-19 від 30.10.2019 року, що 24.10.2019 року о 15:57 на спецлінію « 102» надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_9 про те, що 24.10.2019 о 15:53 за адресою; АДРЕСА_1 , фірма «Новий Люстдорф» під час будівництва будинку самовільно знесли огорожу до ділянки заявника. Також, 24.10.2019 о 16:05 на спецлінію « 102» надійшло додаткове повідомлення з приводу прискорити наряд поліції з приводу фірми, яка знесла паркан заявника. Дані повідомлення зареєстровано в ЄО Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області № 30852 від 24.10.2019. Оперативний виїзд здійснював екіпаж у складі командира взводу № 1 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 та інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 2 УПП в Одеській області ДПП лейтенанта поліції Корнієнко Світлани Василівни. Також, було повідомлено, що оператори служби « 102» УІПКП не належать до структури патрульної поліції, тому з метою отримання інформації стосовно співробітника, який безпосередньо отримав та направив на відпрацювання зазначених вище викликів необхідно звернутися до ГУНП в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 12). Крім того, було проінформовано, що матеріали ЄО 30852 від 24.10.2019 року передано до подальшого розгляду до Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 28.10.2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції із запитом, в якому просив повідомити, чи надходила до працівників Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції інформація за повідомленням ОСОБА_1 25.10.2019 року оператору « 102» щодо протиправних дій відносно неї по АДРЕСА_1 .

У відповіді на адвокатський запит від 28.10.2019 року Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції повідомило адвоката Жолобчука О.Л. листом вих. № 329а/з/41/13/05/03-19 від 30.10.2019 року, що згідно ІПНП повідомлення на лінію « 102» 25.10.2019 від гр. ОСОБА_17 про вчинення відносно неї противоправних дій по АДРЕСА_1 не надходило.

Апеляційний суд зазначає, що відповідно до вищевказаної Інструкції, до повноважень Управління патрульної поліції в Одеській області не входить приймання екстрених викликів, реєстрація повідомлень про правопорушення або події в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП), призначення та направлення на місце події нарядів поліції та, відповідно, наповнення такими відомостями ІПНП. УПП в Одеській області лише може надати на запит відомості, які були внесені до Інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (ІПНП) іншими органами поліції.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду 1-ї інстанції, що в діях співробітників УПП в Одеській області відсутня провина щодо надання у відповіді за вих. № 329а/з/41/13/05/03-19 від 30.10.2019 інформації про відсутність в ІПНП відомостей про повідомлення ОСОБА_1 25.10.2019 року на лінію « 102» відомостей стосовно протиправних відносно неї діянь по АДРЕСА_1 , оскільки відомості про події 25.10.2019 року вносились до ІПНП не співробітниками УПП в Одеській області, обмеженими вхідними даними у запиті, які були надані для здійснення пошуку в ІПНП, та у зв`язку з приєднанням виклику ОСОБА_1 від 25.10.2019 р. до раніше зареєстрованого в журналі єдиного обліку Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області виклику ОСОБА_3 від 25.10.2019 р. за № 30912, що привело до не відображення в Інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» відомостей про здійснений ОСОБА_1 25.10.2019 року о 10:06 год. виклик на лінію « 102» (№ 45083141).

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо надання недостовірної інформації у відповіді за № 329а/з/41/13/05/03-19 від 31.10.2019 року про ненадходження 25.10.2019 року на лінію « 102» повідомлення про події на АДРЕСА_1 , від ОСОБА_1 .

Також, апелянт вказує, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області було проігноровано вимоги законодавства України щодо надання в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповіді про результати розгляду заяви- повідомлення о 10.06 годині від 25.10.2019 року про подію на вул. Люстдорфська дорога, 116- а в місті Одесі.

Так, з матеріалів справи вбачається, що листом від 05.11.2019 року № 5/1 -78аз Головне управління Національної поліції в Одеській області у відповідь на запит повідомило адвоката ОСОБА_3 , що перевіркою баз даних ITC ІПНП встановлено, що повідомлення, яке

