Справа № 200/9589/20-а
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р. Справа№200/9589/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (надалі відповідач) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання прийняти на виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №62224567 від 01.06.2020 року, №61960487 від 04.05.2020 року, та №61960230 від 04.05.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, щовідповідачем безпідставно повернуто позивачу постанови про стягнення виконавчого збору у зв`язку з нібито пропущеним строком пред`явлення рішення до виконання з посиланням на п.п. 1 п.9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845, оскільки постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору вважається такою, що пред`явлена до виконання в день її прийняття, і закінчення основного виконавчого провадження та відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору не змінює тієї обставини, що постанова виконавця про стягнення виконавчого збору вважається такою, що вже пред`явлена до виконання.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду письмові заперечення проти позову та всі докази на їх підтвердження, які наявні у відповідача.

16 грудня 2020 рокуна адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якому відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на відсутність правових підстав для прийняття до виконання постанов про стягнення виконавчого збору, оскільки визначений Законом України «Про виконавче провадження» тримісячний строк пред`явлення закінчився, у зв`язку з чим виконавчі документи повернуті згідно п.п. 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

На виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) перебувають виконавчі провадження №61960487 з примусового виконання виконавчого листа №200/10139/19-а, №62224567 з примусового виконання виконавчого листа №200/8713/19-а, №61960230 з примусового виконання виконавчого листа №200/8669/19-а, виданих Донецьким окружним адміністративним судом.

04.05.2020 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61960487, 01.06.2020 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №62224567, 05.05.2020 року державним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61960230 (а.с. 8-10).

04.09.2020 року позивачем надіслані заяви до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про виконання постанови державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору №61960487 від 04.05.2020 року, №62224567 від 01.06.2020 року та №61960230 від 05.05.2020 року (а.с. 56-61).

Листом від 09.09.2020 року №04-15/2989, відповідно до п.п. 1 п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845, відповідач повернув виконавчі документи позивачу у зв`язку з пропущенням установленого строку (а.с. 7).

Встановлені обставини підтверджені матеріалами справи і не є спірними.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з такого.

На підставі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону, крім іншого, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) пред`явлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Як вбачається з абз.3 ч.5 ст.13 Закону №1404-VIII, порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У відповідності до ч.ч. 1-4 ст.27 Закону №1404-VIII виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Частиною 9 ст.27 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Пунктом 9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч.3.ст.40 Закону №1404-VIII у разі припинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня припинення виконавчого провадження (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню, визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802.

Відповідно до п.8 Розділу ІІІ зазначеної Інструкції стягнення виконавчого збору здійснюється у порядку, визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Про стягнення з боржника виконавчого збору та його розмір державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження.

Виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією.

Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

З системного аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що чинним законодавством визначено особливості виконання постанов державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору, які полягають у тому, що такі постанови державного виконавця виконуються одночасно із виконанням рішення, за примусове виконання якого такий виконавчий збір справляється. У випадку завершення виконавчого провадження з виконання рішення, якщо виконавчий збір не стягнуто, виконавець виконує постанову про стягнення виконавчого збору в порядку Закону №1404-VIII.

Отже, постанова виконавця про стягнення виконавчого збору вважається такою, що пред`явлена до виконання в день її прийняття, і закінчення основного виконавчого провадження та відкриття виконавчого провадження з виконання постанови про стягнення виконавчого збору не змінює тієї обставини, що постанова виконавця про стягнення виконавчого збору вважається такою, що вже пред`явлена до виконання.

Аналогічно застосовано норми статті 12 Закону №1404-VIII Верховним Судом у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №821/1109/17.

Крім того, аналогічна правова позиція щодо строків пред`явлення виконавчих документів до виконання, встановлених п.5 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII, висловлена Верховним Судом в постанові від 22.10.2018 року у справі №401/1769/17(2-а/401/152/17) (провадження №К/9901/36144/18).

Також, Верховний Суд у постанові від 22.02.2018 у справі №816/823/17 (К/9901/950/18) дійшов правового висновку, що згідно зі ст. 40 Закону №1404-VIII стягнення виконавчого збору проводиться в межах «основного» виконавчого провадження, відповідно постанови про стягнення виконавчого збору необхідно вважати пред`явленими до виконання. Відповідно в період здійснення «основного» виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору автоматично є такою що пред`явлена до виконання.

Як встановлено з матеріалів справи, виконавчими документами у виконавчих провадженнях: №61960487 є постанова головного державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яке перебуває з 04.05.2020 року на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області; №62224567 є постанова головного державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яке перебуває з 01.06.2020 року на виконанні відділу, №61960230 є постанова головного державного виконавця про стягнення виконавчого збору, яке перебуває з 05.05.2020 року на виконанні відділу.

Отже, починаючи: з 04.05.2020 постанова про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №61960487, з 01.06.2020 року постанова головного державного виконавця про стягнення виконавчого зборуу виконавчому провадженні№62224567 та з 05.05.2020 року постанова головного державного виконавця про стягнення виконавчого зборуу виконавчому провадженні№61960230, є такими, що пред`явлені до виконання, у зв`язку з чим твердження відповідача про порушення позивачем строку пред`явлення даних постанов до виконання є безпідставними.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню у спосіб захисту права, що визначений позивачем.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн., наведена сума відповідно до положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає стягненню з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підстав наведеного, керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) до Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області щодо не прийняття на виконання постанови відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 62224567 від 01.06.2020 року, № 61960487 від 04.05.2020 року, № 61960230 від 05.05.2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області прийняти на виконання постанови відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 62224567 від 01.06.2020 року, № 61960487 від 04.05.2020 року, № 61960230 від 05.05.2020 року.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області (; місцезнаходження: 87555, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, 68) на користь Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, місцезнаходження: 61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.М. Чучко