Справа № 1.380.2019.006644
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року справа №1.380.2019.006644

зал судових засідань №7

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Тронка О.В.,

за участю представників сторін:

відповідача Сивоус С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Державного підприємства "Сколівський військовий лісгосп" до Головного управління держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство "Сколівський військовий лісгосп" (місцезнаходження: вул.Героїв Маківки, 28, м.Сколе, Львівська область, 82600; ) звернулося з позовною заявою до Головного управління держпраці у Львівській області (місцезнаходження: пл.Міцкевича, 8, м.Львів, 89005; ), в якій просить:

-зупинити дію оскаржуваної постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ3287/462/АВ/ФС від 21.11.2019, якою накладено штраф на ДП "Сколівський військовий лісгосп" у розмірі 1001520 до розгляду справи по суті;

-скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ3287/462/АВ/ФС від 21.11.2019, якою накладено штраф на ДП "Сколівський військовий лісгосп" у розмірі 1001520 грн.

Посилається на те, що відповідачем винесено постанову про накладення штрафу у зв`язку з порушенням вимог ч.1, 3 ст.24 КЗпП України, в якій зазначено про те, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Позивач вважає оскаржувану постанову прийняту відповідачем безпідставно, з порушенням вимог чинного законодавства. Вказує на те, що ДП "Сколівський військовий лісгосп" укладено цивільно-правові договори від 03.07.2019 з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на виконання певних робіт. Відповідно до укладених договорів виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, надає послуги особисто, факт надання послуг засвідчується актами прийому наданих послуг. Окрім того, зазначає, що цивільно-правовий характер згаданих договорів у межах спірних правовідносин підтверджує також те, що облік ДП "Сколівський військовий лісгосп" виплачених вказаним фізичним особам доходів здійснювався за ознакою 102 «сума винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору». Відтак, вважає, що відсутні порушення ДП "Сколівський військовий лісгосп" вимог трудового законодавства, а тому накладення відповідачем штрафу є неправомірним.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що цивільно-правові договори, укладені між підприємством та виконавцями (фізичними особами), містять ознаки трудового договору і укладені для того, щоб приховати трудові правовідносини між сторонами, що є наслідком позбавлення осіб прав та гарантій, передбачених законодавством про працю. Разом з тим, зазначає, що пояснення працівників надані в ході інспекційного відвідування є належним доказом на підтвердження наявності порушення трудового законодавства. Також, посилається на абзац 2 частини 2 статті 265 Кодексу законів про працю, де зазначено, що юридичні особи, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту). У зв`язку з наведеним вважає правомірним накладення на ДП "Сколівський військовий лісгосп" фінансової санкції шляхом винесення постанови про накладення штрафу №ЛВ3287/462/АВ/ФС від 21.11.2019.

Ухвалою судді від 02.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду від 03.02.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

У період з 16 вересня по 27 вересня 2019 року Головним Управлінням Держпраці у Львівській області відповідно до наказу ГУ Держпраці у Львівській області №1815-П від 13.09.2019 та направлення №1815 від 13.09.2019 було проведено захід державного контролю у формі інспекційного відвідування ДП "Сколівський військовий лісгосп", юридична адреса: 82600, Львівська область, Сколівський р-н, м.Сколе, вул.Героїв Маківки, 28.

Підставою проведення інспекційного відвідування стало звернення колективу ДП "Сколівський військовий лісгосп" вх.№К-985 від 09.08.2019 року. В зверненні зазначено про те, що на даний час в ДП "Сколівський військовий лісгосп" є заборгованість по заробітній платі за червень-липень 2019, а також не виплачуються відпускні працівникам, які пішли у відпустку, відтак, колектив підприємства просить вирішити цю проблему.

За результатами інспекційного відвідування складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЛВ3287/462/АВ від 27.09.2019 року. У ході інспекційного відвідування були виявлені та зафіксовані в акті порушення позивачем вимог:

-частин 1 та 2 статті 21 КЗпП України, а саме: під час проведення інспекційного відвідування встановлено, що підприємством укладено ряд цивільно-правових договорів з фізичними особами про надання послуг, зокрема з: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

-частина 1, 2 статті 22 КЗпП України, а саме встановлено, що посадовими особами підприємства необґрунтовано відмовлено в укладенні трудового договору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Натомість укладено цивільно-правові договори про надання послуг;

-частина перша, третя статті 24 КЗпП України, а саме встановлено, що підприємством укладено ряд цивільно-правових договорів з фізичними особами про надання послуг, зокрема з наступними особами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

З наданих пояснень встановлено наступне.

ОСОБА_1 (договір ЦПД №1 від 03.07.2019 укладений строком до 31.12.2019) з 1998 року працювала до 01.07.2019 року у Івано-Франківському ЛПК Сколівський Військовий Лісгосп. У липні 2019 була скорочена і прийнята по цивільно-правовому договору на посаду сторожа нижнього складу ДП Сколівський військовий лісгосп.

ОСОБА_2 (договір ЦПД №5 від 03.07.2019 укладений строком до 31.12.2019) пропрацював у Івано-Франківському ЛПК Сколівський Військовий Лісгосп 42 роки з яких 12 років на посаді механіка, "де був звільнений у травні 2019 року та переведений у ДП "Сколівський військовий лісгосп". Працює по цивільно-правовій угоді з 02.07.2019.

ОСОБА_3 (договір ЦПД №3 від 03.07.2019 укладений строком до 31.12.2019 працювала у Івано-Франківське ЛПК Сколівський Військовий Лісгосп з 2008 року на посаді прибиральниці, в кінці червня місяця 2019 року звільнена та переведена у ДП "Сколівський військовий лісгосп". Працює на посаді прибиральниці.

ОСОБА_4 (договір ЦПД №2 від 03.07.2019 укладений строком до 31.12.2019) працювала у Івано-Франківське ЛПК Сколівський Військовий Лісгосп з 2004 року та скорочена у червні 2019. "У ДП "Сколівський військовий лісгосп" прийнята на посаду прибиральника як і на попередній роботі (посаді)". Працює по цивільно-правовій угоді з початку липня 2019.

ОСОБА_5 (договір ЦПД №32 від 20.08.2019 укладений строком до 20.10.2019) працював у Івано-Франківський ЛПК Сколівський Військовий Лісгосп з 20 січня 1971 року на різних посадах, остання посада яку займав була посада інженера по виробництву та лісозаготівель, з якої був скорочений 02.07.2019. Від 20.08.2019 працює по цивільно-правовій угоді №32. До 20.08.2019 виконував ряд виробничих робіт по проханню директора Підприємства. Виконує ряд робіт які є в переліку цивільно-правової угоди.

ОСОБА_6 (договір ЦПД №11 від 03.07.2019 укладений строком до 31.12.2019) працював у Івано-Франківське ЛПК Сколівський Військовий Лісгосп з 02.07.2002 року. Останнім часом працював на посаді сторожа до 02.07.2019 року, "після чого був звільнений і переведений у ДП Сколівський Військовий Лісгосп".

ОСОБА_7 (договір ЦПД № 14 від 03.07.2019 укладений строком до 31.12.2019) працював з 2018 у Івано-Франківське ЛПК Сколівський Військовий Лісгосп на посаді слюсара, звідки скорочений у червні 2019 року та "переведений на посаду сторожа" у ДП "Сколівський Військовий Лісгосп", де працює по цивільно-правовій угоді, оскільки в укладенні трудового договору йому відмовлено.

ОСОБА_8 (договір ЦПД №21 від 09.08.2019 укладений строком до 31.12.2019) працював у Івано-Франківське ЛКП Сколівський Військовий Лісгосп з 1984 року на посаді кочегара, але фактично працював сторожем, в кінці червня 2019 року його звільнили за 17 днів до його 60-ти років, у переводі на нове підприємство (ДП "Сколівський Військовий Лісгосп") відмовили, в укладанні трудового договору також відмовили, проте уклали цивільно-правову угоду. Працює сторожем.

Відтак, в акті перевірки відповідачем зроблено висновок про те, що має місце підміна трудових відносин цивільно-правовими, шляхом укладення цивільно-правових договорів з вищезазначеними особами.

У зв`язку із виявленими порушеннями, зафіксованими в акті інспекційного відвідування від 27.09.2019 року, відповідач виніс припис та спірну постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ3287/462/АВ/ФС від 21.11.2019, відповідно до якої на позивача за порушення вимог ч.1, 3 ст.24 Кодексу законів про працю України накладено штраф у розмірі 1001520 грн.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що у відповідача, як стверджує позивач, були відсутні правові підстави для прийняття спірної постанови про накладення штрафу.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робите те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб , що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 Кодексу законів про працю України державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 (далі Положення № 96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці).

Основними завданнями Держпраці є: 1) реалізація державної політики у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб; 2) здійснення комплексного управління охороною праці та промисловою безпекою на державному рівні; 3) здійснення державного регулювання і контролю у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки; 4) організація та здійснення державного нагляду (контролю) у сфері функціонування ринку природного газу в частині підтримання належного технічного стану систем, вузлів і приладів обліку природного газу на об`єктах його видобутку та забезпечення безпечної і надійної експлуатації об`єктів Єдиної газотранспортної системи (пункт 3 Положення № 96).

Із змісту п.6 Положення №96 видно, що Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема, безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Статтею 3 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами:

- пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності;

- підконтрольності і підзвітності органу державного нагляду (контролю) відповідним органам державної влади;

- рівності прав і законних інтересів усіх суб`єктів господарювання;

- гарантування прав суб`єкту господарювання;

- об`єктивності та неупередженості здійснення державного нагляду (контролю), неприпустимості проведення перевірок суб`єктів господарювання за анонімними та іншими необґрунтованими заявами, а також невідворотності відповідальності осіб за подання таких заяв;

- здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом;

- відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю);

- неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання;

- невтручання органу державного нагляду (контролю) у статутну діяльність суб`єкта господарювання, якщо вона здійснюється в межах закону;

- відповідальності органу державного нагляду (контролю) та його посадових осіб за шкоду, заподіяну суб`єкту господарювання внаслідок порушення вимог законодавства;

- дотримання умов міжнародних договорів України;

- незалежності органів державного нагляду (контролю) від політичних партій та будь-яких інших об`єднань громадян;

- наявності одного органу державного нагляду (контролю) у складі центрального органу виконавчої влади.

В ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є:

-подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

-виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обов`язкової звітності, поданих суб`єктом господарювання;

-перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення планових заходів органом державного нагляду (контролю);

-обґрунтоване звернення фізичної особи про порушення суб`єктом господарювання її законних прав. Позаплановий захід у цьому разі здійснюється тільки за наявності згоди центрального органу виконавчої влади на його проведення;

-неподання у встановлений термін суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів;

-настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Із матеріалів справи видно, що підставою для проведення позапланової перевірки ДП "Сколівський військовий лісгосп" є письмове звернення колективу ДП "Сколівський військовий лісгосп".

Так, суд зазначає, що враховуючи вимоги ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" позапланові перевірки за зверненнями фізичних осіб та юридичних осіб про порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснюються за наявності згоди Держпраці України на їх проведення.

Проте, про наявність згоди Держпраці України не зазначається ні в наказі, ні в направленні на проведення перевірки. Також, вказана згода на проведення позапланової перевірки відсутня в матеріалах справи, а тому контролюючим орган не дотримано процедуру проведення позапланової перевірки про порушення суб`єктами господарювання вимог законодавства про працю.

Окрім того, в абз. 9 ч.1 ст.6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" передбачено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).

Як вже встановлено судом, підставою для проведення перевірки ДП "Сколівський військовий лісгосп" було письмове звернення колективу ДП "Сколівський військовий лісгосп" щодо порушення їх прав щодо оплати праці (заборгованість по заробітній платі за червень-липень 2019).

Суд звертає увагу на те, що з направлення про проведення перевірки у ДП "Сколівський військовий лісгосп" від 13.09.2019 №1815 предметом здійснення заходу є: дотримання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків.

Таким чином, відповідач в порушення вимог ст. 19 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" провів позапланову перевірку з питань (обставин) які не були підставою для здійснення цього заходу, не були зазначені ні у заяві фізичних осіб на проведення перевірки, ні у направленні на проведення заходу державного нагляду. Перевірка проведена щодо всіх аспектів дотримання законодавства про працю ДП "Сколівський військовий лісгосп" з питань, які не відповідали зверненню колективу ДП "Сколівський військовий лісгосп",

Тобто, відповідач провів перевірку за межами звернення фізичних осіб-працівників ДП "Сколівський військовий лісгосп".

Щодо висновку, зазначеного в акті перевірки відповідачем про те, що має місце підміна трудових відносин цивільно-правовими, шляхом укладення цивільно-правових договорів з вищезазначеними особами, суд зазначає таке.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавцям забороняється застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За змістом ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється. Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва.

Характерними ознаками трудових відносин є:

- систематична виплата заробітної плати за процес праці (а не її результат);

- підпорядкування правилам внутрішнього трудового розпорядку;

- виконання роботи за професією (посадою), визначеною Національним класифікатором України ДК 003:2010 "Класифікатор професій", затвердженим наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327;

- обов`язок роботодавця надати робоче місце;

- дотримання правил охорони праці на підприємстві, в установі, організації тощо.

Взаємовідносини фізичної особи і суб`єкта господарювання можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами ст. 208 Цивільного кодексу України.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у ст. 626 Цивільного кодексу України. Так, вказаною нормою встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що основними ознаками трудового договору, є: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Зокрема, відповідальність працівника за трудовим договором регулюється лише імперативними нормами (КЗпП України та інших актів трудового законодавства), що не можуть змінюватися сторонами у договорі, а відповідальність виконавця послуг у цивільно-правових відносинах визначається в договорі, а те, що ним не врегулювано - чинним законодавством України.

Зі співставлення трудового договору з цивільно-правовим договором, відмінним є те, що трудовим договором регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації діяльності залишається поза його межами, метою договору є отримання певного результату. Виконавець за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ним ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №802/2066/16-а, 13.06.2019 у справі №815/954/18.

Згідно із ст. ст. 1, 2 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. До майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом. Учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.

Відповідно до норм Цивільного кодексу України діє принцип свободи договору.

За приписами ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, відносини, що виникають з цивільно-правового договору про надання послуг, не є тотожними з трудовими правовідносинами, а укладання цивільно-правового договору про надання послуг не свідчить про наявність трудових відносин між замовником та наданими виконавцем фізичними особами і може обумовлюватися свободою договору, визначеною Цивільним кодексом України.

При цьому у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

Судом встановлено, що відповідно до цивільно-правового договору №1 від 03.07.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: забезпечити товарно-матеріальних цінностей від розкрадання на території затвердженій замовником; перевіряти цілісність замків, освітлення, справності устаткування; пропускати працівників, відвідувачів, автотранспорт на територію; не допускати проходження на територію сторонніх осіб. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 03.07.2019 до 31.12.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 30 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

Як слідує з цивільно-правового договору №5 від 03.07.2019, укладеного між ОСОБА_2 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: забезпечувати господарське обслуговування і належний стан відповідно до правил і норм виробничої санітарії і протипожежного захисту будинків і приміщень, у яких розташовані приміщення підприємства; розробляти плани поточних і капітальних ремонтів; керує роботами з упорядкування та прибирання території установ; організовувати проведення технічних оглядів автотранспорту установи. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 03.07.2019 до 31.12.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 45 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

Між ОСОБА_3 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" також було укладено цивільно-правовий договір №3 від 03.07.2019, в якому зазначено, що виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: робити прибирання приміщень підприємства та прилеглої території; мити стіни, підлоги, вікна, чистити і дезінфікувати санітарно-технічне устаткування; видаляти пил зі стін, стелі, меблів і килимових виробів, збирати сміття на закріпленій території; підтримувати правила санітарії і гігієни в приміщеннях, що прибираються, здійснювати провітрювання приміщень. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 03.07.2019 до 31.12.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 15 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

Згідно цивільно-правового договору №2 від 03.07.2019, укладеного між ОСОБА_4 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: робити прибирання приміщень підприємства та прилеглої території; мити стіни, підлоги, вікна, чистити і дезінфікувати санітарно-технічне устаткування; видаляти пил зі стін, стелі, меблів і килимових виробів, збирати сміття на закріпленій території; підтримувати правила санітарії і гігієни в приміщеннях, що прибираються, здійснювати провітрювання приміщень. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 03.07.2019 до 31.12.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 15 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

Згідно цивільно-правового договору №32 від 20.08.2019, укладеного між ОСОБА_5 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: ведення документів по обліку земель та нерухомого майна; проведення звірок, які знаходяться на картковому обліку в КЕЧ та КЕВ; підготовка документів для прийнятті участі в тендерному комітеті по реалізації та збуту лісо продукції через аукціонні та електронні біржові торги; подавати заяви на продаж лісо продукції; проведення виготовлення відповідних документів дозволів на зберігання відходів та забруднюючих речовин; виготовлення нових дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 20.08.2019 до 20.10.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 10 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

Згідно цивільно-правового договору №11 від 03.07.2019, укладеного між ОСОБА_6 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: забезпечити збереження товарно-матеріальних цінностей від розкрадання на території затвердженій замовником; перевіряти цілісність замків, освітлення, справності устаткування; пропускати працівників, відвідувачів, автотранспорт на територію; не допускати проходження на територію сторонніх осіб; в період опалювального сезону надавати послуги з опалення та забезпечувати відповідний температурний режим в приміщеннях. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 03.07.2019 до 20.10.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 30 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

Згідно цивільно-правового договору №14 від 03.07.2019, укладеного між ОСОБА_7 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: забезпечити збереження товарно-матеріальних цінностей від розкрадання на території затвердженій замовником; перевіряти цілісність замків, освітлення, справності устаткування; пропускати працівників, відвідувачів, автотранспорт на територію; не допускати проходження на територію сторонніх осіб; в період опалювального сезону надавати послуги з опалення та забезпечувати відповідний температурний режим в приміщеннях. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 03.07.2019 до 20.10.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 30 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

Згідно цивільно-правового договору №21 від 09.08.2019, укладеного між ОСОБА_8 та ДП "Сколівський військовий лісгосп" виконавець зобов`язується надати замовнику послуги в обсязі і на умовах, передбачених даним договором, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити дані послуги. Факт надання відповідних послуг з боку виконавця буде засвідчуватися актами прийому наданих послуг. Згідно п.2.1. договору виконавець зобов`язаний надати послуги: забезпечити збереження товарно-матеріальних цінностей від розкрадання на території затвердженій замовником; перевіряти цілісність замків, освітлення, справності устаткування; пропускати працівників, відвідувачів, автотранспорт на територію; не допускати проходження на територію сторонніх осіб; в період опалювального сезону надавати послуги з опалення та забезпечувати відповідний температурний режим в приміщеннях. Відповідно до п.6.1. строк дії договору з 03.07.2019 до 31.12.2019, або до моменту виконання сторонами своїх зобов`язань. Вартість послуг по цивільно-правовому договору складає 30 000 грн. за період, вказаний в п.6.1 даного Договору.

За наслідками виконання перелічених договорів складено акти виконаних робіт, що надані до інспекційного відвідування та до суду.

Так, судом із наявних в матеріалах справи копій вищевказаних договорів встановлено, що за умовами договорів фізичні особи - виконавці зобов`язувались виконати на користь замовника певні роботи, обумовлені договором за визначену винагороду. Конкретні роботи визначено у відповідному пункті кожного договору та зазначено, що виконавець не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, а сам організовує процес надання послуг.

Окрім того, суд враховує долучені до матеріалів справи пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , згідно яких останні зазначають, що робота по угоді їх влаштовує, роботу виконують у зручний для них час, не підпорядковуються правилам трудового розпорядку.

Разом з тим, їх робочі місця відповідачем не перевірялися, в який час відповідні роботи проводилися також не досліджувалося.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено, що укладені між позивачем та вищезазначеними особами цивільно-правові договори мали усі ознаки трудового договору.

Крім того, укладені цивільно-правові договори не визнані недійсними в судовому порядку, не мають ознак нікчемного правочину, а інспектори праці не наділені повноваженнями тлумачити на власний розсуд характер правовідносин між сторонами цивільно-правового договору.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовим висновком, викладеним у постановах Верховний Суд від 26.05.2020 у справі №160/5315/19, від 23.10.2019 у справі №806/2064/18.

З урахуванням викладеного, суд вважає помилковим висновки Головного управління Держпраці у Львівській області щодо того, що має місце підміна трудових відносин цивільно-правовими, шляхом укладення цивільно-правових договорів з вищезазначеними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Кодексом законів про працю України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, отже, наявні підстави для визнання протиправною та скасування спірної постанови.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, відповідно до ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо судових витрат, то відповідно до вимог ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ3287/462/АВ/ФС від 21.11.2019, якою накладено штраф на ДП "Сколівський військовий лісгосп" у розмірі 1001520 (один мільйон одна тисяча п`ятсот двадцять) грн.

Стягнути з Головного управління Держпраці у Львівській області (місцезнаходження: пл.Міцкевича, 8, м.Львів, 89005; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства "Сколівський військовий лісгосп" (місцезнаходження: вул.Героїв Маківки, 28, м.Сколе, Львівська область, 82600; ) судовий збір в сумі 15 022 (п`ятнадцять тисяч двадцять дві) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2020 року.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна