Справа № 160/11795/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді:Ількова В.В.,
за участі секретаря судового засідання: Мартіросян Г.А.,
позивача: представника позивача: представника відповідача: Собка О.А., Головіної Л.С., Борисенка А.О.,
ВСТАНОВИВ:
І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
1. 25.09.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень від 08.10.2020 року, просить суд:
- вважати, що строк на оскарження наказу № 1266к від 14.08.2020 року позивачем не пропущено, оскільки фактично з моменту отримання та ознайомлення з матеріалами службового розслідування, а саме 10.09.2020 року минуло менше одного місяця;
- визнати незаконним та скасувати висновок службового розслідування від 10 серпня 2020 року Про результати службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ;
- визнати незаконним та скасувати наказ №1266к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 від 14.08.2020 року, виданий ГУНП в Дніпропетровській області;
- визнати незаконним та скасувати наказ № 231о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 25.08.2020 року, ГУНП в Дніпропетровській області;
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користі ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу, а саме з 25.08.2020 року по день ухвалення судового рішення;
- судове рішення в частині поновлення на посаді та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за місяць-допустити до негайного виконання.
2. Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2020 року справу передано на розгляд судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 29.09.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування висновку від 10.08.2020 року, наказів №1266к від 14.08.2020 року та №231о/с від 25.08.2020 року, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160, 161 КАС України.
4. Позивачем у строк визначений в ухвалі суду від 29.09.2020 року були усунуті недоліки позовної заяви.
6. Ухвалою суду від 09.10.2020 року також було витребувано у відповідача додаткові докази по справі, а саме:
- наказ №30о/с від 12.03.2009 року про зарахування позивача до ОВС з присвоєнням спеціального звання молодший сержант міліції;
- наказ №1о/с від 07.11.2015 року;
- матеріали службового розслідування;
- висновок службового розслідування від 10 серпня 2020 року Про результати службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ;
- наказ №1266к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 від 14.08.2020 року, виданий ГУНП в Дніпропетровській області;
- наказ № 231о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 25.08.2020 року, ГУНП в Дніпропетровській області;
- накази, заяви, листи тощо, які стали підставою для винесення оскаржуваного позивачем наказу про його звільнення із займаної посади;
- довідку про середньомісячну та середньоденну заробітну плату позивача, розраховану у відповідності до ст. 27 Закону України "Про оплату праці" та п. 2, 5, 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100, за два календарних місяці, що передували звільненню позивача із займаної посади.
7. 26.10.2020 року оголошено перерву у підготовчому засіданні, наступне підготовче засідання призначено на 10.11.2020 року.
8. 10.11.2020 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву позивача, разом із додатковими доказами по справі.
9. 10.11.2020 року відкладено розгляд справи до 02.12.2020 року.
10. Ухвалою суду від 02.12.2020 року закрито підготовче провадження та призначення розгляд справи по суті на 14.12.2020 року.
11. 07.12.2020 року позивачем надана письмова відповідь на відзив відповідача на позовну заяву.
12. 14.12.2020 року у судовому засіданні представники сторін підтримала обрані правові позиції.
13. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний висновок службового розслідування від 10 серпня 2020 року Про результати службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , наказ №1266к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 від 14.08.2020 року, виданий ГУНП в Дніпропетровській області та наказ № 231о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 25.08.2020 року, ГУНП в Дніпропетровській області є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
14. На думку позивача, відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, висновки якого стали підставою для їх прийняття.
15. Позивач зазначив, що не був ознайомлений ані з наказом про проведення службового розслідування, ані з висновками службового розслідування.
16. Крім того, як виявилось, висновки службового розслідування ґрунтуються лише на матеріалах кримінального провадження, а за відсутності обвинувального вироку вони не можуть бути враховані при притягненні до дисциплінарної відповідальності.
17. Позивач впевнений, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією ГУНП в Дніпропетровській області належно не досліджувались факти та обставини дисциплінарного проступку, його наявність чи відсутність, а фактично доводилась вина у вчиненні кримінального правопорушення.
18. Позивач вважає, що оскільки на час його звільнення відсутній вирок суду, який би набрав законної сили, оскаржувані ним висновок службового розслідування від 10 серпня 2020 року, наказ №1266к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 від 14.08.2020 року, а також наказ № 231о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 25.08.2020 року, підлягають скасуванню, як незаконні.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
19. Відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, в обґрунтування своєї позиції зазначив, про такі обставини.
20. Підставою притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 стали матеріали службового розслідування, яке проводилось з метою повної і всебічної перевірки обставин за фактом обставин надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .
22. 16.06.2020 о 08.00 слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві Смуком I.І., відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано, як підозрюваного у вчинені злочину, капітана поліції ОСОБА_1 .
23. Тієї ж доби слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві Смуком І.І. капітану поліції ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
24. Згідно ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 18.06.2020 року до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі Полтавська установа виконання покарань № 23 та одночасно визначено запобіжний захід, у вигляді застави, для забезпечення виконання капітаном поліції ОСОБА_1 , визначених КПК України, обов`язків. Цією ж ухвалою суду капітану поліції ОСОБА_1 призначено заставу у розмірі 168160 грн., після внесення якої капітан поліції ОСОБА_1 звільняється з-під варти під заставу та на останнього покладено обов`язок не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
25. Згідно ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 18.06.2020 року капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від посади.
26. Відповідач вказує, що такі дії позивача не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, та призвели до приниження авторитету Національної поліції.
27. 25.08.2020 року наказом ГУНП № 231 о/с капітана поліції ОСОБА_1 заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з 25.08.2020 року.
28. Наявність чи відсутність в діях позивача складу кримінального правопорушення не спростовують факту вчинення останнім дисциплінарного проступку, що став підставою для звільнення з його зі служби в поліції.
29. Відповідач зазначив, що підставою для проведення службового розслідування стали викладені вище події.
30. Відповідно до Висновку службового розслідування інформацію, за якою проводилося службове розслідування, визнано такою, що знайшла своє об`єктивне підтвердження.
31. Представник відповідача також зауважував, що спеціальні юридичні і моральні норми пред`являють підвищені вимоги до почуття відповідальності працівника поліції.
32. Правила етичної поведінки поліцейських вимагають від кожного співробітника суворо та неухильно дотримуватись Конституції України, законів України, виконання вимог статутів, нормативних актів МВС України, працівник поліції має бути прикладом безумовного дотримання вимог законів та службової дисципліни в професійній діяльності та приватному житті.
33. З урахуванням викладеного, позовні вимоги позивача вважає безпідставними та не обґрунтованими, у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.
34. У відзиві також відповідач зазначив, що надзвичайна подія за участю капітана поліції ОСОБА_1 набула значного негативного суспільного резонансу, що, у свою чергу, завдало значної шкоди авторитету Національній поліції та довіри населення до її органів і підрозділів.
35. Із цього приводу у мережі «Інтернет» були надруковані численні публікації, в яких діяльність Національної поліції України висвітлена з негативного боку.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
36. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що позивач, ОСОБА_1 12.03.2009 року відповідно до Наказу №30о/с начальника ГУМВС України в Дніпропетровській області був зарахований до ОВС України з присвоєнням спеціального звання молодший сержант міліції, про що є відповідний запис у послужному списку за особистим номером НОМЕР_1 .
37. Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 07.11.2015 року № 1 о/с ОСОБА_1 , як такого, що прибув з Міністерства внутрішніх справ, призначено на посаду до Національної поліції, про що є відповідний запис у послужному списку за особистим номером НОМЕР_1 .
38. Отже, згідно матеріалів справи, позивач - ОСОБА_1 проходив службу в ГУНП на посаді заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП.
40. 16.06.2020 року о 08.00 слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві Смуком I.І. , відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано, як підозрюваного у вчинені злочину, капітана поліції ОСОБА_1 .
41. Того ж дня, слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві Смуком І.І., капітану поліції ОСОБА_1 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
43. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 26.06.2020 року №1060 «Про внесення змін до наказу ГУНП від І 7.06.2020 року № 1012», викладено нову редакцію п.2 наказу № 1012 та змінено склад дисциплінарної комісії.
44. Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 18.06.2020 року до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі Полтавська установа виконання покарань № 23 та одночасно визначено запобіжний захід, у вигляді застави, для забезпечення виконання капітаном поліції ОСОБА_1 , визначених КПК України, обов`язків.
45. Цією ж ухвалою суду від 18.06.2020 року капітану поліції ОСОБА_1 призначено заставу у розмірі 168160 грн., після внесення якої капітан поліції ОСОБА_1 звільняється з-під варти під заставу та на нього було покладено обов`язок не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
46. Згідно ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 18.06.2020. року капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від посади.
48. Згідно рапорту старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 01.06.2020 року, того ж дня доповіла керівництву Апостолівського ВП про повідомлення капітана поліції ОСОБА_1 щодо факту перебування його з 01.06.2020 на лікарняному.
49. Згідно довідки Апостолівського ВП від 10.07.2020 року № 49.1/4628, 01.06.2020року керівництву Апостолівського ВП було надано рапорт старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про те, що 01.06.2020 року їй зателефонував капітан поліції ОСОБА_1 та повідомив, що з 01.06.2020 року він перебуває на лікарняному. По виходу з лікарняного лист непрацездатності буде надано до сектору кадрового забезпечення.
50. З метою встановлення факту перебування на лікарняному капітана поліції ОСОБА_1 , 18.06.2020 року до Криворізької міської клінічної лікарні № 2 міста Кривий Ріг направлено відповідний запит. Станом на 10.07.2020 відомостей від зазначеного медичного закладу щодо капітана поліції ОСОБА_1 не надходило.
51. Згідно листа Апостолівського ВП від 18.06.2020 року № 49.1/4119, до Криворізької міської клінічної лікарні № 2 міста Кривий Ріг направлено запит щодо встановлення факту перебування капітана поліції ОСОБА_1 на лікарняному.
52. Станом на 10.08.2020 року відомостей від зазначеного медичного закладу щодо капітана поліції ОСОБА_1 до Головного управління не надходило.
53. Наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 14.07.2020 року №1 161 «Про продовження строку проведення службового розслідування», продовжено строк проведення службового розслідування за фактом обставин надзвичайної події за участю ОСОБА_1 до 11.08.2020 року.
54. 10 серпня 2020 року затверджено висновок «Про результати службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ».
55. Відповідно до вказаного висновку вирішено, що за порушення службової дисципліни, не дотримання вимог п. 1,2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», підпунктів 1,6 ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги працівника поліції, абзаців 1, 2, 5 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 року, п.1 ч. 1 ст.18, що у полягає у вчиненні дій, несумісних з вимогами, які пред`являються до професійно і моральних якостей поліцейського, наслідком чого стали скарги громадян до правоохоронних органів із цього приводу, що свідчить про ігнорування принципів діяльності поліції, з урахуванням дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, застосованого наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 29.05.2020 року №834к, застосувати до заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
56. 14 серпня 2020 року Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ №1266к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВГІ Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ».
57. 25 серпня 2020 року з метою реалізації наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 14.08.2020 року №1266к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВГІ Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 » Головним управлінням національної поліції в Дніпропетровській області прийнято наказ № 231о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 26 серпня 2020 року.
58. Не погодившись зі звільненням та прийнятими висновком, наказами щодо застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, позивач звернувся із позовом до суду.
59. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
60. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
61. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про національну поліцію.
62. Відповідно до п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний:
- неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;
- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
63. Згідно зі ст. 19 Закону України Про Національну поліцію у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
64. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
65. Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі Дисциплінарний статут).
66. Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
67. Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
68. Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
69. Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
70. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 11, ст. 12, ч. 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
71. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
72. При цьому, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
73. Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
74. Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
75. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
76. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
77. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
78. З метою виявлення причин та умов, що сприяли вчиненню корупційного правопорушення або невиконанню вимог Закону України Про засади запобігання і протидії корупції, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції за рішенням начальника органу, який має право приймати або звільняти із служби особу, яка вчинила таке правопорушення, проводиться службове розслідування.
79. Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником (ч. 1 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
80. Частинами 1-3 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
81. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", Про державну таємницю та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
82. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
83. Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
84. Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
85. Згідно з ч. 3, ч. 2 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
86. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
87. Згідно з підпункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
88. Оцінюючи усі докази, надані суду у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
89. Законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
90. Службова дисципліна в органах поліції досягається дотриманням поліцейськими Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а також неупередженим, гідним та сумлінним виконанням поліцейськими своїх обов`язків та утриманням від вчинення дій, що підривають авторитет поліції.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
91. Надаючи оцінку доводам позивача щодо звільнення його із займаної посади, слід зазначити про таке.
92. У ході судового розгляду справи встановлено, що оскаржувані висновок службового розслідування, наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №1266к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 від 14.08.2020 року, а також наказ № 231о/с про звльнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 25.08.2020 року, прийняті за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком та затвердженого начальником ГУНП в Дніпропетровській області 10.08.2020 року.
93. Згідно з вказаним висновком, під час службового розслідування встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
95. 16.06.2020 року о 08.00 слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві Смуком І.І., відповідно до ст. ст. 40, 104, 131, 132, 208-211, 213 КПК України затримано, як підозрюваного у вчинені злочину, капітана поліції ОСОБА_1 .
96. Того ж дня слідчим другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 капітану поліції ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
97. 16.06.2020 року капітану поліції ОСОБА_1 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369-2 КК України.
98. Згідно ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 18.06.2020 року, до капітана поліції ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в Державній установі Полтавська установа виконання покарань № 23 та одночасно визначено запобіжний захід, у вигляді застави, для забезпечення виконання капітаном поліції ОСОБА_1 , визначених КПК України, обов`язків.
99. Цією ж ухвалою суду капітану поліції ОСОБА_1 призначено заставу у розмірі 168160 грн., після внесення якої капітан поліції ОСОБА_1 звільняється з-під варти під заставу та на нього покладено обов`язок не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду.
100. Згідно ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 18.06.2020 року, капітана поліції ОСОБА_1 відсторонено від посади».
101. За вказаних вище обставин та за наслідками проведеного службового розслідування відповідачем було зроблено висновки про порушення позивачем службової дисципліни, а саме: не дотримано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника полії, абзацу 1, 2 пункту 1 розділу II, Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1176, та вчинення дисциплінарного проступку, який виразився у недотриманні принципів діяльності поліції та вчинення дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
102. Таким чином, встановлено, що саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
103. Доводи, викладені у позовній заяві, стосовно того, що підставою для звільнення зі служби в поліції є вчинення позивачем злочину, що, в свою чергу, є протиправним, оскільки на час звільнення позивача відсутній вирок суду, який набрав законної сили, слід вважати неналежними, оскільки, як підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, позивача фактично звільнено не за вчинення злочину, а за порушення службової дисципліни, який виразився у недотриманні принципів діяльності поліції та вчинення дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції.
104. При цьому, факт порушення позивачем службової дисципліни у вигляді вчинення дій, не сумісних з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, що призвело до приниження авторитету органу Національної поліції, встановлені службовим розслідуванням.
105. Згідно наданих до суду доказів, пояснення, з урахуванням положень ст. 63 Конституції України, позивач не надавав (т.1 а.с. 233).
106. Як вказує позивач, причиною такої відмови, стало те, що оскільки на засіданні комісії він не викликався, а відібрати пояснення до нього у м. Кривому Розі був направлений інспектор, який на думку позивача не є членом комісії, у зв`язку із чим пояснення позивачем не надано.
107. Згідно наданих пояснень представника відповідач під час розгляду справи, встановлено, що вказана вище особа є членом дисциплінарної комісії, а отже такі посилання позивача є лише припущенням та належними доказами не підтверджуються.
108. Доводи позивача про те, що службове розслідування було проведено з порушенням вимог чинного законодавства, є неналежними.
109. Обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку є доведеними і доводи, викладені у позовній заяві, не спростовують цього.
110. Суд звертає увагу, що проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи поліцейського надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
111. Поліцейські зобов`язані дотримуватись Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, з метою дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.
112. У постановах Верховного Суду України від 29.09.2015 року (справа № 21-1288а15) та від 20.10.2015 року (справа № 21-2103а15) зазначено, що дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.
113. Дії позивача, встановлені службовим розслідуванням, та є такими, що підривають авторитет і довіру до поліції як органу державної виконавчої влади, який покликаний захищати життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань, що є неприпустимим.
114. Окремо суд наголошує на тому, що в цьому випадку особою було вчинене діяння несумісне з посадою позивача та яке виходить за межі дисциплінарної відповідальності, оскільки останнім було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
115. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16.02.2018 року у справі № 821/4900/14.
116. Додатково слід вказати, що надзвичайна подія за участю капітана поліції ОСОБА_1 , як зазначає відповідач, набула значного негативного суспільного резонансу, що, у свою чергу, завдало значної шкоди авторитету Національній поліції та довіри населення до її органів і підрозділів.
117. З цього приводу у мережі «Інтернет» були надруковані численні публікації, в яких діяльність Національної поліції України висвітлена з негативного боку.
118. З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач дійшов обґрунтованого висновку про застосування до позивача за скоєння дисциплінарного проступку стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладене на позивача дисциплінарне стягнення є співмірним вчиненому дисциплінарному проступку, який привів до порушення вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 1 ч. 1 ст.18 Закону України Про Національну поліцію, Присяги працівника полії, абзацу 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року№1176.
119. За таких обставин, висновок службового розслідування від 10 серпня 2020 року Про результати службового розслідування за фактом надзвичайної події за участю заступника начальника СКП Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 , наказ №1266к Про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника сектору кримінальної поліції Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 від 14.08.2020 року, виданий ГУНП в Дніпропетровській області та наказ № 231о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції від 25.08.2020 року, прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття рішення, тобто відповідають критеріям, визначених ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
120. ідповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
121. Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
122. Позивачем нормативно і документально не доведено протиправність оскаржуваних наказів.
123. Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, у зв`язку із чим у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування висновку від 10.08.2020 року, наказів №1266к від 14.08.2020 року та №231о/с від 25.08.2020 року, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, слід відмовити.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
124. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
125. Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
126. Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
127. Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
128. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.
129. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.
130. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.
131. Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
132. Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
133. Зокрема Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
134. У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
135. Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.
136. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
137. Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
138. Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
139. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
140. Згідно положень ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права.
141. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачем доведено правомірності та законності прийнятого рішення, що послуговало подальшому звільненню позивача із органів поліції.
142. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування висновку від 10.08.2020 року, наказів №1266к від 14.08.2020 року та №231о/с від 25.08.2020 року, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, слід відмовити.
143. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити про таке.
144. Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
145. На підставі зазначеного, керуючись статтями 205, 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання незаконними та скасування висновку від 10.08.2020 року, наказів №1266к від 14.08.2020 року та №231о/с від 25.08.2020 року, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу - відмовити.
2. Судові витрати не розподіляти.
3. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_2 ).
5. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
6. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
7. Повне рішення складено 21.12.2020 року.
Суддя В.В Ільков