Справа № 320/7088/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року справа №320/7088/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України у Київській області про визнання протиправними та скасування наказів та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції України у Київській області, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 29.11.2019 №2615 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності "звільнення зі служби в поліції" ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 13.12.2019 №674 в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Київській області поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що наказами Головного управління Національної поліції у Київській області від 29.11.2019 №2615 та від 13.12.2019 №674 ОСОБА_1 було притягнено до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, статті 1 Дисциплінарного Статуту, статей 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію», пп. 5 п. 9 пп. «а», «б», «в», «г», «д» п. 10 розділу 2 Правил дорожнього руху, які полягали у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до скоєння ДТП з потерпілим; не зупиненні транспортного засобу після ДТП; не наданні медичної допомоги потерпілому; не виклику бригади екстреної допомоги, не повідомленні про ДТП підрозділу Національної поліції.

Позивач не погоджується з правомірністю його звільнення та стверджує, що службове розслідування, на підставі матеріалів якого були прийняті спірні накази, було проведено з порушеннями норм статей 14, 15, 18, 19 Дисциплінарного Статуту та з порушенням процесуального порядку дій, встановлених Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції.

Позивач зауважує, що дисциплінарне стягнення накладено бездоказово, без зазначення та визначення обставин, котрі б визначили ступінь тяжкості дисциплінарного проступку, що надає можливість прийняти такий крайній вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Позивач звертає увагу на те, що в наказі не конкретизовано, яке саме порушення службової дисципліни вчинено; відповідачем наведено посилання на ряд норм права, але не зазначено, які саме обов`язки поліцейського не були виконані та якими фактично доведеними діями позивача підірвано авторитет поліції та в чому це доказово вбачається.

Крім того, позивач зазначає, що звільнення його зі служби відбулося під час його тимчасової непрацездатності, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.12.2019 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду та призначено підготовче засідання по справі.

Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що 13.11.2019 ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля марки "Toyota Camry" номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Бежівка в м. Бориспіль, Київської області, не обравши безпечного інтервалу, допустив наїзд правим боком автомобіля на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який котив велосипед у попутному напрямку.

Після скоєння наїзду на ОСОБА_2 , позивач не зупинився, а продовжив рух по вказаній вулиці та лише після того, коли очевидець події ОСОБА_3 перекрив автомобілю позивача рух та подзвонив на спецлінію "102", ОСОБА_1 повернувся на місце дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та закритої травми грудної клітини.

Однак, не зважаючи на вказане, ОСОБА_1 першу медичну допомогу потерпілому не надав, про факт дорожньо-транспортної пригоди найближчий орган поліції не повідомив, швидку медичну допомогу не викликав.

У зв`язку з тим, що позивач залишив місце ДТП, черговою службою Головного управління було розіслано електронне орієнтування всім наявним автопатрулям м. Борисполя та Бориспільського району, після чого було виявлено ОСОБА_1 на автомобілі марки "Toyota Camry" державний номерний знак НОМЕР_1 та передано його працівникам автопатруля.

Вказані обставини стали підставою для внесення працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві, відомостей до ЄРДР №0001720 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідач повідомив, що відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887 у зразках крові ОСОБА_1 було виявлено етиловий спирт в концентрації 1,64 проміле.

Відповідач вважає, що своїми діями позивач дискредитував звання поліцейського та тим самим підірвав довіру та авторитет органів Національної поліції України перед населенням, що є несумісним з продовженням ним служби в поліції, а тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є обґрунтованим.

Також відповідач наголосив на тому, що дисциплінарною комісією було дотримано порядок проведення службового розслідування, оскільки розгляд справи був проведений у формі письмового провадження, а позивач не скористався своїм правом про надання письмових пояснень. При цьому, відповідач повідомив про відсутність його обов`язку ознайомлювати позивача з наказом про призначення службового розслідування та його висновком, оскільки позивач був обізнаний щодо проведення відносно нього службового розслідування, однак не скористався своїм правом та відповідне ознайомлення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2020 о 15:00 год.

У судове засідання, призначене на 30.06.2020, з`явився представник відповідача.

Позивач у судове засідання, призначене на 30.06.2020, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно.

24.06.2020 на адресу суду від позивача надійшла заява про здійснення розгляду справи без його участі. У вказаній заяві позивач не заперечував проти здійснення розгляду справи у порядку письмового провадження.

Присутній у судовому засіданні 30.06.2020 представник відповідача заявив клопотання про здійснення подальшого розгляду справи у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

На підставі наведеного, враховуючи клопотання сторін, усною ухвалою суду від 30.06.2020, проголошеною без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, вирішено здійснювати подальший розгляд справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадяником України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бориспільським МРВ ГУМВС України у Київській області, 12.01.2000 (а.с.7).

Як вбачається з послужного списку, позивач проходив службу: у період з 26.06.2004 по 07.11.2015 - в органах внутрішніх справ; з 07.11.2015 по 08.02.2016 - в органах Національної поліції; з 10.03.2017 по 16.12.2019 - займав посаду інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (а.с.117-128).

З матеріалів справи вбачається, що 13.11.2019 на адресу начальника Департаменту кадрового забезпечення Національної поліції України генерала поліції третього рангу Хоменко О. від Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла інформаційна довідка від 13.11.2019 №109, у якій повідомлено, що 13.11.2019 до Головного управління з Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області надійшла інформація про дорожньо-транспортну пригоду за участі інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1

Вказана інформація зареєстрована в Журналі отримання матеріалів єдиного обліку (ЖЄО) Бориспільського відділу поліції ГУ НП в Київській області за №28003 від 13.11.2019.

У вказаній довідці зазначено, що у ході попередньої перевірки встановлено, що 13.11.2019 ОСОБА_1 , перебуваючи з кермом автомобіля марки "Toyota Camry", номерний знак НОМЕР_1 (посвідчення водія НОМЕР_3 , видане Центром 3210, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ), рухаючись по вул. Бежівка в м. Бориспіль Київської області, не обравши безпечного інтервалу, допустив наїзд правим боком автомобіля на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який котив велосипед у попутному напрямку, після чого ОСОБА_1 зник з місця події.

Надалі ОСОБА_1 був затриманий свідком дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ та закритої травми грудної клітки (а.с.93).

До вказаної довідки додано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 13.11.2019, з якого вбачається, що 13.11.2019 до реєстру внесені відомості за фактом вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України (а.с.94).

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.11.2019 №2463 "Про призначення службового розслідування" призначено службове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського ВП ГУ НП в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 та можливого порушення службової дисципліни.

Пунктом 2 вказаного наказу для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію у складі: голови - інспектора відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 ; членів комісії: психолога сектору кадрового забезпечення Броварського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 ; начальника сектору кадрового забезпечення Броварського ВП ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_7 ; старшого оперуповноваженого в ОВС КОУ ДВБ НА України капітана поліції ОСОБА_8 .

Пунктом 3 вказаного наказу від виконання службових обов`язків відсторонено інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового ОСОБА_1 з 14.11.2019 (а.с.92).

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарною комісією було складено висновок від 26.11.2019, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Київській області полковником поліції Нєбитовим А. 26.11.2019 (а.с.106-115).

У вказаному висновку зазначено, що у ході проведення службового розслідування встановлено, що 13.11.2019 близько 18:50, ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля марки "Toyota Camry", номерний знак НОМЕР_1 (посвідчення водія НОМЕР_3 , видане Центром 3210, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ), рухаючись по вул. Бежівка в м. Бориспіль, Київської області, не обравши безпечного інтервал, допустив наїзд правим боком автомобіля на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який котив велосипед у попутному напрямку.

Після скоєння наїзду на ОСОБА_2 позивач не зупинився, а продовжив рух по вказаній вулиці.

Надалі очевидець події - ОСОБА_3 , проїхавши на своєму автомобілі близько 300-500 метрів від місця дорожньо-транспортної пригоди, перекрив рух автомобілю ОСОБА_1 та повідомив про вказану подію на спецлінію "102" Головного управління.

У свою чергу, ОСОБА_1 , почувши, що ОСОБА_3 здійснив телефонний дзвінок на спецлінію "102", розвернув свій автомобіль та повернувся до місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ та закритої травми грудної клітини.

Однак, не зважаючи на вказане, ОСОБА_1 першу медичну допомогу потерпілому не надав, про факт дорожньо-транспортної пригоди найближчий орган поліції не повідомив, швидку медичну допомогу не викликав.

У висновку вказано, що в ході розслідування встановлено, що звернення ОСОБА_3 було зареєстровано до ЖЄО Бориспільського відділу поліції ГУНП в Київській області за №28003 від 13.11.2019, а на місце події направлено автопатруль "Лемур-0152" у складі т.в.о. заступника командира роти №2 БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП НП України сержанта поліції ОСОБА_12 та поліцейського взводу №2 роти №2 БПП у м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП НП України сержанта поліції ОСОБА_9 .

Також у зв`язку з тим, що водій залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, черговою службою Головного управління було розіслано електронне орієнтування всім наявним автопатрулям м. Бориспіль та Бориспільського району.

Після отримання орієнтування групою реагування патрульної поліції Бориспільського ВП ГУ у складі: поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області рядового поліції ОСОБА_10 та поліцейського сектору реагування патрульної поліції №1 Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області старшого сержанта поліції ОСОБА_11 , які рухалися на службовому автомобілі марки "Mitsubishi Outlander", номерний знак НОМЕР_5 (на синьому фоні) у бік Бориспільського ВР ГУ для здачі чергування по вулиці Бежівка м. Бориспіль, Київської області, було виявлено ОСОБА_1 на автомобілі "Toyota Camry", номерний знак НОМЕР_1 , після чого передано його ОСОБА_12 та ОСОБА_9 .

Того ж дня працівниками Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві вказані відомості внесено до ЄРДР №0001720 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України.

Досудове розслідування триває, будь-який процесуальний статус ОСОБА_1 не визначався у порядку ст.208 КПК України, останній не затримувався.

У висновку вказано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкі реакції, ОСОБА_1 було здано зразки крові, які були направлені до КОБ СМЕ на токсикологічне дослідження.

Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887, виданого КОБ СМЕ, у зразках крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,64 проміле.

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні №2 ДУ "ТМО МВС України в Київській області".

Вказаний перебіг подій підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та зібраними матеріалами.

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 (а.с.14-15) він 13.11.2019 близько 19:00 год., перебуваючи на лікарняному, поза службою рухався по вул. Бежівка в м. Борисполі на автомобілі марки "Toyota Camry" номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач зазначив, що під час руху був уважним, стежив за дорожньою обстановкою, рухався зі швидкістю 50 км/год у своїй полосі руху, не змінюючи руху.

Під`їжджаючи до складів з будівельними матеріалами, ОСОБА_1 помітив двох чоловіків, один з яких котив велосипед у попутному напрямку.

Розминаючись з вказаними чоловіками, ОСОБА_1 відчув поштовх у праву частину автомобіля та не розуміючи, що сталося, подивився у праве бокове дзеркало, ознак відображення чоловіка не побачив.

Надалі ОСОБА_1 зупинився, щоб перевірити, що сталося.

Вийшовши з автомобіля, до нього під`їхав невідомий чоловік на автомобілі Siat жовтого кольору та повідомив, що відбулося нібито зіткнення.

Після цього ОСОБА_1 почав оглядати свій автомобіль та виявив, що розбите праве дзеркало заднього виду, після чого він відразу повернувся до місця події з метою встановлення обставин ситуації, що сталася.

На місці події знаходилися два чоловіка з ознаками сильного алкогольного сп`яніння, які не змогли пояснити, що відбулося. Після спілкування, яке тривало приблизно 2-3 хвилини, чоловіки висловилися свої бажання йти далі відпочивати.

Під час спілкування на місце події під`їхала патрульна поліція, працівники якої, не розібравшись в ситуації та знаючи, що ОСОБА_1 є працівником поліції, повідомили про подію всі відповідні служби.

ОСОБА_1 зазначив, що від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі за допомогою алкотестера "Drager" відмовився, оскільки була відсутня повірка вказаного приладу, однак здав кров для проведення токсикологічного дослідження.

У ході проведення службового розслідування встановлено, що 14.11.2019 ОСОБА_1 відшкодував у повному обсязі шкоду ОСОБА_2 , спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.11.2019 по вул. Бежівка в м. Бориспіль, Київської області, у результаті якої останній зазнав матеріальних витрат.

Вказаний факт підтверджується заявою ОСОБА_2 , засвідченою 14.11.2019 приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Кузьміченко О.А.

Вказаний факт свідчить про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

У висновку зазначено, що з матеріалів службового розслідування вбачається, що інформація щодо дорожньо-транспортної пригоди за участю інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження.

У діях інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 18, 23 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту "а" пункту 9, підпунктів "а", "б", "в", "г", "д" пункту 10 розділу 2 Правил дорожнього руху, які виразились у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди з потерпілим, незупиненні транспортного засобу після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ненаданні до медичної допомоги потерпілому, невиклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, неповідомленні про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення.

Вказана подія стала можливою у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_1 , що унеможливлює його подальшу службу в поліції.

Дисциплінарна комісія у висновку зазначила про необхідність звільнення інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 за вчинення вказаних вище порушень.

29.11.2019 Головним управлінням Національної поліції в Київській області прийнято наказ №2615 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області", пунктом 1 якого за порушення службової дисципліни, статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, статей 18, 23 Закону України "Про Національну поліцію", підпункту "а" пункту 9, підпунктів "а", "б", "в", "г", "д" пункту 10 розділу 2 Правил дорожнього руху, які виразились у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до скоєння дорожньо-транспортної пригоди з потерпілим, незупиненні транспортного засобу після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, ненаданні домедичної допомоги потерпілому, невиклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, неповідомленні про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, а також вчиненні дій, які знижують авторитет поліції серед населення, інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області рядового поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (а.с.9-10).

На підставі вказаного наказу 13.12.2019 Головним управлінням Національної поліції в Київській області було прийнято наказ №674 о/с про звільнення зі служби в поліції рядового поліції ОСОБА_1 (0117424), інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції, за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77, з 16.12.2019 (а.с.11).

Не погоджуючись з правомірністю прийняття відповідачем вказаних наказів, позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправним та скасування та поновлення на посаді, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 18 Закону №580-VIII, яку покладено в основу наказу від 29.11.2019 №2615, визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до частин першої-другої статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до частин першої-другої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно зі статтею 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - це невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Відповідно до частин першої-третьої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною першою статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами першою-третьою статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до частини десятої статті 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з частинами першою-сьомою статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування.

До складу дисциплінарних комісій можуть також включатися представники громадськості, які мають бездоганну репутацію, високі професійні та моральні якості, суспільний авторитет.

Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування.

Кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Посадові особи, які перешкоджають діям дисциплінарної комісії, притягаються до відповідальності в порядку, встановленому законодавством.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною п`ятнадцятою статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відповідно до частин першої-третьої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частинами шостою-дев`ятою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є, зокрема, вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частин першої-третьої статті 20 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, зазначив, що відповідачем був порушений порядок проведення службового розслідування.

Так, позивач наголосив на тому, що члени дисциплінарної комісії за весь час проведення службового розслідування не спілкувалися з ОСОБА_1 , а тому позивач не знав, з яких саме питань йому необхідно було надати письмові пояснення.

Позивач звернув увагу на те, що в період проведення службового розслідування він перебував на лікарняному та не отримував від дисциплінарної комісії жодної інформації щодо необхідності прибуття на засідання комісії.

Суд зазначає, що частиною дев`ятою статті 15 Дисциплінарного статуту передбачено, що уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, зокрема, одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначені Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Відповідно до пунктів 1-2 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається з дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Пунктом 4 розділу V визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Пунктом 13 розділу V Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Пунктом 14 розділу V Порядку №893 передбачено, що під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Відповідно до частин першої-третьої статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, серед іншого, надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються (п.1).

Частинами шостою-десятою статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Дослідивши копії матеріалів службового розслідування, які містяться в матеріалах справи, судом встановлено, що інспектором відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУ НП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_5 були відібрані у ОСОБА_1 пояснення щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2019.

