Справа № 160/10459/20
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення й податкової вимоги,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги відповідача від 05.08.2020 року № 150401-57/81.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року позовну заяву прийнято до провадження суддею Букіною Л.Є. та відкрито провадження у справі.
До початку розгляду справи по суті від представника позивача на адресу суду 07.10.2020 року надійшла уточнена позовна заява, в якій окрім раніше заявленої вимоги про скасування вимоги відповідача від 05.08.2020 року № 150401-57/81 також просить скасувати рішення відповідача про застосування штрафних санкцій від 15.05.2020 року № 000123/04-36-32-02/ НОМЕР_1 .
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправність оскаржених рішень, які на його думку прийняті відповідачем не у спосіб передбачений законодавством України. За позицією позивача, протокол про адміністративне правопорушення лише фіксує певні обставини, проте не встановлює вину у вчиненні поступку, а тому приймаючи оскаржені рішення лише на підставі такого протоколу контролюючий орган діяв необґрунтовано та упереджено.
Відповідач скористався наданим правом та надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому указав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість. Зазначає, що вимоги від 05.08.2020 року № 150401-57/81 надіслана позивачеві у зв`язку з не сплатою штрафних санкцій, визначених за рішенням про застосування штрафних санкцій від 15.05.2020 року № 000123/04-36-32-02/ НОМЕР_1 .
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що позивач до моменту припинення підприємницької діяльності здійснював господарську діяльність за КВЕД 47.25 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах».
06.04.2019 року, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення серії № 018352 стосовно продавця магазину, у якому здійснює господарську діяльність позивач.
Відповідно до зазначеного протоколу, продавцем порушено правила торгівлі тютюновими виробами, а саме продано алкогольні вироби особі, якій немає 18 років, чим вчинила правопорушення, передбачене частиною 2 статті 156 КУпАП.
15.05.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області на підставі матеріалів правоохоронних органів та згідно з ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» прийнято рішення за № 000123/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкцій (штраф) у сумі 6800 грн.
У рішенні зазначено, що порушення позивачем пункту 2 частини 1 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.04.2019 року № 018352.
Крім того, відповідачем також прийнято податкову вимогу 05.08.2020 року № 150401-57/81, якою від позивача вимагалося сплатити суму податкового боргу у розмірі 6800 грн.
При вирішені спору суд виходить із того, що відповідно до п.п. 19-1.1.16 п. 19.1 ст. 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи, зокрема, здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів.
Законом, який визначає основні засади державної політики щодо регулювання роздрібної торгівлі тютюновими виробами є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: особам, які не досягли 18 років.
Відповідно до ч. 4 ст. 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.
Згідно ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення вказаного Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення вимог статті 15-3 цього ж Закону законодавець передбачив застосування до суб`єкта господарювання фінансових санкцій у вигляді штрафу у розмірі 6800 гривень. Таким чином, заборона продажу слабоалкогольних напоїв особам, які не досягли 18-ти років та наділення продавця правом отримувати у покупця документи, які підтверджують його вік, спонукає суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію, а відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж, у зв`язку з цим, забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.
При цьому Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» не пов`язує відповідальність суб`єкта господарювання з тим, хто саме здійснив продаж алкогольного напою неповнолітній особі (офіціант, бармен, реалізатор чи інший працівник господарської одиниці), а достатнім є встановлення факту продажу забороненого товару неповнолітньому особою, яка перебуває у трудових відносинах із суб`єктом господарювання.
Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі Порядок № 790).
За приписами пункту 5 зазначеного Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Суд бере до уваги те, що матеріали правоохоронних органів щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів є самостійно підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР.
У той же час, для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій, передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР у відповідача мають бути документи, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, оскільки застосування вказаних штрафних санкцій можливе лише за умови встановлення та доведення складу правопорушення.
Відповідно до ст. 156 КУпАП, порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби, - тягне за собою накладення штрафу від ста до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.ч. 1 ,2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
У цьому випаду, суд не надає оцінку того, чи є надіслані матеріали правоохоронних органів достатніми для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої статті 156 КУпАП. У межах спірних правовідносин оцінці підлягають оскаржені рішення відповідача у контексті того, чи доводять (встановлюють) такі матеріали вину позивача у інкримінованому вчинку.
Суд зазначає, що матеріали цієї справи не містять та відповідачем не долучено доказів притягнення позивача до відповідальності за ст. 156 КУпАП, а саме: постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, натомість позивачем надано постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 25.07.2019 року № 33 за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.
Суд відмічає, що саме постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є належним доказом вчинення позивачем інкримінованого вчинку, тоді як до прийняття постанови уповноваженим органом у справі про притягнення працівника позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем прийнято оскаржене рішення та лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який не є безумовним доказом вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч.2 ст.156 КУпАП.
Інших джерел, з яких контролюючий орган встановив порушення позивачем правил обігу тютюнових виробів, в оскаржуваному рішенні не зазначено, судом не встановлено.
За викладених обставин, суд доходить висновку, що приймаючи оскаржене рішення відповідач діяв не у спосіб, передбачений законодавством України, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню як і податкова вимога, як така, що є похідною від такого рішення
Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 15.05.2020 року № 000123/04-36-32-02/ НОМЕР_1 , яким до ОСОБА_1 застосовано штрафну санкцію у сумі 6 800 грн.
Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 05.08.2020 року № 150401-57/81, складену відносно ОСОБА_1 .
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень, 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна