Справа № 280/4458/20
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 280/4458/20

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання: Новошицької О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року (суддя Калашник Ю.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення виготовлено 22.09.2020 року) по справі № 280/4458/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прості займи» до Національного банку України про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в:

03.07.2020 року ТОВ «Прості займи» (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі Нацкомфінпослуг), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову від 27.05.2020 року № 260/241/15-4/14-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 03.08.2020 року здійснено заміну відповідача у справі, з Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на правонаступника, належного відповідача, Національний банк України (далі по тексту відповідач).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.09.2020 року позовні вимоги задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції апеляційну скаргу подав Національний банк України, який просив скасувати рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не надано належної оцінки нормам законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянт зазначив, що Нацкомфінпослуг було винесено розпорядження № 2379 від 26.11.2019 року, відповідно до якого, зобов`язано позивача усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 26.12.2019 року включно. Правовою підставою для прийняття розпорядження слугував юридичний склад правопорушення передбачений ч. 1 ст. 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг», а саме: у разі порушення законів та інших нормативно- правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Та правовою підставою для прийняття спірної постанови слугував юридичний склад правопорушення передбачений п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про фінансові послуг та державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг», а саме: ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг. Апелянт вказував, що Нацкомфінпослуг було застосовано два окремі заходи впливу за два окремих склади правопорушень. Наявний склад правопорушення передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про фінансові послуг та державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» щодо виконання/невиконання позивачем розпорядження. Апелянт вказував, що розпорядження № 2379 від 26.11.2019 року є чинним та не скасоване у судовому порядку, підстави для його невиконання фінансовою установою ліцензіатом відсутні. Проте, суд першої інстанції при ухваленні рішення вдався до перевірки та дослідження наявності юридичного складу правопорушення, що стало підставою для прийняття розпорядження, а не постанови, хоча позивач розпорядження не оскаржив. Питання законності та правильності висновків Нацкомфінпослуг, викладених в розпорядженні не підлягають дослідженню в рамках даної справи, та не могли бути прийняті судом до уваги, проте суд першої інстанції вдався до оцінки правомірності розпорядження. Пунктом 1 резолютивної частини розпорядження № 2379 від 26.11.2019 року було чітко встановлено зобов`язання ТОВ «Прості займи» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів. Фінансова установа зобов`язана виконувати зокрема вимоги та рішення Нацкомфінпослуг, що відповідають повноваженням, визначеним законом, зокрема надавати на такі вимоги та рішення інформацію і звітність у встановлений у них строк, позивач зобов`язаний був усунути вказані порушення в межах встановлених Нацкомфінпослуг строків, та повідомити про таке виконання відповідача. Позивач не виконав та не повідомив Нацкомфінпослуг про виконання розпорядження № 2379, що є порушенням положень п. 5.9 розділу V положення, про що відповідачем було складено відповідний акт, на підставі розгляду якого в подальшому була винесена оскаржувана постанова.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг було винесено розпорядження, де зазначено про недоліки інформаційно-телекомунікаційної системи та про надання ТОВ «Прості займи» фінансових послуг не на підставі договору, та зобов`язало ТОВ «Прості займи» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів. Позивач належно та повно листами повідомив алгоритм укладання договорів, який використовується у позивача про видачу позики, за наслідками розгляду оферти позичальника, відповідна система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою ТОВ «Прості займи» для підтвердження підписання кредитного договору, система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці через платіжну систему за допомогою ТОВ ФК «Вей Фор Пей». Суд першої інстанції вказував, що позивач у відповіді від 16.12.2019 року за №437-Ю, яка була надана на виконання розпорядження, надав вичерпну інформацію щодо своїх дій при укладенні правочину з клієнтом, та відсутності у його діях порушень. Суд першої інстанції вказував, що слід зважати, що розпорядження Нацкомфінпослуг від 26.11.2019 року за №2379 позивачем виконано, тому підстав для притягнення позивача до відповідальності за невиконання розпорядження у Нацкомфінпослуг не було.

Відповідно до матеріалів справи, громадянка ОСОБА_1 та ТОВ «Прості займи» уклали кредитний договір №08 від 10.05.2018 року 11:41:15 на суму 600,00 грн. в режимі он-лайн, на її банківську кредитну карту, оформлену у ПАТ КБ «Приватбанк», були перераховані кошти за кредитним договором, на підтвердження чого надано довідку ТОВ ФК «Вей Фор Пей» б/н від 25.06.2020 року.

