Справа № 120/655/20-а
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/655/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Свентух Віталій Михайлович Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

21 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року (прийняте в м. Вінниці 27.04.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності, рішення протиправними, його скасування та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Вінницького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просила: визнати протиправним та дискримінаційним, скасувати рішення відповідача про незаконну відмову у виплаті пенсії на визначений позивачем банківський рахунок та припинення виплати пенсії, в тому числі, якщо воно було прийнято, але не передано позивачу; визнати протиправною та дискримінаційною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу з 19.05.2017; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити та виплатити на визначений банківський рахунок усі недоотримані ОСОБА_1 пенсійні виплати, з урахуванням усіх підвищень, з 19.05.2017 до фактичного виконання відповідачем рішення у цій справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на усі несвоєчасно виплачені суми позивача, починаючи з 19.05.2017 до їх фактичної виплати та продовжити довічно.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27.04.2020 позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії на визначений нею банківський рахунок, починаючи з 26.09.2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вказане рішення в частині строку, з якого має бути поновлена виплата пенсії позивачу на її банківський рахунок, зобов`язавши відповідача поновити та виплатити пенсію з урахуванням усіх підвищень з 19.052017 та продовжувати її довічно.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на те, що, припинивши виплати пенсії, відповідач діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у 2000 році виїхала з України на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2017 року у адміністративній справі №130/2107/17 за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про зобов`язання призначити пенсію за віком адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії за віком; зобов`язано Жмеринське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області призначити та виплачувати з 19.05.2017 пенсію за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 30.11.2017 року постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області залишено без змін.

26 вересня 2018 року до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України та 12 листопада 2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивачем через представника ОСОБА_3 було подано заяви про перерахунок нарахованої пенсії на її особистий банківський рахунок.

Листом начальника відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України Вінницької області №64 від 24.01.2020 року повідомлено, що за період з 19.05.2017 року по 31.01.2018 року позивачу нараховано пенсію у розмірі 9905,08 грн., для виплати пенсії на поштове відділення, так як до управління не було надано банківських реквізитів.

Відповідно до порядку виплати пенсій, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 припинено виплату пенсії з 01.09.2018 року в зв`язку із тривалою неоплатою понад 6 місяців, а саме з 01.02.2018 року по 31.08.2018 року.

Крім того, зазначено, що виплата пенсії поновлюється при зверненні пенсіонера особисто з заявою та паспортом, крім випадків продовження пенсії по інвалідності. Заява про виплату пенсії на яку пенсіонер мав право, але не отримав з власної вини, подається особисто заявником до органу, що призначає пенсію за місцем перебування пенсіонера на обліку. Особа, яка звертається за пенсією за минулий час, повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що посвідчує її особу, місце постійного проживання та вік).

Позивач, вважаючи вказані вище дії відповідача протиправними, звернулася до суду з адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною 3 статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Отже, враховуючи викладене, позивач як громадянин України, незалежно від країни свого проживання, вправі користуватися всіма своїми конституційними правами, в тому числі, і правом на пенсійне забезпечення.

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-ІV (надалі - Закон № 1058-ІV), поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року №1596 (надалі -Порядок №1596), визначено механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, об`єднаними управліннями, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів, шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги в уповноважених банках.

Відповідно до п.6 Порядку №1596, одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунку.

Згідно з п.10 Порядку №1596, заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку.

З аналізу викладеного вбачається, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п. 10 Порядку № 1596 двома шляхами, а саме: - особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду; - від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (надалі - Порядок № 22-1), яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (зі змінами).

Як свідчать матеріали справи, позивачем 26.09.2018 надіслано на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області заяву про надання банківських реквізитів для перерахування пенсії та оригінал її особистої заяви про виплату пенсії.

Згідно з ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-ІV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 , звертаючись до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Жмеринського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про зобов`язання призначити виплату пенсії за віком, не просила зобов`язати відповідача поновити та виплачувати пенсію саме на банківський рахунок.

Крім того, на момент призначення виплати пенсії за рішенням суду, нею також не подавалась заява про виплату пенсії через поточний рахунок в банку, а тому відповідачем виплата та доставка пенсії за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області здійснювалась через підприємство поштового зв`язку ПАТ "Укрпошта", що узгоджується з приписами чинного законодавства.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач подала через свого представника заяву про виплату пенсії через банківський рахунок вже після припинення виплати пенсії, яку було поновлено за рішенням суду (19.05.2017).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з боку відповідача не було допущено протиправної бездіяльності щодо неповідомлення позивача про виплату пенсії через поштове відділення, адже вказані дії узгоджуються з приписами ч.1 ст.47 Закону № 1058-ІV, оскільки такі дії прямо передбачені Законом, згідно з рішенням суду, яке набрало законної сили.

Колегія суддів приходить до висновку, що для отримання пенсії на банківський рахунок позивач мала подати до відповідача заяву про виплату пенсії через поточний рахунок в банку до або після прийняття постанови Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 10.10.2017 року

Крім цього, колегія суддів вважає необґрунтованими, у даному випадку, доводи апелянта стосовно того, що законодавством заборонено виплачувати пенсію на поштове відділення в той час, коли людина не проживає в Україні, оскільки нормами чинного Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком № 1596 таких приписів не передбачено.

Враховуючи вказане, оскільки представник позивача звернувся до відповідача із заявою про поновлення виплати пенсії та нарахування пенсії на особистий банківський рахунок позивача саме 26.09.2018 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії на визначений позивачем банківський рахунок з 26.09.2018 року, тобто з моменту звернення з відповідною заявою.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача виплатити усі недоотримані позивачем пенсійні виплати з урахуванням всіх підвищень до фактичного виконання відповідачем рішення у справі, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів на всі несвоєчасно виплачені суми, до їх фактичної виплати та продовжити виплату пенсії позивачу на визначений нею банківський рахунок - довічно, колегія суддів зазначає, що приписами ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" передбачено здійснення підприємствами, установами і організаціями всіх форм власності та господарювання компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

При цьому, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, згідно з вимогами ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Оскільки, у ході судового розгляду було встановлено, що пенсія позивачу була нарахована та виплачувалась через відділення поштового зв`язку, а докази спростування зазначеної обставини відсутні, колегія суддів вважає вірним висновок суду попередньої інстанції, що така сума пенсійних виплат не може вважатися такою, що є втраченим доходом, атому це нівелює застосування до спірних відносин Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Висновок за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.