Справа № 640/24859/20
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Київ № 640/24859/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Усачової А.І., представника відповідача Приступи О.О., представника третьої особи Вознюка Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", про визнання протиправною та скасування постанови,

установив:

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. від 18.09.2020 у виконавчому провадженні №60350854 про накладення штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог представник зазначила про безпідставність накладення штрафу на позивача, оскільки рішення суду, на виконання якого виданий виконавчий лист, виконано позивачем добровільно з опублікуванням постанови від 24.12.2019 №3025, тобто до винесення спірної постанови, а відтак просила скасувати постанову про накладення штрафу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.12.2020 позовну заяву Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Залучено до участі у справі третю особу.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що рішення суду у справі №826/13735/18 позивачем не виконано у повному обсязі, адже у вказаній постанові позивачем не передбачена компенсація третій особі витрат за попередні періоди у розмірах, визначених рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2019 у справі №826/13735/18.

Представник третьої особи в поясненнях вказав на невиконання позивачем рішення суду у справі №826/13735/18, оскільки прийнята постанова від 24.12.2019 №3025 не покриває всі витрати позивача за 2017 рік в частині, що не була компенсована внаслідок невідповідності тарифу на компенсацію вартості природного газу для потреб виробничо-технічних витрат та власних потреб економічно обґрунтованому рівню, а відтак стверджував, що прийнята постанова є законною.

В засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи просили відмовити у задоволенні позову, з огляду на його необґрунтованість.

Отже суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2019 у справі №826/13735/18 позов Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, щодо не розгляду заяв Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" про встановлення (перегляд) тарифу від 14.03.2018 та 08.05.2018 відповідно до Процедури встановлення та перегляду тарифів на послуги з транспортування, розподілу, постачання природного газу, закачування, зберігання та відбору природного газу, затвердженої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 03.04.2013 №369 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.04.2013 за № 685/23217.

Зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" економічно обґрунтований тариф на компенсації за рахунок зміни вартості природного газу для виробничо-технологічних витрат і власних потреб та недоотриманої тарифної виручки у зв`язку зі зменшенням обсягів розподілу природного газу за 2017 рік в обсязі, розрахованому відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 03.04.2013 №369 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.04.2013 за № 685/23217, 100513,8 тис. грн. без ПДВ та 122500,2 тис. грн. без ПДВ відповідно.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, судовий збір в сумі 5286,00 грн.

12.09.2019 у справі видано виконавчі листи.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. від 18.10.2019 відкрито виконавче провадження № 60350854 з виконання виконавчого документу (виконавчого листа № 826/13735/18, виданого 12.09.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз»).

Згідно з даним виконавчим документом Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зобов`язано встановити для AT «Київоблгаз» економічно обґрунтований тариф на компенсації за рахунок зміни вартості природного газу для виробничо-технологічних витрат і власних потреб та недоотриманої тарифної виручки у зв`язку зі зменшенням обсягів розподілу природного газу за 2017 рік в обсязі, розрахованому відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, від 03.04.2013 № 369 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 26.04.2013 за № 685/23217,100513,8 тис. грн. без ПДВ та 122500,2 тис. грн. без ПДВ відповідно.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, на адресу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направлена заява про відкладення провадження виконавчих дій від 31.10.2019 № 11591/15/7-19, в якій з урахуванням порядку та тривалості процедури встановлення (перегляду) тарифів, комісія просила продовжити строк для добровільного виконання судового рішення у справі №826/13735/18.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки JI.O. від 21.11.2019 відкладено проведення виконавчих дій до 03.12.2019.

24.12.2019 на засіданні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яке відбулося у формі відкритого слухання прийнята постанова №3025 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для AT «Київоблгаз», яка опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» від28.12.2019 № 250.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, відповідачу направлено повідомлення від 17.01.2020 № 658/15.2/7-20 про виконання рішення суду.

Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Л.О. від 18.09.2020 у виконавчому провадженні № 60350854 за невиконання рішення суду у справі № 826/13735/18 накладено на Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, штраф у розмірі 5100,00 грн.

Не погоджуючись з постановою державного виконавця про накладення штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі не виконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною першою статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувана про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення регламентовано положеннями статті 63 України "Про виконавче провадження", згідно з частиною першою якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 63 Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч. 1).

Поважними в розумінні наведених норм закону можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його волевиявлення. Даючи оцінку тому, чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення, потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк.

Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид та обсяг яких залежить від характеру правовідносин, суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання та мотивів рішення, яке примусово виконується.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2019 на засіданні Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнята постанова №3025 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", яка опублікована в газеті «Урядовий кур`єр» від28.12.2019 № 250.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, направила до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повідомлення від 17.01.2020 №658/15.2/7-20 про виконання виконавчого документу у справі № 826/13735/18.

Так, в рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.04.2019 у справі №826/13735/18 суд, зокрема, дійшов висновку про необхідність зобов`язання Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити для ПАТ "Київоблгаз" економічно обґрунтований тариф на розподіл природного газу, зокрема включивши до витрат, які передбачені структурою тарифу:

- суму компенсації за рахунок зміни вартості природного газу для виробничо-технологічних витрат і власних потреб за 2017 рік в розмірі 100513,8 тис. грн. без ПДВ;

- суму компенсації недоотриманої тарифної виручки у зв`язку зі зменшенням обсягів розподілу природного газу за 2017 рік в розмірі 122500,2 тис. грн. без ПДВ.

Постановою № 3025 «Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" від 24.12.2019 установлено Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"1) на період з 01.01.2020 до 30.06.2020 включно:

тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0,78 грн за 1 м-3 на місяць (без урахування ПДВ);

структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком -1;

2) з 01.07.2020:

тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 0,91 грн за 1 м-3 на місяць (без урахування ПДВ);

структуру тарифу на послуги розподілу природного газу згідно з додатком - 2.

В подальшому, в постанову № 3025 позивачем внесено зміни.

Разом з тим, матеріалами справи не підтверджено, що постановою № 3025 від 24.12.2019 передбачено включення компенсаційних витрат за 2017 рік для виробничо-технологічних витрат і власних потреб за 2017 рік для Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" в розмірі 100513,8 тис. грн. без ПДВ та суму компенсації недоотриманої тарифної виручки у зв`язку зі зменшенням обсягів розподілу природного газу за 2017 рік в розмірі 122500,2 тис. грн. без ПДВ.

Щодо тверджень позивача про не здійснення державним виконавцем перевірки фактичного виконання рішення суду від 08.04.2019 у справі №826/13735/18, суд зазначає, що з наданого Списку маркованих рекомендованих листів без повідомлення від 21.01.2020 не можливо встановити направлення відповідачу листа від 17.01.2020 №658/15.2/7-20 про виконання рішення суду.

Водночас, суд зазначає, що спірна постанова про накладення штрафу прийнята державним виконавцем 18.09.2020, тобто майже через дев`ять місяців після прийняття постанови № 3025 від 24.12.2019. Державний виконавець перед прийняттям постанови про накладення штрафу перевіряє виконання рішення боржником. При цьому, передумовою для застосування відповідальності до боржника є невиконання рішення суду без поважних причин.

Як встановлено судом, рішення суду у справі №826/13735/18 боржником у повному не виконано, відтак суд вважає, що спірна постанова про накладення штрафу скасування не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у пункті 40 рішення у справі Горнсбі проти Греції зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі Піалопулос та інші проти Греції , пункт 68).

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що за обставин необґрунтованості заявлених позивачем вимог, відсутності витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, підстави для розподілу відповідно до статті 139 КАС України судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6, 72-77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз", про визнання протиправною та скасування постанови, - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 287, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вулиця Смоленська, будинок 19, місто Київ, 03057, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39369133).

Відповідач - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м. Київ) (вулиця Городецького, 13, місто Київ, 01001, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00015622).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (вулиця Шевченка, будинок 178, місто Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 20578072).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 18.12.2020.

Суддя О.М. Чудак