Справа № 263/3208/20
Суддя: Ікорська Є. С.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/3208/20
Провадження № 2-а/263/169/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Кравченко Тетяна Володимирівна, до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області 13 березня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2020 року № 345.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 27 лютого 2020 року Адміністративна комісія Виконавчого комітету Маріупольської міської ради розглянула протокол Центрального ВП ГУНП в Донецькій області від 17 січня 2020 року № 423315 про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за реалізацію тютюнових виробів марки «Philip Morris» вартістю 41 грн., у продуктовому магазині за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 156 КУпАП, за наслідками розгляду якого накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн. Вважає постанову незаконною, посилаючись на наступне. У матеріалах адміністративного провадження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 установлений працівником поліції Центрального відділу поліції ГУНП в Донецькій області 17 січня 2020 року лише зі слів неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку зустріли на вулиці. Доказів придбання цигарок працівникам поліції остання не надала. Придбана пачка цигарок ОСОБА_3 не вилучена, що відображено у протоколі від 17 січня 2020 року № 423315. Свідки продажу цигарок неповнолітній також відсутні. Відповідно до пояснень ОСОБА_1 у цей день ОСОБА_3 до магазину не заходила, навіть разом із працівниками поліції для складання протоколу про адміністративне правопорушення від 17 січня 2020 № 423315.

06 квітня 2020 року від відповідача - Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, який мотивований тим, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 27 лютого 2020 року на засіданні Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради розглянуто протокол про адміністративне правопорушення, складений Центральним відділом поліції ГУНП в Донецькій області № 423315 від 17 січня 2020 року та додані матеріали, відповідно до якого 17 січня 2020 року о 12:40 год. виявлено, що ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , реалізувала тютюнові вироби марки «Philip Morris» вартістю 41 грн., неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є порушенням ч. 2 ст. 156 КУпАП. Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово спрямовувались листи із проханням з`явитися на засідання Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради для розгляду протоколу № 423315 від 17 січня 2020 року. Однак остання так і не з`явилась, будучи повідомлена через представника ОСОБА_2 22 лютого 2020 року про засідання Адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, яке відбудеться 27 лютого 2020 року, за 5 днів до проведення засідання, що підтверджується роздруківкою виписки з пошукової справи. Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Маріупольської міської ради прийнято рішення на підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 423315 від 17 січня 2020 року, пояснень неповнолітньої особи ОСОБА_3 , протоколу огляду, рапорту, фотознімків, на підставі чого відносно ОСОБА_1 винесено постанову № 345 від 27 лютого 2020 року, якою її визнано винною та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Рух справи.

Згідно з протоколом автоматизованого визначення судді від 13 березня 2020 року вказана адміністративна справа визначена до розгляду судді ОСОБА_4 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 березня 2020 року відкрито провадження у справі.

10 листопада 2020 року на підставі рішення Вищої ради правосуддя звільнено ОСОБА_4 з посади судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області у зв`язку із поданням заяви про відставку, на підставі чого 11 листопада 2020 року винесено розпорядження № 231 відповідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду про повторний авторозподіл.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого визначення судді від 11 листопада 2020 року вказана адміністративна справа визначена до розгляду судді ОСОБА_5 .

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 13 листопада 2020 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 грудня 2020 року адміністративну справу прийнято до свого провадження, розгляд указаної справи вирішено проводити за правилами параграфу 2 глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України, з повідомленням (викликом) сторін.

Судом досліджуються саме представлені сторонами докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що Центральним відділом поліції ГУНП в Донецькій області складено протокол серії АПР18 № 423315 від 17 січня 2020 року, відповідно до якого 17 січня 2020 року о 12:00 год. ОСОБА_1 , знаходячись на своєму робочому місці у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , реалізувала тютюнові вироби марки «Philip Morris» вартістю 41 грн., неповнолітній особі ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Зазначений протокол ОСОБА_1 не підписувався, реалізовані цигарки не вилучались.

Постановою адміністративної комісії виконкому Маріупольської міської ради від 27 лютого 2020 року № 345 ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Відповідно до письмових пояснень, доданих представником Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, вбачається, що нібито ОСОБА_1 17 січня 2020 року о 12:40 год. перебувала на своєму робочому та реалізувала цигарки марки «Philip Morris» вартістю 41 грн., неповнолітній дівчині, чек не видала по невідомій причині. Підпису ОСОБА_1 указані пояснення не містять, а лише засвідчені двома особами: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У графі зі ст. ст. 10, 63 Конституції України ознайомлена зазначено «відмовилась».

Таким чином, текст письмових пояснень викладений не ОСОБА_1 , а особою, яка складала адміністративний матеріал.

У протоколі серії АПР18 № 423315 від 17 січня 2020 року мається відмітка про те, що при складанні протоколу нічого не вилучалось, однак представником Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради долучений протокол огляду та вилучення від 17 січня 2020 року, відповідно до якого біля входу до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 виявлено та вилучено пачку цигарок марки «Philip Morris» вартістю 41 грн.

Відповідно до фото неповнолітньої ОСОБА_3 , яке додано до відзиву представником відповідача, остання зовні виглядає як досить доросла особа. Зовнішній вигляд даної особи не викликає сумнівів у досягненні нею повноліття.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності у сфері торгівлі.

Спірним у справі є правомірність дій посадової особи з встановлення вини ОСОБА_1 у порушенні правил торгівлі тютюновими виробами та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Приписами статті 15-3 вищевказаного Закону встановлені обмеження щодо продажу пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів, а саме: заборонено здійснювати продаж алкогольних напоїв і тютюнових виробів особам, які не досягли 18 років. Продавець пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових або тютюнових виробів зобов`язаний отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні напої, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, паспорт або інші документи, які підтверджують вік такого покупця, якщо у продавця виникли сумніви щодо досягнення покупцем 18-річного віку.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

За приписами статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій визначає Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року №790 (далі - Порядок № 790), відповідно до пункту 5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Частиною 2 статтею 156 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) встановлена відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до п. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах сільських, селищних, міських рад вирішують усі справи про адміністративні правопорушення, за винятком віднесених цим Кодексом до відання інших органів (посадових осіб) (ст. 214 КУпАП).

Адміністративні комісії утворюються відповідними органами місцевого самоврядування у складі голови, заступника голови, відповідального секретаря, а також членів комісії. В адміністративних комісіях при виконавчих органах міських рад є посада звільненого відповідального секретаря комісії. Порядок діяльності адміністративних комісій встановлюється цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних у містах рад утворюються у разі надання районній у місті раді та її виконавчому комітету відповідних повноважень міською радою.

Порядок утворення інших колегіальних органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, а також порядок розгляду справ у цих органах визначаються законами України (ст. 215 КУпАП).

За приписами ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною 2 статті 156 КУпАП

Підставою для розгляду адміністративною комісією справи є протокол про адміністративне правопорушення, складений у встановленому порядку уповноваженою на те посадовою особою, іншими особами відповідно до Кодексу.

За визначенням ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За визначенням ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

За статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону (ст. 245 КУпАП).

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є лише одним із можливих видів доказів наряду зокрема і з протоколом про адміністративне правопорушення.

На підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 156 КУпАП, відповідачем надано: постанову № 345 від 27 лютого 2020 року; протокол від 17 січня 2020 року серії АПР18 № 423315, складений капралом поліції Центрального ВП Грейнерт-Жуковою В.В. у присутності двох понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ; пояснення ОСОБА_3 , які надані за участі її матері, однак прізвища та будь-яких даних, що дають можливість встановити особу, такі не містять; рапорт рядового поліції ОСОБА_9 , протокол огляду та вилучення від 17 січня 2020 року; фотознімок жінки із пачкою цигарок.

Враховуючи докази, які надані на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, суд приходить до наступного.

Так, відповідно до письмових пояснень, доданих представником Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, вбачається, що невідомою особою від імені ОСОБА_1 викладено рукописним способом текст про те, що нібито ОСОБА_1 17 січня 2020 року о 12:40 год. перебувала на своєму робочому та реалізувала цигарки марки «Philip Morris» вартістю 41 грн., неповнолітній дівчині, чек не видала по невідомій причині. Підпис ОСОБА_1 указані пояснення не містять, а лише засвідчені двома особами: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . У графі зі ст. ст. 10, 63 Конституції України ознайомлена зазначено «відмовилась».

