Справа № 380/7250/20
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/7250/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючий-суддя Кедик М.В.,
секретар судового засідання Курпіта П.І.,
за участю:
представник позивача не прибув,
представник відповідача Гавриляк Р.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом фермерського господарства "ЛАХ" до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
встановив:
фермерське господарство "ЛАХ" (далі позивач, ФГ "ЛАХ") звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням від 30.11.2020 позов фермерського господарства "ЛАХ" (вул. Лесі Українки, 41, с. Сушно, Радехівський район, Львівська область, 80214, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ), Державної податкової служби України (Львівська пл., 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області про реєстрацію/відмову реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.05.2020 № 1569943/38304803 про відмову в реєстрації податкової накладної фермерського господарства "ЛАХ" від 19.02.2020 № 3; зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну фермерського господарства "ЛАХ" від 19.02.2020 № 3, датою її первинного подання платником податків на реєстрацію; стягнуто з Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань в користь фермерського господарства "ЛАХ" по 2 102,00 грн судових витрат.

08.11.2020 представник позивача подав заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просить стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України на користь ФГ "ЛАХ" витрати на професійну правову допомогу та доїзд до суду в розмірі 6490,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, подав заяву від 16.12.2020 (вх. № 11447ел), про розгляд заяви без його участі.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо заяви про ухвалення додаткового рішенняо вартість послуг на правничу допомогу заперечив. Також вказав що вартість послуг на правничу допомогу є неспівмірною, а сума витрат є необґрунтованою.

Частиною першою статті 247 КАС України передбачено можливість вирішення судом питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Аналогічна норма міститься у статті 252 КАС України, відповідно до пункту 3 частини першої якої суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (пункт 1, 2 частини 3 статті 132 КАС України).

Частиною 2 статті 134 КАС України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, потребують дослідження на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України»,від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

31.07.2020 між ФГ «ЛАХ» та адвокатським об`єднанням Галицька правнича група укладено договір про надання правничої допомоги 1/3107.

Відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 01.07.2020 сторонами погоджено, що облік розміру годин роботи адвоката чи помічника адвоката здійснюється в односторонньому порядку виконавцем, який доводиться до відома замовника. Винагорода за надану правову допомогу сплачується виключно за фактично виконану роботу, з розрахунку 500,00 грн за 1 год роботи, без ПДВ.

Виконавцем були проведені роботи відповідно до актів прийому-передачі робіт (наданих послуг):

- від 31.08.2020 № 209 ведення судової справи за позовом ФГ «ЛАХ» до ГУ ДПС у Львівській області про оскарження рішень 5000,00 грн;

- від 30.11.2020 № 314 транспортні витрати на доїзд при наданні правової допомоги 1 490,00 грн.

Відповідно до виписки по рахунку позивач здійснив оплату наданих послуг згідно з договором про надання правничої допомоги від 31.07.2020 № 1/3107.

Разом з цим суд зазначає, що наданий звіт до акта здачі-приймання робіт (надання послуг) від 31.08.2020 № 209 містить незрозумілий зміст такої послуги та з нього не можливо встановити детальний опис робіт (наданих послуг).

У частині компенсації витраченого часу на проїзд суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 135 КАС України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 5 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2006 № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам, не можуть перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Витрати на переїзд можуть бути відшкодовані лише у випадках, коли стороні необхідно було здійснити переїзд до адміністративного суду в інше місто або селище. Розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.

Таким чином витрати на переїзд, в даному випадку компенсації витраченого часу на проїзд в обидві сторони, можуть бути відшкодовані лише у випадках їх документального підтвердження.

Однак суд встановив, що в матеріалах справи відсутні будь які докази, котрі б надали змогу визначити скільки часу та коштів було витрачено представником позивача на проїзд в обидві сторони для участі в судовому засіданні, а тому така вимога є безпідставною.

Разом з тим, відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача зазначає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу є непропорційним до предмета спору та складності справи.

Враховуючи клопотання відповідача, критерії співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, складність предмета спору, а також те, що витрати на оплату послуг адвоката мають бути дійсні, необхідні та обґрунтовані, суд вважає за необхідне присудити позивачу витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката у розмірі 3000 гривень.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Заяву адвоката Боровця Миколи Степановича про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь фермерського господарства "ЛАХ" (вул. Лесі Українки, 41, с. Сушно, Радехівський район, Львівська область, 80214, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

Стягнути з Державної податкової служби України (Львівська пл., 8, м. Київ, 04053, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь фермерського господарства "ЛАХ" (вул. Лесі Українки, 41, с. Сушно, Радехівський район, Львівська область, 80214, ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн.

У решті частини заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складений 18.12.2020.

Суддя Кедик М.В.