ТОВ ФК «Вей Фор Пей» листом від 25.06.2020 року підтвердило ТОВ «Прості займи», що ОСОБА_1 оформила кредитний договір №08 від 10.05.2018 року 11:41:15 на суму 600,00 грн. в режимі он-лайн, на банківську картку були перераховані кошти, на підтвердження чого надано інформацію від ПАТ КБ «Приватбанк».

ОСОБА_1 звернулась до Нацкомфінпослуг зі зверненням у зв`язку з чим, та з метою перевірки відомостей викладених у зверненні, Нацкомфінпослуг направило ТОВ «Прості займи» вимогу, в якій просило надати пояснення з приводу укладання договору в письмовій формі, якщо так, то надати повну копію такого договору та всіх додатків і додаткових угод до нього; у випаду укладення між товариством та заявником електронного договору, надати письмові пояснення щодо використанням інформаційно-телекомунікаційної системи чи систем за допомогою якої було укладено такі договори, з обов`язковим зазначенням адреси веб-сайту та інформацію щодо порядку (процедури), в якій зазначити чітку послідовність (хронологію) всіх дій щодо укладання електронного договору вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з обов`язковим зазначенням часу та дати таких дій та наданням копій електронних документів (повідомлень) роздрукованих у паперовій формі, що підтверджують такі дії, крім того, надати підтвердження відправлення оферти Заявнику та прийняття такої оферти (акцепт) споживачем (Заявником) у порядку встановленому частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»; надати копію внутрішніх правил надання фінансових послуг товариства зі всіма змінами та додатками, які діяли в момент укладення договору; первинні бухгалтерські документі, що підтверджують суму боргу заявника (платіжні доручення, квитанції та інші документи, що підтверджують надання (перерахування) грошових коштів заявнику; копію банківських виписок, прибуткових касових ордерів, фіскальних чеків та інших документів, що підтверджують отримання товариством на підставі договору, грошових коштів від заявника, у період з моменту укладання договору до моменту надання відповіді на дану вимогу; копії листування товариства з заявником (звернення, листи, заяви, скарги, повідомлення, вимоги щодо виконання зобов`язань, тощо надіслані товариством до заявника та отримані від них, як в електронному так і в паперовому виді, відповіді на такі звернення); у разі пролонгації дій договору, надати копії документів на підставі яких здійснювалась така пролонгація; надати детальний розрахунок нарахованої товариством заборгованості заявника сплаченої та несплаченої у період з моменту укладання договору до моменту надання відповіді на дану вимогу; у разі звернення до суду, матеріали, що стосується судових справ по заявнику позовні заяви, ухвали суду, судові рішення, досудові вимоги тощо; у випадку відступлення прав вимоги за договором, надати договір згідно якого товариство відступило право грошової вимоги до заявника, з усіма додатками до нього (актами прийому-передачі тощо); за відсутності заборгованості заявника, надати належним чином оформлену довідку про відсутність заборгованості; інші відповідні документи та інформацію (вичерпний пакет документів) за даною справою.

09.10.2019 року ТОВ «Прості займи» направлено засобами поштового зв`язку відповідь на вимогу, де попунктно викладено обставини укладання договору з ОСОБА_1 , алгоритм укладання електронного договору та перерахування їй коштів за кредитним договором.

Встановлено, що 18.10.2019 року Нацкомфінпослуг складено акт про правопорушення, вчинені ТОВ «Прості займи» на ринку фінансових послуг №1728/15-4/15, в якому йдеться мова, що з наданих товариством документів встановлено не дотримання порядку укладення електронного договору, встановленого статтями 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», кредитні договори є такими, що не прирівнюються до договору, укладеному у письмовій формі.

Не погоджуючись з актом №1728/15-4/15 від 18.10.2019 року, ТОВ «Прості займи» направлено Нацкомфінпослуг письмові пояснення від 01.11.2019 року № 390-Ю, в яких зазначено, що алгоритм укладення договорів, який використовується ТОВ «Прості займи» передбачає, що у разі позитивного рішення про видачу позики за наслідками розгляду оферти позичальника, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою товариства для підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст. 11, 12 Закону «Про електронну комерцію», після чого система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці через платіжну систему за допомогою ТОВ ФК «Вей Фор Пей» (WayForPay).

На підставі акту №1728/15-4/15 від 18.10.2019 року, 26.11.2019 Нацкомфінпослуг винесено розпорядження за №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», в якому зазначено, що після розгляду пояснень ТОВ «Прості займи», встановлено укладання електронного договору з гр. ОСОБА_1 , що є фактичним наданням фінансової послуги не на підставі договору. Розпорядженням зобов`язано ТОВ «Прості займи» усунути порушення законодавства про фінансові послуги та повідомити Нацкомфінпослуг про усунення порушень з наданням підтверджуючих документів у термін до 26.12.2019 року включно.

На виконання розпорядження, ТОВ «Прості займи» надано відповідь від 16.12.2019 року за №437-Ю, де пояснено процес укладання електронного кредитного договору, пояснено, що у відповідності до приписів ст.12 Закону «Про електронну комерцію» серед іншого визначено, що електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. «Одноразовий ідентифікатор» - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію, та алгоритм укладення договорів, який використовується ТОВ «Прості займи» передбачає, що у разі позитивного рішення про видачу позики за наслідками розгляду оферти позичальника, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою для підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст.11, 12 Закону «Про електронну комерцію», після чого система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці через платіжну систему за допомогою WayForPay. Товариство повідомило про надання пояснень згідно розпорядження та те, що розпорядження винесено без врахування фактичних обставин здійснення господарської діяльності позивача та відсутній факт самого правопорушення.

Після отримання відповідь згідно розпорядження, Нацкомфінпослуг 10.03.2020 року було складено акт про правопорушення, вчинені ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» на ринку фінансових послуг №241/15-4/14 відповідно до якого, встановлено не виконання вимог розпорядження №2379, що є порушенням вимог: пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 року № 2319.

ТОВ «Прості займи», після отримання акту №241/15-4/14 від 10.03.2020 року, надано письмові пояснення від 23.03.2020 за № 48-Ю.

Встановлено, що 27.05.2020 року Нацкомфінпослуг прийнято постанову № 260/241/15-4/14-П про застосування штрафної санкції за правопорушення, вчинені на ринку фінансових послуг, у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн., у зв`язку із не виконанням розпорядження №2379, що є порушенням вимог: пункту 5.9 розділу V Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Нацкомфінпослуг від 20.11.2012 № 2319.

Згідно ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 27 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (у редакції дійсній на час виникнення спірних правовідносин) щодо ринку банківських послуг та діяльності з переказу коштів - Національним банком України; щодо ринків цінних паперів та похідних цінних паперів (деривативів) - Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; щодо інших ринків фінансових послуг - національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Основними завданнями національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, є: зокрема, захист прав споживачів фінансових послуг шляхом застосування у межах своїх повноважень заходів впливу з метою запобігання і припинення порушень законодавства на ринку фінансових послуг.

Згідно пунктів 10, 2 ч. 1 ст. 28, ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (у редакції дійсній на час виникнення спірних правовідносин) Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, у межах своєї компетенції: у разі порушення законодавства про фінансові послуги, нормативно-правових актів національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу та накладає адміністративні стягнення; надсилає фінансовим установам та саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження про усунення порушень законодавства про фінансові послуги та вимагає надання необхідних документів. У разі порушення законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг, національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує заходи впливу відповідно до закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Відповідно до п. 1, 3 ч. 1 ст. 40, ч. 1 ст. 41 вищевказаного Закону, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, може застосовувати такі заходи впливу: зобов`язати порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення; накладати штрафи в розмірах, передбачених статтями 41 і 43 цього Закону. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, застосовує до учасників ринків фінансових послуг (крім споживачів фінансових послуг) штрафні санкції за: ухилення від виконання або несвоєчасне виконання розпорядження, рішення національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про усунення порушення щодо надання фінансових послуг - у розмірі від 100 до 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, затвердженого указом Президента України від 23.11.2011 року 1070/2011, Національна комісія відповідно до покладених на неї завдань приймає та надсилає фінансовим установам і саморегулівним організаціям обов`язкові до виконання розпорядження (приписи) щодо усунення порушень законодавства про фінансові послуги, вимагає надання необхідної інформації та документів.

Суд зазначає, що підставою для винесення оскаржуваної постанови про застосування до позивача санкцій є невиконання на думку регулятора - Нацкомфінпослуг, розпорядження щодо зобов`язано ТОВ «Прості займи» усунути порушення законодавства про фінансові послуги. Розпорядження у свою чергу було винесено через твердження, що договір, який було укладено між ТОВ «Прості займи» та громадянкою ОСОБА_1 укладено з порушеннями щодо ідентифікації особи та використання цифрового підпису, використання алгоритму його підписання, укладено не у письмовій формі. З приводу укладення договору, ТОВ «Прості займи» надавало Нацкомфінпослуг змістовні пояснення та вказувало, що укладення договорів, який використовується ТОВ «Прості займи» передбачає, що у разі позитивного рішення про видачу позики за наслідками розгляду оферти позичальника, система генерує унікальний код, який використовується уповноваженою особою товариства для підписання кредитного договору в порядку, визначеному ст. 11, 12 Закону «Про електронну комерцію», після чого система переводить клієнту на карту суму зазначену в заявці через платіжну систему за допомогою ТОВ ФК «Вей Фор Пей».

Згідно пунктів 1, 7 ч. 1 ст. 3, частин 2, 3, 7, 8, 10 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Електронний договір, крім визначених Цивільним кодексом України істотних умов для відповідного виду договору, може містити інформацію про: технологію (порядок) укладення договору; порядок створення та накладання електронних підписів сторонами договору; можливість та порядок внесення змін до умов договору; спосіб та порядок прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); порядок обміну електронними повідомленнями та інформацією між сторонами під час виконання ними своїх зобов`язань; технічні засоби ідентифікації сторони; порядок внесення змін до помилково відправленого прийняття пропозиції укласти електронний договір (акцепту); посилання на умови, що включаються до договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до іншого електронного документа і порядок доступу до такого документа; спосіб зберігання та пред`явлення електронних документів, повідомлень, іншої інформації в електронній формі та умови доступу до них; умови виготовлення та отримання паперових копій електронних документів; можливість вибору мови, що використовується під час укладення та виконання договору; інші відомості. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. У разі якщо предметом електронного договору є виконання робіт у сфері електронної комерції, обов`язок виконавця перед замовником вважається виконаним у момент, коли результат виконаної роботи відповідає вимогам, встановленим договором або законодавством.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Колегія суддів не встановлює правомірність укладання ТОВ «Прості займи» з ОСОБА_1 кредитного договору №08 від 10.05.2018 року про надання позики на суму 600,00 грн. в режимі он-лайн. Зважає, що розпорядження, яким вказувалось на невірність укладання договору, не оскаржене.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що розпорядженням Нацкомфінпослуг від №2379 «Про застосування заходу впливу до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПРОСТІ ЗАЙМИ», зобов`язано ТОВ «Прості займи» усунути порушення законодавства про фінансові послуги, цим розпорядженням Нацкомфінпослуг не конкретизовано, які саме дії має вчинити ТОВ «Прості займи» для усунення порушень законодавства про фінансові послуги, в якій формі.

Після отримання позивачем розпорядження № 2379 від 26.11.2019 року, ним було вчасно надано на його виконання пояснення (16.12.2019 року № 437-Ю) щодо усунення порушень, про якій йшлось у розпорядженні. Виконання розпорядження суб`єктом ринку фінансових послуг унеможливлює та не передбачає накладення на його штрафних санкцій.

Відповідно до пунктів 1.5, 1.6, 2.2 Положення про застосування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, заходів впливу за порушення законодавства про фінансові послуги, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 20.11.2012 № 2319, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 18.12.2012 № 2112/22424, Нацкомфінпослуг як колегіальний орган або уповноважені особи Нацкомфінпослуг обирають і застосовують заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення законодавства про фінансові послуги, враховуючи наслідки порушення та застосування таких заходів. Нацкомфінпослуг, уповноважені та посадові особи Нацкомфінпослуг в межах своїх повноважень зобов`язані в кожному випадку виявлення порушення законодавства про фінансові послуги вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту такого порушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи про правопорушення, а також своєчасно прийняти рішення за справою про правопорушення та застосувати передбачені законодавством заходи впливу. Рішення про зобов`язання порушника вжити заходів для усунення порушення та/або вжити заходів для усунення причин, що сприяли вчиненню порушення, оформляється письмовим розпорядженням Нацкомфінпослуг. Метою застосування даного заходу впливу є усунення особою у визначений у розпорядженні строк виявлених порушень законодавства про фінансові послуги. Невиконання вимог письмового розпорядження є підставою для застосування інших заходів впливу у визначених законом випадках.

Невиконання розпорядження може бути підставою для застосування до позивача штрафної санкції, проте, варто зважати на виконання розпорядження. Тим більше, варто зважати, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, якою винесено оскаржувану постанову, обирає та застосовує заходи впливу на основі аналізу даних та інформації стосовно порушення, враховуючи наслідки порушення та наслідки застосування таких заходів.

Аналізуючи обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованим винесення оскаржуваної постанови у зв`язку з відсутністю порушення з боку позивача.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Новий розподіл судових витрат здійснюється у разі задоволення апеляційної скарги. Не передбачено повернення судових витрат, здійснених суб`єктом владних повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Національного банку України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 вересня 2020 року по справі № 280/4458/20 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова