Справа № 520/2262/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 р. Справа № 520/2262/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Сліденко А.В., м. Харків, по справі № 520/2262/2020

за позовом ОСОБА_1

до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі по тексту відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно розгляду скарги ОСОБА_1 від 08.08.2019 року;

- зобов`язати Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини поновити порушені права ОСОБА_1 та надати остаточну відповідь на його скаргу від 08.08.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що подані ним скарги розглядалися відповідачем із порушенням визначених Законом України "Про звернення громадян" строків їх розгляду. Зазначив, що станом на лютий 2020 року не отримав остаточної відповіді на його скаргу від 08.08.2019 року. Із посиланням, зокрема, на положення Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", Закону України «Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини», Закону України «Про судоустрій і статус суддів», просив захистити його права та задовольнивши позовні вимоги.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі № 520/2262/2020, прийнятим в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід Державного бюджету України через Державну судову адміністрацію України суму судового збору у розмірі 42 грн. 00 коп., оплата якого була відстрочена ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.03.2020 р. до ухвалення рішення по суті позову.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мали значення для справи, недоведеність обставин, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам у справі, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі № 520/2262/2020 скасувати та прийняти нове судове рішення, розглянути апеляційну скаргу за його участю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, окрім викладених аналогічних доводів, зазначених в адміністративному позові, та цитування норм діючого законодавства України, вказав на протиправність дій суду при розгляді його адміністративного позову в частині невиконання вимог ст.ст. 1, 3, 6, 8, 19, 21, 22, 24, 28, 55, 64, 68, 101, 124, 129 Конституції України. Так, на переконання апелянта, судом не враховано, що станом на 20.02.2020 (на дату звернення до суду з позовом) позивач не отримав остаточну відповідь на його скаргу від 08.08.2019, що призвело до неправильного вирішення справи, внаслідок чого його порушене право та охоронювані законом інтереси, не захищені судом належним чином.

Відповідач у надісланому відзиві на апеляційну скаргу просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з огляду на необгрунтованість апеляційної скарги та зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Клопотання позивача про проведення розгляду справи з його викликом задоволенню не підлягає, оскільки в силу ч.2 ст.313 КАС України проведення у відкритому судовому засіданні розгляду справи, призначеної до розгляду в порядку письмового провадження, є правом, а не обов`язком суду апеляційної інстанції, та можливо лише у випадку якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні. Разом з тим, жодних доводів в обґрунтування необхідності слухання справи у відкритому судовому засіданні позивач не навів, а суд апеляційної інстанції, враховуючи, що наявні у справі докази є достатніми для її розгляду, не вбачає підстав для розгляду даної справи у відкритому судовому засіданні.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.06.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради із запитами про доступ до публічної інформації з приводу надання розрахункових листків про оплату праці за січень- травень 2018 р. начальника Управління праці та соціального захисту населення Панченко О.В. та заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення Дудолад Н.М. (а.а.с. 38, 42).

11.06.2018 року листами Управління праці та соціального захисту населення заявника було повідомлено про розмір посадового окладу начальника Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 , який складає 7000 грн та розмір посадового окладу заступника начальника Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_3 , який складає 6790 грн (а.с. 39-41,43-45).

16.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою, в якій, просив негайно скласти протокол про адміністративне правопорушення щодо начальника Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_2 , стверджуючи про вчинення керівником Управління праці та соціального захисту населення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 212-3 КУпАП (а. с. 37).

Листом від 16.08.2018 року компетентний працівник Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини надав відповідь, якою повідомлено заявника про направлення відповідного запиту до Управління праці та соціального захисту населення.

03.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини звернення з приводу тривалого розгляду звернення від 16.07.2018 року.

04.02.2019 року представником Секретаріату Уповноваженого ВРУ позивачу було надано відповідь про повторне направлення відповідного запиту до Управління праці та соціального захисту населення.

31.05.2019 року ОСОБА_1 подав до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини звернення з приводу тривалого розгляду звернення від 16.07.2018 року.

12.06.2019 року представник Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини надав відповідь, згідно якої надано доручення територіальному підрозділу на притягнення до відповідальності винних осіб.

08.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної ради України з прав людини з приводу тривалого розгляду звернення від 16.07.2018 року. В зазначеному зверненні також порушено питання розгляду звернення від 03.12.2018 року з приводу притягнення до адміністративної відповідальності виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Крім того, заявник просив застосувати заходи дисциплінарного впливу, вжиті до осіб, винних у порушенні прав заявника при розгляді звернень до Уповноваженого Верховної ради України від 16.07.2018 року та від 03.12.2018 року, надання остаточних відповідей та направлення копій документів (а.с.34).

