Справа № 160/10996/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-12-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР" про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна, -
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС у Запорізькій області, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР" (далі - ТОВ "ЛІДЕР", відповідач), в якій просить надати ГУ ДПС у Запорізькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у 71 946,99 грн. за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР", що перебуває у податкові заставі.
В обґрунтування позову зазначено, що згідно інтегрованої картки платника податків ТОВ "ЛІДЕР", за відповідачем на час звернення до суду рахується податковий борг з орендної плати з юридичних осіб на суму 71 946,99 грн. Рішеннями Дніпропетровського окружного адміністративного суду були задоволені вимоги позивача про стягнення боргу з рахунків у банках, відкритих ТОВ "ЛІДЕР". Майно відповідача знаходиться у податковій заставі, про що свідчить акт опису майна складений 23.10.2018 року за №58-49/830. Позивачем були виставлені відповідні інкасові доручення, які повертались установами банку без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на розрахункових рахунках, як наслідок позивач просить надати дозвіл на погашення податкового боргу в сумі 71 946,99 грн. за рахунок майна відповідача, що перебуває у податковій заставі.
Ухвалою суду від 16.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Відповідач суду відзив на позов не надав. На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ТОВ "ЛІДЕР" зареєстровано як юридична особа та як платник орендної плати за землю перебуває на обліку в ГУ ДПС у Запорізькій області.
З матеріалів справи вбачається, що станом на час звернення позивача до суду, за ТОВ "ЛІДЕР" рахується податковий борг в загальному розмірі 71 946,99 грн. (у тому числі пеня та штрафні санкції).
Заборгованість з орендної плати з юридичних осіб виникла на підставі:
ГУ ДПС у Запорізькій області області сформовано податкову вимогу від 03.09.2013 року №Ю-289-11 про сплату податкового боргу в розмірі 1 1992,37 грн., яка була вручена 03.10.2013 року довіреній особі- Кучеренко.
В подальшому, 24.09.2013 року перший заступник начальника ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя Головного управління Міндоходів у Запорізькій області винесено рішення про опис майна у податкову заставу №6458/10/08-30-11-020.
З метою забезпечення погашення податкового боргу платником, позивачем виставлені відповідні інкасові доручення (розпорядження), які повернулися з банківських установ без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на розрахункових рахунках відповідача (від 23.07.2020 року №526_30; від 23.07.2020 року №527_30; від 23.07.2020 року № 528_30; від 23.07.2020 року №529_30; від 23.07.2020 року № 525_30 (а.с. 22-26).
Оскільки податковий борг у добровільному порядку відповідачем не сплачений, а передбачені чинним законодавством України заходи не призвели до погашення податкового боргу, ГУ ДПС у Запорізькій області звернулося до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.
Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункт 20.1 статті 20 ПК України).
Пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Пунктами 89.1, 89.3 статті 89 ПК України встановлено, що право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу.
Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.
До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.
Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.
Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.
Відповідно до пунктів 95.1, 95.2, 95.3 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу встановлений главою 11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 із змінами. Цей механізм передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.
Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивачем вчинялись передбачені чинними законодавством дії щодо стягнення податкового боргу з відповідача, які не призвели до повного погашення заборгованості, внаслідок чого вимоги контролюючого органу про надання дозволу на погашення суми податкового боргу ТОВ ЛІДЕР за рахунок майна відповідача, що перебуває в податковій заставі є правомірними та підлягають задоволенню.

Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, зокрема у постанові від 11.06.2019 року по справі № 825/1815/15-а, у постанові від 21.10.2019 року по справі № 808/4269/15, у постанові від 01.09.2020 року по справі № 620/3553/19.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим судові витрати суб`єкта владних повноважень по сплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, рішення винесено в перший робочий день судді 22.12.2020 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Запорізькій області (адреса: пр.Соборний, б.166, м. Запоріжжя, 69107; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 43143945) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР" (адреса: вул. Гусенко, б.17, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 23945128) про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна - задовольнити повністю.

Надати Головному управлінню ДПС у Запорізькій області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу у розмірі 71 946 (сімдесят одна тисяча дев`ятсот сорок шість) гривень 99 копійок за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР", що перебуває у податкові заставі.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар