Справа № 569/19058/17
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 569/19058/17 пров. № А/857/12973/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Затолочного В.С.,

суддів: Большакової О.О., Пліша М.А.,

з участю секретаря судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши в судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст. 383 КАС України, у справі № 569/19058/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними (ухвала суду першої інстанції прийнята суддею Харечко С.П. в м. Рівне Рівненської області 29.09.2020 року згідно з протоколом судового засідання о 10:11 год., повний текст судового рішення складено 02.10.2020), -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного Суду від 21.08.2020 року, з врахуванням виправлення описки ухвалою від 07.10.2020 року, задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 в адміністративній справі № 569/19058/17 в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 оформити та подати довідку до ІНФОРМАЦІЯ_1 про суму отриманої ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до статті 43 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надану Військовою частиною НОМЕР_1 довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для перерахунку пенсії із врахуванням в довідці виплаченої ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення відповідно до статті 43 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

25.08.2020 ОСОБА_2 звернувся із заявою про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 на виконання рішення від 21.08.2019 року у справі № 569/19058/17, порушення прав позивача, підтверджених цим судовим рішенням, в якій просить суд: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неповного виконання судового рішення Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі № 569/19058/17, які порушують права ОСОБА_1 , що підтверджені цим судовим рішенням; постановити окрему ухвалу та направити її до військової частини НОМЕР_1 , для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню в частині неповного виконання судового рішення Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі № 569/19058/17 та встановити військовій частині НОМЕР_1 подати звіт до Рівненського міського суду Рівненської області щодо вжитих заходів за цією ухвалою - один місяць з дня набрання ухвалою законної сили.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 на виконання рішення від 21.08.2019 року у справі № 569/19058/17 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, та підлягає скасуванню.

Доводи апелянта зводяться до того, що військовою частиною НОМЕР_1 не надано належної довідки для повного виконання рішення Верховного Суду від 21.08.2019.

Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Учасн6ики справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, проте правом на участь у судовому засіданні не скористалися.

Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України дана обставина не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити.

Суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази про те, що довідка містить недоліки, які можливо усунути лише прийнявши судове рішення.

Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить обов`язковість судового рішення. Крім того, у ст. 129-1 Конституції України закріплено, що судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Зокрема, ЄСПЛ висловив у рішеннях по справах «Юрій Миколайович Іванов проти України», заява № 40450/04; «Горнсбі проти Греці» (Hornsby v. Greece), заява № 107/1995/613/701 позицію про те, що право на справедливий суд є ілюзорним, якщо судове рішення залишається невиконаним.

Для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення ЄСПЛ від 20.07.2004р. у справі «Шмалько проти України»).

Крім того, ЄСПЛ неодноразово зазначав, що невиконання рішень національних судів в Україні - системна проблема (зокрема, справа «Бурмич та інші проти України», заява № 46852/13).

Необхідність максимального забезпечення судом у кожній справі дотримання принципу обов`язковості судового рішення, зумовлено також тим, що невиконання рішень суду призводить до зниження довіри людей до судової влади, а також посилює переконання того, що вирішити спір (правову проблему), використовуючи звернення до суду, є неефективним.

Відповідно до частин 1 та 6 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Апеляційним судом встановлено, що судове рішення Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі № 569/19058/17 не виконано в повному обсязі.

Так, військова частина НОМЕР_1 зазначає, що на виконання вимог постанови суду нею було оформлено та подано до ІНФОРМАЦІЯ_1 довідку про суму індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення, згідно постанови Верховного Суду від 21.08.2019 року по справі № 569/19058/17, що підтверджується довідкою від 17.10.19 № 501/591.

Відповідно до рішення командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19.12.2019 № 39140, згідно наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 28.12.2019 № 821 «Про організацію виконання рішення командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 19 грудня 2019 року № 39140», управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (військова частина НОМЕР_1 ) зараховано на фінансове забезпечення до військової частини НОМЕР_2 .

Військовою частиною НОМЕР_2 було оформлено та направлено довідку про суму індексації грошового забезпечення за період вересень 2015 року - серпень 2017 року та довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії від 17 серпня 2020 року №37/686.

Однак, в довідці від 17.10.2019 № 501/591 відсутня повна інформація про суму отриманої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення відповідно до постанови Верховного Суду.

Зокрема, така сума зазначена лише за 4 місяці, а не за 24 місяці підряд перед звільненням, як це зазначено у судовому рішенні.

Покликання військової частини НОМЕР_1 на те, що підрозділ, відповідальний за фінансове забезпечення військової частини НОМЕР_1 скорочено, тому неможливо видати належну довідку, не підтверджено належними доказами, а тому до уваги не беруться.

До того ж, саме військову частину НОМЕР_1 , в якій проходив та закінчував військову службу позивач, а не іншу установу, зобов`язано надати відповідну довідку.

Крім того, апеляційний суд погоджується з доводами позивача, що всупереч зазначеній постанові Верховного Суду, відповідач на власний розсуд, у довідці зазначив не лише додаткові види грошового забезпечення, але і основні види грошового забезпечення, що відповідно до судового рішення не вимагалося.

Таким чином, у відповідача існує обов`язок щодо належного виконання рішення Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі № 569/19058/17.

З матеріалів справи встановлено, що позивач неодноразово звертався до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо виконання вказаного судового рішення.

Однак добровільно, незважаючи на відрите виконавче провадження, судове рішення належними чином відповідачем не виконано.

Відповідно до ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, застосування судового контролю є наслідком обґрунтованого припущення про невиконання судового рішення зі сторони суб`єкта владних повноважень або достовірно підтвердженого під час розгляду заяви факту невиконання судового рішення.

Водночас, правове значення для наслідків застосованого судового контролю матимуть причини невиконання судового рішення (зокрема, об`єктивна неможливість чи допущене зволікання зі сторони боржника).

Враховуючи, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного позитивного результату, а тому виникає необхідність застосування процесуального інституту судового контролю за виконанням судового рішення.

Щодо покликань суду першої інстанції на те, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд може, тобто, це є правом, а не обов`язком, колегія суддів зазначає, що правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Оцінюючи в сукупності вищезазначене, апеляційний суд приходить до переконання про те, що слід визнати протиправними дії відповідача щодо неналежного виконання постанови Верховного Суду від 21.08.2019 року, а також зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо належного та своєчасного виконання даного судового рішення та зобов`язати подати звіт про виконання рішення Верховного Суду протягом одного місяця з дня набрання законної сили даної постанови.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню (частина 2 цієї статті)

Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.

Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції не відповідає.

Керуючись статтями 241, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 370 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 29 вересня 2020 року про відмову у задоволенні заяви, поданої в порядку ст.382 КАС України, у справі № 569/19058/17 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо неналежного виконання постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі № 569/19058/17.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо належного виконання постанови Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі № 569/19058/17.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання рішення Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 21.08.2019 у справі № 569/19058/17 протягом одного місяця з дня набрання законної сили даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В. С. Затолочний
судді О. О. Большакова
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 17.12.2020