25.10.2019 року о 10.06 год. надійшло на скорочений номер « 102» від ОСОБА_1 (електронна картка № НОМЕР_2 ), було приєднано до раніше наданого повідомлення ОСОБА_3 від 25.10.2019 року о 10:00 год. (електронна картка № НОМЕР_3 ), опрацьовано оператором комп`ютерного набору 1-ої категорії ОСОБА_18 та направлено до чергової частини управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Одеській області, де його отримала інспектор-черговий старший лейтенант поліції ОСОБА_16 , яка призначила на місце події слідчо-оперативну групу Київського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області та наряд Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП «Океан-0152», який о 10:24 підтвердив завдання проставленням відмітки про прибуття на місце події, після чого інспектор УПП в Одеській області Денежко о 10:48 год. надав електронний рапорт - «з заявником зв`язатись не вдалось, поза зоною досяжності, перевіривши прилеглу територію заявника не виявлено, конфліктних ситуацій не виявлено, заяв та клопотань не надходило». Вказане повідомлення Київським відділом поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області 25.10.2019 року було зареєстровано до Інформаційно- телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» за № 30912 та розглянуто відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Отже, з урахуванням зазначеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду 1-ої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо ненадання в порядку Закону України «Про звернення громадян» відповіді про результати розгляду заяви-повідомлення о 10.06 годині 25.10.2019 року ОСОБА_1 про подію на АДРЕСА_1 , оскільки, вказане повідомлення ОСОБА_1 від 25.10.2019 року розглядалось Київським відділом поліції в м. Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області в межах повноважень відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Стосовно вимог позивачки (апелянта) щодо зобов`язання Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції області реагувати на заяви-повідомлення ОСОБА_1 на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі шляхом забезпечення відвідування працівниками поліції місця події за вказаною адресою в межах покладених повноважень, апеляційний суд зазначає що права позивача не можуть бути захищені на майбутнє , коли їх порушення ще не відбулось та погоджується із висновком щодо відсутності правових підстав для їх задоволення у вказаній частині .

Стосовно вимог позивачки (апелянта) щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди, апеляційний суд зазначає наступне.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2018 року в справі № 804/2252/14, яка, в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Сам по собі факт наявності шкоди ще не породжує обов`язку її компенсації, оскільки необхідно довести наявність всіх складових цивільно-правової відповідальності, при цьому правильно визначивши суб`єкт такої відповідальності.

Аналогічна правова позиція ,зазначена у Постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року по справі № 336/3072/17-ц,

Зі змісту ст. 56 Конституції України, випливає, що основною умовою такого розгляду є те, що моральна шкода повинна бути заподіяна (похідною) протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин.

Сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Крім того, визнання судом протиправною бездіяльності відповідача стосується виключно меж застосування законодавства про виконавче провадження, у той час як моральна шкода має бути обов`язково підтверджено належними та допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція ,зазначена у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі №816/1321/16.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що факт заподіяння позивачу моральної шкоди, у зв`язку з неправомірними діями та/або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача - не підтверджені достовірними, достатніми, належними та допустимими доказами .

Разом з тим, апеляційний суд вважає необхідним зауважити, що решта доводів та заперечень апелянта висновків суду по суті позовних вимог також не спростовують та відхиляються за необґрунтованістю.

(2) Висновки апеляційного суду:

Апеляційний суд, переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального права, враховуючи норми ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України ,Законів України «Про звернення громадян» та «Про національну поліцію» , дійшов висновку, що судом 1-ої інстанції вирішено справу із порушення норм процесуального та матеріального права ,неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, частково не відповідають обставинам справи, та наявні підстави для скасування у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині, о 10.06 годині 25.10.2019 року про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі.

Апеляційний суд доходить до висновку про наявність підстав для часткове задоволення апеляційної скарги та часткового скасування рішення суду 1-ої інстанції , ухвалення у цій частині по справі нового рішення про задоволення вказаних позовних із виходом за їх межі для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень та для зміни у розподілі судових витрат .

Враховуючі оплату позивачем судового збору за звернення із позовом , подачу апеляційних скарг на ухвалу та на рішення суду 1-ої інстанції , всього 14714 грн. в порядку ч.3 та 6 ст.139 КАС України , стягненню пропорційно задоволеним позовним вимогам - 1/6 від сплаченої суми у розмірі 2452,33 грн.

Керуючись ст.8,19,55 Конституції України, ст.6, 13, ст. 1 Першого протоколу Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст. 3, 6, 7, 139, 242, 292, 308,310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково , рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року скасувати у частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо невиїзду за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» о 10.00 годині, о 10.06 годині 25.10.2019 року про події по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі та увалити у цій частині нове судове рішення :

Визнати протиправною бездіяльність Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо незабезпечення відвідування працівниками поліції місця ймовірного правопорушення по вул. Люстдорфська дорога, 116-а в м. Одесі за повідомленнями на телефон за скороченим номером екстреного виклику поліції« 102» о 10.00 годині, о 10.06 годині 25.10.2019 року про події по АДРЕСА_1 .

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 липня 2020 року залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат та сягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 2452,33( дві тисячі чотириста п`ятдесят дві грн. 33 коп.) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути, у разі відповідності вимогам ст.328 КАС України, оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом 30-ти днів.

Повне судове рішення складене та підписане 17.12.2020 року.

Головуючий суддя Кравець О.О.
Судді Коваль М.П. Домусчі С.Д.