Справа № 640/22359/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Київ № 640/22359/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Держгеокадастру у Житомирській області Головне управління ДПС у Житомирській області
провизнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, визнання недійсним витягу,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Житомирській області, в якому просить (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.11.2019):

- визнати протиправними дії Відділу Держгеокадастру в Овруцькому районі щодо застосування коефіцієнту Кф - 2,5 до площі земельної ділянки 0,25 га, кадастровий номер :01:006:0116, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 у витязі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.01.2016 №18-616-99.3-272/2-16;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області видати витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0116, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням при її розрахунку середньозваженого (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання;

- визнати недійсним витяг від 25.01.2016 №18-616-99.3-272/2-16 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер :01:006:0116.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що Відділом Держгеокадастру в Овруцькому районі у витязі про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.01.2016 №18-616-99.3-272/2-16 безпідставно застосовано коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) у розмірі 2,5, оскільки з кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером :01:006:0116, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що зелені насадження займають більше ніж половину цієї земельної ділянки, відтак, при розрахунку нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки слід застосовувати змішаний коефіцієнт. При цьому, у позовній заяві наголошено на тому, що про порушення власних прав та охоронюваних законом інтересів у межах заявленого спору позивач дізнався лише 30.09.2019 після отримання витягу від 25.01.2016 №18-616-99.3-272/2-16.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), залучено до участі у справі третю особу, а також встановлено особам, які беруть участь у справі, строк для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечення та пояснень третьої особи.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог, вказавши про те, що відповідно до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , складовою якого є експлікація земель, земельна ділянка за кадастровим номером :01:006:0116, площею 0,2500 га знаходиться під забудованими землями (площа вказана у експлікації під зеленими насадженнями не відноситься до сільськогосподарських угідь), тому вищезазначена земельна ділянка не є ділянкою змішаного використання і значення коефіцієнтів функціонального використання не ділиться на окремі частини, а застосовується безпосередньо до всієї ділянки, оскільки ділянка в цілому виділялась для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На додаток, представником відповідача зауважено, що наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548 «Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель» не передбачено цільового призначення земельної ділянки - змішаного використання.

Від представника позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив, в якій останнім додатково наголошено на обґрунтованості заявлених позовних вимог, з урахуванням того, що незважаючи на відсутність у класифікаторі цільового призначення «землі змішаного використання», облік таких земель здійснюється.

Від представника відповідача через канцелярію суду надійшли заперечення.

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, відповідь на відзив та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, рішенням Овруцької міської ради Житомирської області від 27.03.2013 №53 затверджено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди, терміном на 10 (десять) років загальною площею 0,25 га, по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:006:0116, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, за рахунок земель, ненаданих у власність або в постійне користування (категорія земель - землі промисловості).

На підставі викладеного, між Овруцькою місткою радою (орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди землі від 21.10.2013, у відповідності до умов якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,25 га з кадастровим номером :01:006:0116.

З змісту наявної у матеріалах справи копії витягу від 25.01.2016 №18-616-99.3-272/2-16, сформованого Відділом Держгеокадастру в Овруцькому районі, вбачається, що нормативно грошова оцінка земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , розрахована із застосуванням коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), у розмірі 2,5.

Вважаючи такі дії протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 12 Земельного кодексу України, питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної або міської ради.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Так, у силу п. 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15 (надалі - Положення №15), саме Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення №15).

У той же час, Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2016 №581 відділ Держгеокадастру в Овруцькому районі (Житомирська область) віднесено до Переліку територіальних органів Держгеокадастру і Держземагентства, що ліквідовуються

Крім того, п. 2 вказаної Постанови визначено погодитися з пропозиціями Міністерства аграрної політики та продовольства і Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру стосовно того, що міжрегіональне та міськрайонні управління Служби, управління (відділи) Служби у районі, містах є структурними підрозділами відповідних головних управлінь Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру.

Відтак, у межах заявленого спору Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області є належним відповідачем у справі.

Щодо суті спору слід зазначити наступне.

У розумінні ст. 1 Закону України «Про оцінку земель», нормативною грошовою оцінкою земельних ділянок є капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

При цьому, під рентним доходом розуміється дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт.

Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 3.3 Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах, Міністерства аграрної політики України, Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 (надалі - Порядок у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), в основі нормативної грошової оцінки земель населених пунктів лежить капіталізація рентного доходу, що отримується залежно від місця розташування населеного пункту в загальнодержавній, регіональній і місцевій системах виробництва та розселення, облаштування його території та якості земель з урахуванням природно-кліматичних та інженерно-геологічних умов, архітектурно-ландшафтної та історико-культурної цінності, екологічного стану, функціонального використання земель.

Населені пункти включають землі всіх категорій за основним цільовим призначенням, які розташовуються в їх адміністративних межах. Нормативна грошова оцінка населених пунктів для всіх категорій земель та земельних ділянок (за винятком сільськогосподарських угідь) визначається згідно з формулою 8.

Нормативна грошова оцінка одного квадратного метра земельної ділянки населених пунктів визначається за формулою Цн = В х Нп : Нк х Кф х Км, де Кф - коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки підлягає індексації відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2000 №783 «Про проведення індексації грошової оцінки земель».

Згідно з п. 3.5 Порядку, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) (додаток 1, табл. 1.1), ураховує відносну прибутковість видів економічної діяльності.

Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням провадиться згідно з Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 N 377, зареєстрованою в Мін`юсті України 14.12.98 за N 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Коефіцієнт функціонального використання для земельних ділянок змішаного використання визначається як середньозважене (за площею) значення коефіцієнтів функціонального використання окремих частин земельної ділянки змішаного використання. Підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що критерієм для віднесення певних земель до відповідної категорії за функціональним використанням є вид економічної діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.12.2019 у справі №815/3571/15 та від 19.04.2019 у справі №820/3839/15.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, серед видів діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 визначено 26.66.0 Виробництво інших виробів з бетону, гіпсу та цементу, 50.30.2 Роздрібна торгівля автомобільними деталями та приладдям, 17.54.0 виробництво текстильних виробів, не віднесених до інших групувань, 52.41.0 Роздрібна торгівля текстильними та галантерейними товарами.

З урахуванням викладеного, у додатку 1 до п.п. 3.5, 3.7, 3.9, 3.10 до Порядку, в таблиці 1.1 «Коефіцієнти, які характеризують функціональне використання земельної ділянки (Кф)» для земель комерційного використання встановлено коефіцієнт 2,5.

Також, належить звернути увагу що згідно вказаної таблиці, до складу категорії земель «землі комерційного використання» включено землі роздрібної торгівлі побутовими товарами і їх ремонт, що також узгоджується з функціональним призначенням земельної ділянки стосовно якої надано спірний у цій справі витяг.

З урахуванням викладеного, суд вказує на безпідставність тверджень представника позивача про те, що спірна земельна ділянка належить до земель змішаного користування.

Разом з тим, враховуючи положення п. 3.5 Порядку та відсутність затверджених даних інвентаризації земельної ділянки, судом встановлено відсутність у Відділу Держгеокадастру в Овруцькому районі на момент видачі спірного витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 25.01.2016 №18-616-99.3-272/2-16 належних і достатніх підстав для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання.

Натомість, суд звертає увагу, що підставою для виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання є виключно затверджені дані інвентаризації земельної ділянки та землеустрою. Проте, позивачем та його представником не надано до суду даних про розробку документації із землеустрою щодо виділення частин земельної ділянки різного функціонального використання та затвердження її Овруцькою міською радою Житомирської області. Крім того, з наявних у матеріалах справи доказів не вбачається того, що на дату видання спірного витягу до Відділу Держгеокадастру в Овруцькому районі надходила документація із землеустрою та рішення Овруцькою міською радою Житомирської області щодо затвердження такої документації.

Наведене свідчить про обґрунтованість застосування відповідачем спірного показника коефіцієнту Кф 2,5 при визначенні нормативної грошової оцінки земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:006:0116.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для задоволення останніх.

Керуючись ст.ст. 12, 72-77, 139, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (, адреса: 10002, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Довженка, 45), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління ДПС у Житомирській області (, адреса: 10003, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Юрка Тютюнника, 7) відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок