Справа № 520/12916/2020
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Котеньов О.Г.

21 грудня 2020 р. Справа № 520/12916/2020

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, керівника апарату Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Кострикіна Олега Валерійовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

28.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить визнати протиправною бездіяльність відповідача керівника апарату НКРЕКП Кострикіна О.В. при розгляді його повідомлення від 24.05.2020 року, зобов`язати відповідача НКРЕКП здійснити належним чином реєстрацію, перевірку його повідомлення та надати на нього відповідь.

Одночасно позивачем подана заява про звільнення його від сплати судового збору, до якої надана довідка ГУ ПФУ в Харківській області від 19.06.2020 року № 3777 8175 2756 2716 про доходи.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року відмовлено у задоволені заяви позивача ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору. Позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, позивачу наданий строк 10 днів для усунення недоліків позовної заяви, а саме, - надання суду документа про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. Копія означеної ухвали позивачем отримана 09.10.2020 року (а.с. 11).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 останньому повернутий, у зв`язку з невиконанням ним вимог ухвали від 05.10.2020 року, тобто ненаданням до суду документа про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить його скасувати та направити справу за його адміністративним позовом до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Скаржник зазначив, що незважаючи на довідку пенсійного органу про його дохід від 19.06.2020 року, суд, повертаючи його заяву не діяв відповідно норм КАС України, а приймаючи ухвалу від 22.10.2020 року про залишення позовної заяви без руху. Діяв свідомо у спосіб, що суперечить нормам права, з тим щоб позбавити його судового захисту.

На час розгляду справи, відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивача і відповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а судове рішення слід залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 ст. 133 КАС України визначено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк

Порядок сплати судового збору визначено ст. 6 Закону України «Про судовий збір».

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із ч.ч. 1 та 2 ст. 21 КАС України позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою. Якщо справа щодо пов`язаних вимог територіально підсудна різним місцевим адміністративним судам, то її розглядає один із цих судів за вибором позивача.

Положенням цієї процесуальної норми кореспондують правила ч. 1 ст. 172 КАС України про те, що в одній позовній заяві може бути об`єднано кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Згідно із абзацом другим ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Абзацом 3 ч. 3 цієї статті унормовано, що судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову також у разі:

подання позову одним позивачем до кількох відповідачів;

об`єднання суддею в одне провадження кількох однорідних позовних вимог.

Розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства (ч. 8 ст. 6 Закону України «Про судовий збір»).

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції визначився про те, що позивач звернувся до суду з позовною вимогою немайнового характеру про визнання протиправною бездіяльності керівника апарату НКРЕКП О.В. Кострикіна при розгляді ним повідомлення позивача від 24.05.2020 року та похідними позовними вимогами про зобов`язання НКРЕКП вчинити дії щодо реєстрації та розгляду цього повідомлення, визначеними ним як спосіб захисту його порушеного права.

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога, це вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

У постанові від 05.06.2020 року по справі № 280/5161/19 Верховний Суд зазначив, що суду апеляційної інстанції слід було врахувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як способу усунення наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності, є однією вимогою.

Аналогічний правовий висновок про застосування норм Закону України «Про судовий збір» при визначенні розміру судового збору за подання позовної заяви, в якій об`єднано декілько вимог немайнового характеру, був зроблений Верховним Судом в постанові від 12.11.2019 року у справі № 640/21330/18.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 цього Закону, за подання позову немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений у розмірі 2.102,00 грн.

Виходячи із ставки, встановленої Законом України «Про судовий збір», розмір судового збору, що має бути сплачений позивачем в межах даної справи, складає 840,80 грн.

Отже, розмір судового збору, що підлягає сплаті по даній справі не перевищує 5% річного доходу апелянта за 2019 рік (25.776,02 грн х 0,05 = 1288,80 грн).

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновки суду не спростовують.

Інші обставини для можливості розгляду питання щодо звільнення від сплати судового збору в клопотанні ОСОБА_1 не наведені.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 316 КАС України).

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 132, 133, 242-244, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2020 року без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц