Справа № 380/7786/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення адміністративного позову

справа №380/7786/20

18 грудня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області (місцезнаходження: 81085, Львівська область, Яворівський район, с.Рясне-Руське, площа Незалежності, 1, ), в якому із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 14.12.2020 як надійшла за вх.67183 просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області щодо відмови у задоволенні поданих ОСОБА_1 клопотань від 21.08.2020 щодо надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність: земельної ділянки, орієнтовною площею - 0,10гектара, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок категорії земель згідно з КВЦПЗ - землі житлової забудови - 02:01. яка розташована за адресою: Львівська обл., Яворівський район, Рясне-Руська сільська рада, в межах населеного пункту с. Підрясне район вулиці Західної та земельної ділянки, орієнтовною площею - 0,12 гектара, для індивідуального садівництва, за рахунок категорії земель згідно з КВЦПЗ - землі сільськогосподарського призначення - 01:01. яка розташована за адресою: Львівська обл., Яворівський район, Рясне-Руська сільська рада, в межах населеного пункту с. Підрясне район вулиці Західної;

- зобов`язати Рясне-Руську сільську раду Яворівського району Львівської області повторно сесійно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 21.08.2020, щодо надання йому дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення у власність: земельної ділянки, орієнтовною площею - 0,10 гектара, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за рахунок категорії земель згідно з КВЦПЗ - землі житлової забудови - 02:01. яка розташована за адресою: Львівська обл., Яворівський район, Рясне-Руська сільська рада, в межах населеного пункту с. Підрясне район вулиці Західної та земельної ділянки, орієнтовною площею - 0,12 гектара, для індивідуального садівництва, за рахунок категорії земель згідно з КВЦПЗ - землі сільськогосподарського призначення - 01:01. яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ;

-стягнути з казначейського рахунку, відкритого в Управління державної казначейської служби України у Яворівському районі Львівської області, Рясне- Руської сільської ради Яворівського району Львівської області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану протиправною бездіяльністю з розрахунку статистичної середньомісячної заробітної плати в жовтні 2020 року по Львівській області в сумі 10862,00грн, пропорційно терміну, що триває порушення його прав відповідачем за кожне нерозглянуте клопотання та на момент подання заяви про уточнення позовних вимог становить - 1 862 * (1+94/30) * 2 = 89 792, 53 (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот дев`яносто дві) грн 53 коп.

Позивач подав до суду клопотання про забезпечення позову шляхом заборони Рясне-Руській сільській раді Яворівського району Львівської області виносити на розгляд сесії та ухвалювати рішення щодо передачі у власність чи користування іншим особам земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0274, а у випадку наявності вже ухваленого такого рішення заборонити реєстрацію прав власності чи речових прав на зазначену земельну ділянку до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що згідно з відомостями ДГК, реєстрація та присвоєння кадастрового номеру згаданій земельній ділянці відбулась 23.11.2020 - тобто за день, як відповідачем був направлений відзив на позовну заяву позивача. Станом на 15.12.2020 в ДГК відсутня інформація про реєстрацію прав власності чи речових прав на вказану земельну ділянку. Зазначає, що для нього є очевидним маніпуляція, введення в оману, дискримінація його в правах в угоду іншим зацікавленим особам або/та особисто посадових осіб Рясне-Руської сільської ради, оскільки протиправна бездіяльність відповідача щодо розгляду поданих ним клопотань у встановленому законом порядку вже не здається банальним нігілізмом, як з огляду забезпечення реалізації прав громадян в загальному порядку так і першочерговості забезпечення права на отримання у власність земельної ділянки для житлового будівництва, садівництва, ведення особистого селянського господарства учасником АТО, а саме свідомим ухиленням від прийняття рішення з метою надання дозволу та часу (три місяця більш ніж достатньо для виготовлення проекту землеустрою) та передачі у власність зазначеної земельної ділянки іншій конкретно визначеній особі чи особам. Вважає, що у разі розроблення і затвердження проекту землеустрою, земельні ділянки можуть бути поділені на інші земельні ділянки та передані у власність іншим особам. У випадку припинення існування спірних земельних ділянок, як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельних ділянок у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав заявників на отримання у власність спірних земельних ділянок. На думку позивача, заходи забезпечення позову сприятимуть запобіганню порушення інтересів позивача щодо рівності прав на отримання земельної ділянки у власність та забезпечить можливість реального судового захисту.

Згідно з ч.1 ст. 154. Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч.1 ст.2 КАС України відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно з ч.2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд, відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; Пункт 3 частини першої статті 151 виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу;

- наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення;

- імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги визнати протиправною бездіяльність щодо не розгляду звернення позивача та неприйняття рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та зобов`язання відповідача розглянути такі звернення.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову, позивач покликається на те, що у разі розроблення і затвердження проектів землеустрою, земельні ділянки можуть бути поділені на інші земельні ділянки та передані у власність іншим особам. У випадку припинення існування спірних земельних ділянок, як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельних ділянок у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав заявників на отримання у власність спірних земельних ділянок.

Щодо таких доводів позивача суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є достатнє обґрунтування того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини такого звернення, у зв`язку із чим, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Тобто, заявник повинен надати суду належні та допустимі докази наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі та неможливості захисту прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів забезпечення позову, яких він просить застосувати у поданій заяві може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, більше того, на підтвердження факту звернення до відповідача із заявами жодних доказів матеріали справи не містять, не долучено таких і до заяви про забезпечення позову.

Щодо заходів, яких позивач просить вжити у заяві, суд зазначає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина 1 статті 116 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені у одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідно до частини 7 статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Частиною 8 статті 118 Земельного кодексу України визначено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина 9 статті 118 Земельного кодексу України).

Наведеними нормами встановлено підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність громадян.

Надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є лише однією із процедур отримання земельних ділянок у власність, а факт отримання дозволу на розробку проекту землеустрою ще не означає позитивного рішення про надання земельних ділянок у власність. Після надання такого дозволу у заявника не виникає прав на земельну ділянку, а виникає лише право на розроблення проекту землеустрою. Після надання такого дозволу у заявника не виникає прав на земельну ділянку, а виникає лише право на розроблення проекту землеустрою. Тому подана заява про забезпечення позову є передчасною.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що невжиття заходу забезпечення позову, про який просить заявник, не може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі. Заходи забезпечення позову, який просить застосувати заявник, є явно неспівмірним із предметом позову та наслідками такого забезпечення для інших заінтересованих осіб.

З урахуванням наведеного, заява позивача про забезпечення адміністративного позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з моменту підписання ухвали.

Суддя Лунь З.І.