У протоколі серії АПР18 № 423315 від 17 січня 2020 року мається відмітка про те, що при складанні протоколу нічого не вилучалось, однак представником Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради долучений протокол огляду та вилучення від 17 січня 2020 року, відповідно до якого біля входу до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 виявлено та вилучено пачку цигарок марки «Philip Morris» вартістю 41 грн., що викликає сумніви щодо складання такого під час складання протоколу.

До протоколу додане фото, на якому зображена ОСОБА_3 з пачкою цигарок, але у протоколі відсутні відомості щодо фотофіксації, при цьому у рапорті особи, яка складала протокол, зазначено, що проводилась фото та відеозйомка, однак на наданих фото відсутня прив`язка до місцевості, дата, час фотознімку. Відеозапис суду надано не було. Тобто, відсутні підстави вважати, що фото зроблене саме за цією адресою, тому суд не може прийняти їх до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст. 73, 74 КАС України.

Відповідно до фото неповнолітньої ОСОБА_3 , яке додано до відзиву представником відповідача, остання зовні виглядає як досить доросла особа, з яскравим макіяжем, фарбованим волоссям, прикрасами і манікюром. Зовнішній вигляд даної особи не викликає сумнівів у досягненні нею повноліття.

Фіскальний чек відсутній, доказів на підтвердження здійснення підприємницької діяльності (реалізації товарів) без застосування реєстраторів розрахункових операцій суду не представлено.

У той же час здійснення операції продажу товару без застосування РРО як наслідок тягне відповідальність за ст. 155-1 КУпАП, і на підтвердження такого факту мала б бути надана суду постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 155-1 КУпАП.

Також слід зазначити, що беззаперечних доказів на підтвердження вчинення правопорушення саме ОСОБА_1 суду не надано, тобто наразі не встановлено, що саме вона реалізувала тютюнові вироби неповнолітній ОСОБА_3 (відсутній товарно-касовий чек або фіскальний чек).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ст. 268 КУпАП).

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. (стаття 277-2 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Ознайомившись із наданими суду доказами на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, виникають сумніви щодо обізнаності та взагалі присутності ОСОБА_1 під час складання матеріалів.

Що стосується письмових пояснень ОСОБА_3 , які долучені відповідачем до матеріалів справи, слід зазначити, що такі не можуть бути належним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності з огляду на позицію, висловлену Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 27 червня 2019 року (справа № 560/751/17), відповідно до якої пояснення свідків, які були надані при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визнано необґрунтованими з тих підстав, що пояснення не є належними доказами правомірності притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Долучений відповідачем рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року (справа № 524/5741/16-а), рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Окрім того, відповідно до позиції, висловленої Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 квітня 2020 року (справа № 161/5372/17), обставини, що підтверджуються показаннями свідка, повинні узгоджуватись з іншими доказами у справі, тоді вони можуть бути визнані судом достовірними та достатніми для висновку про винуватість особи в тому чи іншому адміністративному правопорушенні.

Дослідивши докази у сукупності, слід дійти висновку, що беззаперечних доказів на підтвердження вчинення правопорушення ОСОБА_1 суду не надано, тобто наразі не встановлено, що вона дійсно реалізувала тютюнові вироби неповнолітній ОСОБА_3 , а тому наявність чи відсутність в її діях події адміністративного правопорушення відповідачем безсумнівно не установлено.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного слід відзначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За змістом статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не доведено поза розумним сумнівом факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявність у її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, підстави, за яких винесена оскаржувана постанова, не ґрунтуються на всебічному, повному та обґрунтованому дослідженні матеріалів адміністративної справи, тому постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 143 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 9, 10, 11, 143, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст. ст. 152, 219, 251, 280, 284, 293 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє Кравченко Тетяна Володимирівна, до Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 27 лютого 2020 року № 345 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП, скасувати, провадження у справі закрити.

Стягнути з Адміністративної комісії Виконавчого комітету Маріупольської міської ради за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ;

Адміністративна комісія при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради, юридична адреса: пр. Миру, 70, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя Є.С. Ікорська