06.09.2019 року керівник Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини Л.Левшун надав відповідь про те, що за зверненням від 03.12.2018 року з приводу притягнення до адміністративної відповідальності виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» ОСОБА_4 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП. Повідомлено, що за зверненням від 16.07.2018 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності керівника Управління праці та соціального захисту населення Новобаварського району Харківської міської ради за вчинення адміністративного правопорушення, направлено акт реагування щодо порушень положень Закону України «Про доступ до публічної інформації» та за результатами аналізу отриманої інформації прийматиметься рішення щодо подальших заходів реагування Уповноваженого Верховної ради України з прав людини. Крім того, зазначено про відсутність підстав для порушення дисциплінарного провадження і службового розслідування стосовно працівників Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини (а.с.35-36).

Вважаючи неправомірними дії Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини відносно розгляду скарги від 08.08.2019 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, оскільки скарга позивача від 08.08.2019 року була розглянута представником Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини у відповідності до вимог Закону України Про звернення громадян своєчасно із наданням повної та остаточної відповіді по суті скарги, а розумність строків вирішення владним суб`єктом питання ініціювання процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності законом не визначена.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з п.п.1, 3 ч.1 ст.3 Закону України Про Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 23.12.1997 № 776/97-ВР (далі по тексту Закон № 776/97-ВР) метою парламентського контролю, який здійснює Уповноважений, є: захист прав і свобод людини і громадянина, проголошених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами України; запобігання порушенням прав і свобод людини і громадянина або сприяння їх поновленню.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 776/97-ВР уповноважений приймає та розглядає звернення громадян України, іноземців, осіб без громадянства або осіб, які діють в їхніх інтересах, відповідно до Закону України "Про звернення громадян".

При розгляді звернення Уповноважений: 1) відкриває провадження у справі про порушення прав і свобод людини і громадянина; 2) роз`яснює заходи, що їх має вжити особа, яка подала звернення Уповноваженому; 3) направляє звернення за належністю в орган, до компетенції якого належить розгляд справи, та контролює розгляд цього звернення; 4) відмовляє в розгляді звернення (ч.3 ст.17 Закону № 776/97-ВР).

Статтею 4 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

- порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

- створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

- незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до статті 20 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо тривалого розгляду звернення від 16.07.2018 року. В зазначеній скарзі заявником також було порушено питання розгляду звернення від 03.12.2018 року з приводу притягнення до адміністративної відповідальності виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Харківські теплові мережі». Крім зазначеного, заявник просив надати відповіді про заходи дисциплінарного впливу, вжиті до осіб, винних у порушенні прав заявника при розгляді звернень до Уповноваженого Верховної ради України від 16.07.2018 року та від 03.12.2018 року, надання остаточних відповідей та направлення копій документів.

06.09.2019 року представником Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини надано вичерпну відповідь, в якій повідомлено, що за зверненням від 16.07.2018 року (з приводу притягнення до адміністративної відповідальності керівника Управління праці та соціального захисту населення Новобаварського району Харківської міської ради за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-3 КУпАП) триває з`ясування обставин справи.

Зазначено, що за зверненням від 03.12.2018 року (з приводу притягнення до адміністративної відповідальності виконуючого обов`язки генерального директора Комунального підприємства «Харківські теплові мережі») було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.188-40 КУпАП.

Також, зазначено про відсутність підстав для порушення дисциплінарного провадження і службового розслідування стосовно працівників Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини.

Стосовно проведення службового розслідування та притягнення посадових осіб, відповідальних за розгляд вказаних звернень ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності повідомлено, що порядок проведення такого розслідування та притягнення за його результатами до дисциплінарної відповідальності винних осіб визначений Законом України «Про державну службу», відповідно до статті 71 якого, обов`язок проведення службового розслідування у відповідного органу виникає лише у разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді. У всіх інших випадках ініціювання проведення таких розслідувань є виключно правом відповідного органу. Зазначено про відсутність підстав для ініціювання та проведення службового розслідування.

Отже, як вбачається з вищенаведеного, представником Секретаріату Уповноваженого Верховної ради України з прав людини у відповідності до вимог ст. 15 Закону України Про звернення громадян надано вичерпну відповідь на всі порушені позивачем у звернені питання. Крім того, вказану відповідь надано позивачу в станволений ст. 20 Закону України Про звернення громадян строк.

З огляду на викладене вбачається, що звернення ОСОБА_1 від 08.08.2019 розглянуто відповідно до вимог Закону України Про звернення громадян, із наданням змістовної та обґрунтованої відповіді на всі порушені позивачем питання з наданням роз`яснень згідно з п.2 ч.3 ст.17 Закону № 776/97-ВР.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом № № 776/97-ВР та Законом України Про звернення громадян, тому відсутні підстави для визнання його дій неправомірними та зобов`язання поновити порушені права позивача.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Особа має право звернутись до адміністративного суду з позовом у разі, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача (суб`єкта владних повноважень) порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Отже, право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Для надання судового захисту суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 03.04.2018 року по справі № 592/11328/17.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій відповідача, зобов`язання їх поновити та надати остаточну відповідь, оскільки дії відповідача щодо розгляду заяви позивача від 08.08.2019 року є правомірними та такими, що не порушують права позивача щодо розгляду його звернення.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що колегія суддів не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ч. 4 ст. 241, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 по справі № 520/2262/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова С.П. Жигилій