Справа № 280/8244/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

17 грудня 2020 року Справа № 280/8244/20 м. Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (9005, м. Запоріжжя, вул. Профспілок, 5, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (далі відповідач), відповідно до якої позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Запорізького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області щодо невиплати страхових виплат ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невиплати одноразової допомоги у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на день настання права на страхову виплату передбаченої п. 6 ст. 42 Закону 1105-XIV та зобов`язати Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області призначити та виплатити ОСОБА_1 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на день настання права на страхову виплату, передбаченої п. 6 ст. 42 Закону 1105-XIV.

Ухвалою суду від 19.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду з викликом осіб на 17.12.2020.

09.12.2020 ОСОБА_1 подано клопотання (вх.. №59912) про відмову від позову, відповідно до якої просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що03.12.2020 відповідач здійснив перерахування грошових коштів у вигляді одноразової допомоги у сумі, що дорівнює 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день настання права на страхову виплату, передбаченої пунктом 6 статті 42 Закону №1105-ХІV, а саме в сумі 43490 грн., що підтверджується квитанцією. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 840,80 грн. зі сплати судового збору та 2000 грн. зі сплати витрат на правничу допомогу.

17.12.2020 представник відповідача надав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити клопотання. позивача про закриття провадження у справі, оскільки такі дії не суперечать закону, а закриття провадження по даній справі не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів.

Відповідно частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Відповідно до статті 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

Розглядаючи питання щодо стягнення з відповідача судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.3 ст. 132 КАС України).

Частинами першою та другою статті 16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Всі заявлені до відшкодування види робіт, виконані адвокатом мають місце бути, підтверджені належними доказами.

Як слідує з матеріалів справи 12.11.2020 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладено Договорі про надання правничої допомоги, предметом якого є: клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором, дає завдання-доручення, а Адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення Клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правничої допомоги) прав та інтересів Клієнта в усіх судових органах, організаціях, установах усіх прав власності. Згідно п.3.2 Договору, вартість послуг складає у розмірі за один документ: вартість за складання позову 2000 грн.

14.11.2020 між сторонами підписано Акт виконаних робіт, відповідно до якого адвокатом надано юридичні послуги: складання позову про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відповідно договору про надання правничої допомоги від 12.11.2020, вартість складання адвокатського запиту складає 2000 грн. Вказані кошти сплачено позивачем адвокату згідно прибуткового касового ордеру №28 від 14.11.2020.

З огляду на додані документи, суд зазначає, що позивачем сплачено кошти у розмірі 2000 грн. згідно прибуткового касового ордеру від 14.11.2020 за складання адвокатського запиту, який відсутній в матеріалах адміністративного позову, відтак пов`язати надання вказаної послуги, що не передбачена п.3.2 Договору, суд не має можливості. Таким чином, заявлена до відшкодування сума витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. за складання адміністративного позову не підтверджується матеріалами адміністративної справи.

Відповідно до частини першої статті 142 КАС України у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч. 5 ст. 7 Закону України Про судовий збір).

Як зазначено в абз. 1 п. 5 Розділу І Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого 03.09.2013 наказом Міністерства фінансів України №787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за №1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн.

З урахуванням викладеного у сукупності суд вважає за необхідне повернути сплачений позивачем судовий збір за подання до суду адміністративного позову у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст.132, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі.

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), яка діє в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Запорізьке відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області (9005, м. Запоріжжя, вул. Профспілок, 5, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Повернути з Державного бюджету України на користь Головного ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок, сплачений відповідно до платіжного документу №0.0..1 від 16.11.2020.

Роз`яснити позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала, постановлена судом в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, у відповідності до ч. 2 ст. 256 КАС України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Артоуз