Справа № 200/9035/20-а
Суддя: Грищенко Є.І.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 р. Справа№200/9035/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грищенка Є.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас Секьюріті Груп» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донбас Секьюріті Груп» (далі позивач) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14 травня 2020 року № яким визначено грошове зобов`язання з податку на прибуток в сумі 115 708 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що на підставі акту камеральної перевірки, податковим органом було прийнято-податкове повідомлення-рішення, яким нараховано податок на прибуток та штрафні санкції.

У вказаному податковому повідомленні-рішення зазначено, що штрафні санкції застосовано згідно з пп. 53.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України (далі ПК України) с посиланням на п. 123.1 ст. 123 ПК України.

Позивач зазначає, що пункт 123.1 ст. 123 ПК України не містить посилань на пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, а отже штрафні санкції відповідно до цього підпункту не застосовуються.

Крім того, відповідно до змін до ПК України, внесених Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню крім визначеного остаточного переліку санкцій.

Також позивач зазначив про необґрунтоване посилання контролюючого органу на порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, однак об`єкт оподаткування, зазначений в рядку 4 декларації з податку на прибуток визначено виключно з дотриманням вимог пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) учасників справи.

22 жовтня 2020 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що податковим органом встановлено, що в декларації з податку на прибуток за 2019 рік від 10 квітня 2019 року допущена методологічна описка внаслідок якої занижено суму податкового зобов`язання, яка підлягає нарахуванню за підсумками останнього (звітного) податкового періоду на 92 566 грн., що є порушенням пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України. По-друге, представник відповідача зазначив, що посилання у спірному рішення на приписи пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України є технічною помилкою, яка не може прийматись як безумовною підставою для скасування податкового повідомлення-рішення. Також представник відповідача зазначив, що звітність використана при перевірці згідно з якої визначено грошове зобов`язання та прийнято спірне рішення, надана в період як до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19)» так і після, однак період, за який допущено заниження є 2019 рік.

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Донбас Секьюріті Груп», , місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 111/26.

Судом встановлено, що позивачем було подано уточнюючу податкову декларацію за три квартали 2019 року з податку на прибуток підприємства, якою задекларовано податок на прибуток за результатами попереднього звітного періоду (рядок 17) 1 368 545 грн., податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 18) 890 349 грн., податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 19) 478 196 грн.

Відповідно до квитанції №2 вказана декларація була прийнята 03 грудня 2019 року.

У квітні 2020 року позивачем було подано звітну податкову декларацію з податку на прибуток підприємств за 2019 рік, якою задекларовано податок на прибуток за результатами попереднього звітного періоду (рядок 17) 1 836 173 грн., податок на прибуток за результатами попереднього звітного (податкового) періоду поточного року з урахуванням уточнень (рядок 18) 1 461 111 грн., податок на прибуток, нарахований за результатами останнього (звітного) податкового періоду (рядок 19) 375 062 грн.

Відповідно до квитанції № 2 податковим органом прийнято вказану декларацію 10 квітня 2020 року.

Податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2019 рік, за результатами якої складено акт від 15 квітня 2020 року № 321/05-99-535887582.

Відповідно до висновків вказаного акту дані камеральної перевірки свідчать про заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток згідно податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2019 рік на суму 92 566 грн.

На підставі висновків вказаного акту, податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2020 року № яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 115 708 грн., з яких 92 566 грн. за податковим зобов`язанням, 23 142 за штрафними санкціями.

За результатом розгляду скарги позивача на вказане податкове повідомлення-рішення, рішенням Державної податкової служби України скаргу залишено без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Пункт 135.1 статті 135 ПК України встановлює, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до пп. 137.4 ст. 137 ПК України податковими (звітними) періодами для податку на прибуток підприємств, крім випадків, передбачених пунктом 137.5 цієї статті, є календарні: квартал, півріччя, три квартали, рік. При цьому податкова декларація розраховується наростаючим підсумком. Податковий (звітний) період починається з першого календарного дня податкового (звітного) періоду і закінчується останнім календарним днем податкового (звітного) періоду, крім:

виробників сільськогосподарської продукції, які можуть обрати річний податковий (звітний) період, який починається з 1 липня минулого звітного року і закінчується 30 червня поточного звітного року.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового (пп. 75.1.1. ст. 75 ПК України).

Судом встановлено, що податковим органом було проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на прибуток підприємства за 2019 рік ТОВ «Донбас Секьюріті Груп».

Пунктом 54.3.2. ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У зв`язку з виявленням порушень податкового законодавства в частині заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток на суму 92 566 грн. податковим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 14 травня 2020 року яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 115 708 грн., з яких 92 566 грн. за податковим зобов`язанням, 23 142 за штрафними санкціями.

Дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що податкове повідомлення-рішення в частині нарахування податкового зобов`язання на суму 92 566 грн. прийнято відповідно до положень чинного законодавства, а тому підстави для скасування рішення в цій частині відсутні.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на допущену в податковому повідомленні-рішенні помилку в частині посилань на застосування штрафних санкцій на підставі пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України, оскільки вказана технічна помилка не спростовує порушення позивачем податкового законодавства в частині заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток.

Відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до п. 52.1 Підрозділу 10. Інші перехідні положення ПК України за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині; обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Таким чином, перелік порушень податкового законодавства, за які податковим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства в частині заниження податкового зобов`язання з податку на прибуток.

Крім того, суд зазначає, що вказані порушення виявлені під час проведення камеральної перевірки в декларації № , яка подана 10 квітня 2020 року, тобто наведені порушення були вчинені позивачем під час дії карантину, який запроваджено постановою Кабінету Міністрів України.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2020 року № підлягає скасуванню в частині нарахування штрафних фінансових санкцій у розмірі 23 142 грн.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжного доручення №1016 від 27 серпня 2020 року, за подання даного адміністративного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2197 грн., тоді як відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору становить 2102 грн.

Таким чином сума судового збору у розмірі 95 грн. є надмірно сплаченою та може бути повернута позивачу у разі подання до суду відповідної заяви.

Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, у порядку ст. 139 КАС України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже судовий збір у розмірі 420,40 грн. (23 142 грн. 20% від ціни позову; 2102 х 20 : 100 = 420,40) підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас Секьюріті Груп» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14 травня 2020 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 23 142 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (місцезнаходження: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Донбас Секьюріті Груп» (місцезнаходження: Донецька обл., м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, 111, кім. 26, ) судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку письмового провадження 07 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Є.І. Грищенко