Справа № 813/4204/15
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року справа №813/4204/15

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : представника позивача Рісної Ю.Б., представника відповідача Щирби Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

Встановив:

Дочірнє підприємство "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Буської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про скасування податкового повідомлення-рішення № /99 від 19.06.15.

Позовні вимоги обґрунтовано безпідставністю прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, оскільки перевіркою не встановлено фактів недостовірного обчислення податку на доходи фізичних осіб чи його неутримання, несплату, тобто вчинення порушення, визначеного ст. 127 Податкового кодексу України. Позивач зазначає, що у спірному випадку мало місце несвоєчасне перерахування суми узгодженого грошового зобов`язання податку на доходи фізичних осіб до бюджету, який нараховано своєчасно і правильно та включено у податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків і сум утриманих з них податку (форма 1 ДФ), а тому його відповідальність мала визначатись на підставі пункту 126.1 статті 126 ПК України як за порушення строків сплати (перерахування) податків, а штрафна санкція - обчислюватись у розмірі 10 або 20 відсотків погашеної суми податкового боргу в залежності від кількості днів затримки сплати суми узгодженого грошового зобов`язання (до 30 календарних днів включно чи більше 30 календарних днів).

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 07 вересня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року, позовні вимоги задовольнив.

Постановою Верховного суду від 12.09.2019 постанову Львівського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2015 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2016 року у справі № 813/4206/16 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній постанові Верховним Судом вказано, що як вбачається з матеріалів справи, а також зазначено у судових рішеннях, виявлене податковим органом порушення ґрунтується на наявності двох фактів, таких як несплата податку на доходи фізичних осіб та несвоєчасність його сплати. При цьому, відповідальність застосована лише на підставі статті 127 ПК України. Втім з висновків судів, а також із встановлених судами обставин, неможливо дійти беззаперечного висновку, коли саме було допущено порушення та коли фактично перераховувався податок на доходи фізичних осіб (до, під час або після виплати доходу), що також зумовлює неможливість перевірити правильність кваліфікації порушення податковим органом та судами, тобто чи у спірному випадку відбулось порушення щодо несвоєчасної сплати узгодженого зобов`язання у строки встановлені ПК України, відповідальність за яке наступає за ст. 126 ПК України, та/або щодо несплати узгодженого зобов`язання, відповідальність за яке наступає за ст. 127 ПК України.

Ухвалою суду від 14.11.2019 прийнято до розгляду адміністративну справи до призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

На підставі ст. 52 КАС України Буську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Львівській області замінено правонаступником Головним управління ДПС у Львівській області.

Відповідач проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві. Зазначив, що перевіркою встановлено порушення пп. 168.1.1, пп. 168.1.2, пп.168.1.5 п. 168.1 ст. 168, п. 176.2 "а" ст. 176 ПК України в частині несвоєчасної сплати податку з доходів фізичних осіб із нарахованої та виплаченої заробітної плати працівникам за січень 2013 в сумі 9647,35 грн; лютий 2014 - 11422,55 грн; жовтень 2014 - 8161,44 грн; січень 2014 - 13125,90 грн; лютий 2015 - 6756,33 грн. Позивач не заперечує факту несвоєчасного перерахування податку на доходи фізичних осіб, оскільки дане порушення з ПДФО виникло лише у зв`язку із несвоєчасним розрахунком з ДП "Львівський облавтодор" за виконані роботи. Саме з цих мотивів контролюючий орган прийняв оскаржуване податкове повідомлення-рішення про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб із доходів за штрафними (фінансовими) санкціями 77220,17 грн, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивачем подано письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідачем помилково зроблені висновки про порушення ДП "Львівський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" п.п. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 ПК України, оскільки протягом усього спірного періоду ДП "Львівський облавтодор" та його філіями здійснювалось перерахування податку на доходи фізичних осіб, утриманого із нарахованої заробітної плати, у день виплати працівникові заробітної плати. Податковим органом не зафіксовано жодного випадку сплати ПДФО після виплати працівникові заробітної плати, а тому відсутні підстави для застосування до ДП "Львівський облавтодор" відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25% від суми несвоєчасно сплачених узгоджених податкових зобов`язань з ПДФО на підставі статті 127 ПК України. Окрім цього, при розгляді аналогічних справ за участю тих же сторін судами неодноразово зроблено висновки, які відповідають вищенаведеній правовій позиції позивача (постанова Верховного Суду від 04.02.2020 у справі №813/6791/13-а). Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Представником відповідача подано заперечення на пояснення представника позивача. Зазначає, що ст. 127 ПК України встановлює умови вчинення вищезазначеного порушення : до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків. Приписи ПК України вимагають від податкового агента під час виплати оподаткованого доходу на користь іншого платника податків не тільки нарахування, утримання податку з таких доходів, а й здійснення виплати такого податку, при цьому ці вимоги є тотожніми. Крім цього, податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподаткованого доходу єдиним платіжним документом. Оскільки платником не виплачено (несвоєчасно виплачено) податок на доходи фізичних осіб до підприємства застосовано штрафну санкцію відповідно до п. 127.1 ст. 127 ПК України.

Оскільки податкове зобов`язання відображене Позивачем в податковій декларації не було сплачене, отже податковий орган правомірно донарахував не сплачену суму, та наклав штрафну санкцію за пропуск терміну передбаченого законом для сплати узгодженого податкового зобов`язання. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила повністю, просили в задоволенні таких відмовити.

Суд заслухав вступне слово представника позивача та відповідача, повно, всебічно і об`єктивно оцінив подані докази у їх сукупності та встановив наступне.

Буською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області проведена планова виїзна документальна перевірка філії "Бродівський райавтодор" Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.13р. по 15.05.15р., валютного та іншого законодавства за період з 01.01.13р. по 15.05.15р. За результатами перевірки складено акт від 29.05.15р. № 78/22-018/26231257.

Перевіркою встановлено порушення позивачем п.п. 168.1.1., п.п. 168.1.2., п.п. 168.1.5. п. 168.1. ст. 168, п. 176.2а ст. 176 Податкового кодексу України несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб в сумі 114825,17 грн, а саме : за січень 2013 в сумі 13540,11 грн (сальдо на 01.01.2013 по ПДФО становило 17709,43 грн., нараховано ПДФО за січень 14945,49 грн., по терміну сплати податку, нарахованого за січень в лютому, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 28.02.2013., сплачено 24.01.2013 - 700 грн п/п №4, 13.02.2013 - 8855 грн п/п №35, 20.02.2013 - 325,56 грн, 21.02.2013 - 379,80 грн п/п№51 та 8854,43 грн п/п№50, сума несплаченого вчасно обов`язкового податку становила 13540,11 грн); березень 2013 - 8514,70 грн (нараховано ПДФО за березень 18028,49 грн, часткова сплата із загальної суми в березні становила 269,96 грн, по терміну сплати за березень в квітні, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 30.04.2013, сплачено 09.04.2013 - 43,83 грн п/п №111, 29.04.2013 9200 грн п/п №126, сума несплаченого вчасно обов`язкового податку становила 8514,70грн); квітень 2013 - 15112,42 грн ( нараховано ПДФО за квітень 15112,42 грн, по терміну сплати за квітень в травні, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 31.05.2013, сума обов`язкового податку вчасно не сплачена); серпень 2013 - 5956,05 грн (нараховано ПДФО за серпень 10602,05 грн по терміну сплати за серпень в вересні, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 30.09.2013, сплачено 09.09.2013 - 105 грн п/п №236, 25.09.2013 - 4541 грн п/п №497, сума несплаченого вчасно обов`язкового податку становила 5956,05 грн); жовтень 2013 - 10335,49 грн (нараховано ПДФО за жовтень 10335,49 грн, по терміну сплати за жовтень в листопаді, виплаті заробітної плати або при невиплаті до 30.11.2013, сума обов`язкового податку вчасно не сплачена); січень 2014 - 13125,90 грн (нараховано ПДФО за січень 13125,90 грн, по терміну сплати за січень в лютому, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 28.02.2014, сума обов`язкового податку своєчасно не сплачена); лютий 2014 - 16722,50 грн ( нараховано ПДФО за лютий 16722,50 грн, по терміну сплати за лютий в березні, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 31.03.2014, сума обов`язкового податку вчасно не сплачена); березень 2014 - 13214,88 грн ( нараховано ПДФО за березень 13214,88 грн, по терміну сплати за березень в квітні, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 30.04.2014, сума обов`язкового податку вчасно не сплачена); квітень 2014 - 10951,84 грн ( нараховано ПДФО за квітень 10966,47 грн, по терміну сплати за квітень в травні, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 31.05.2014 сплачено 28.05.2014 - 14,63 грн п/п №3314 на загальну суму 14532 грн, сума несплаченого вчасно обов`язкового податку становила - 10951,84 грн); січень 2015 в сумі 7351,28 грн ( нараховано ПДФО за січень 10693, 21 грн, по терміну сплати за січень в лютому, при виплаті заробітної плати або при невиплаті до 28.02.2015, сплачено 27.02.2015 - 2852 грн п/п №49, сума несплаченого вчасно обов`язкового податку становила 7351,28 грн).

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення № /99 від 19.06.15, яким застосовано штрафну санкцію за несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб у розмірі 50% за ст. 127 Податкового кодексу України.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.1.1 ст.1 Податкового кодексу України (далі ПК України), відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до ст. 20.1.1 ПК України відповідачу надано право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства, здійснення контролю за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби. Письмові повідомлення про такі запрошення надсилаються в порядку, встановленому статтею 42 цього Кодексу, не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня запрошення рекомендованими листами, в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (представник платника податків)

Згідно з п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Документальною перевіркою згідно із п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Пунктом 38.2 ст.38 ПК України визначено, що сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно пп.168.1, 168.2 ст.168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст.167 цього Кодексу.

Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду, що передбачено п.168.5 ст.168 ПК України).

Згідно з абз.1 п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зазначає, що відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків встановлена ст.126 ПК України, в той час як ст.127 ПК України визначає відповідальність за порушення правил нарахування, утримання та сплати (перерахування) податків у джерела виплати.

Згідно пп.126.1 ст.126 ПК України у разі, якщо платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов`язання та/або авансових внесків з податку на прибуток підприємств протягом строків, встановлених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Пунктом 127.1 ст.127 ПК України передбачено, що не нарахування і неутримання та/або несплати (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вченні повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу.

Тобто, якщо до моменту виплати доходу, на користь громадян податковий агент хоч і з порушенням передбаченого ст.168 ПК України строку сплачує суму податку, застосуванню підлягає ст.126 ПК України. Аналогічні наслідки мають місце у разі одночасної сплати таких платежів.

Крім того, при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки та при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом передбачено нарахування пені, порядок визначення якої встановлено ст. 129 ПК України.

Сам склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу. А розмір штрафних санкцій визначається з урахуванням кількості разів допущених податкових правопорушень, незалежно від того, чи виявлено такі порушення контролюючим органом в межах однієї перевірки.

Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 09 листопада 2018 року у справі № 820/3562/17 та Постанові Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі №820/11382/15.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем ні до, ні під час виплати заробітної плати не сплачувався податок з доходів фізичних осіб, відтак ним порушено вимоги саме статті 127 ПК України.

Крім того суд зазначає, що позивачем на вимогу суду не надано платіжних документів, які би свідчили про своєчасність сплати податку з доходів фізичних осіб, відтак останнім допущено несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету за січень, березень, квітень, серпень, жовтень 2013, січень- квітень 2014, січень 2015.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ст.72 та ст.73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:- письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

У відповідності до ч.1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до ст.90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Входячи з підстав та предмету спору, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справ доказів в сукупності, суд дійшов до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір, витрати на правничу допомогу) відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя Гулкевич І.З.