Вказані пояснення підписані позивачем 21.11.2019 (а.с.98-99).

Відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Київській області від 14.11.2019 №2463 "Про призначення службового розслідування" інспектор відділу інспекції з особового складу УКЗ ГУ НП в Київській області капітан поліції ОСОБА_5 є членом дисциплінарної комісії, яка проводила службове розслідування щодо позивача.

Отже, матеріали справи містять докази отримання членом дисциплінарної комісії під час проведення службового розслідування письмових пояснень від ОСОБА_1 , що, в свою чергу, спростовує твердження позивача щодо позбавлення його дисциплінарною комісією права на надання таких пояснень.

Судом встановлено, що службове розслідування було здійснено без проведення відкритих засідань, тобто у письмовій формі, що відповідає вищенаведеним нормам чинного законодавства.

Щодо посилань позивача на проведення службового розслідування під час його тимчасової непрацездатності суд зазначає, що норми чинного законодавства не містять заборон щодо проведення дисциплінарною комісією службового розслідування щодо поліцейського у період його тимчасової непрацездатності.

Так, частина третя статті 16 Дисциплінарного статуту лише визначає, що до строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.

Отже, період тимчасової непрацездатності поліцейського лише продовжує строк проведення службового розслідування, проте не є перешкодою для такого проведення.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем не було порушено процедуру проведення службового розслідування позивача.

Надаючи аналіз суті виявлених порушень, суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

При цьому, обов`язок дотримання службової дисципліни та присяги працівника поліції є абсолютним, що означає неухильне дотримання поліцейським вимог Конституції України та законів України незалежно від того, чи перебуває він на службі, у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності.

Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

У зв`язку з цим, суд наголошує на тому, що в межах розгляду цієї справи не підлягає дослідженню питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення адміністративного правопорушення, а повинна бути надана правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 02.05.2019 у справі №825/1902/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81533765) та від 24.04.2019 у справі №816/258/17 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81431336).

Так, Верховний Суд у вказаному судовому рішенні зазначив, що у разі притягнення позивача саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 10.04.2019 у справі №802/1150/17-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 81046498) вказав на те, що під час правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Враховуючи вищевказане, суд зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, особою, з якою відбулось зіткнення автомобілю позивача, є ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у заяві від 14.11.2019, засвідченій приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Кузьміченком О.А., підтвердив, що ОСОБА_1 відшкодував йому у повному обсязі шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 13.11.2019 в м. Борисполі Київської області по вул. Бежівка, 213 за участі автомобіля марки Toyota, модель Camry, державний номерний номер НОМЕР_1 , у результаті якої ОСОБА_2 зазнав матеріальних витрат (а.с.13).

Отже, усі матеріальні втрати, заподіяні позивачем постраждалій внаслідок ДТП особі, були відшкодовані у повному обсязі та будь-які претензії до позивача з боку ОСОБА_2 відсутні.

В матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_3 , надані 20.11.2019, у яких останній повідомив, що 13.11.2019 під час руху по вул. Бежівка (м. Бориспіль, Київська обл.) у бік кільцевої дороги він помітив, що автомобіль ОСОБА_1 , який їхав перед ним, зачепив чоловіка, що котив велосипед по узбіччю дороги. При цьому, автомобіль позивача не зупинився та продовжив свій рух до кільцевої дороги.

ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначив, що автомобіль позивача перед перехрестям дороги зупинився, після чого ОСОБА_3 власним автомобілем перегородив автомобілю позивача рух.

Після того, коли ОСОБА_1 вийшов з автомобіля та оглянув свій автомобіль, ОСОБА_3 повідомив йому про те, що позивач збив людину та втік з місця події.

У поясненнях ОСОБА_13 зазначив, що у позивача були наявні ознаки алкогольного сп`яніння.

Після цього, ОСОБА_3 зателефонував на спецлінію "102", а позивач на автомобілі повернувся на місце події (а.с.104).

Також матеріали службового розслідування містять пояснення ОСОБА_9 , який повідомив, що перебуваючи у складі автопатруля разом з поліцейським ОСОБА_12 13.11.2019 близько 19:00 отримав виклик на службовий планшет по лінії 102 «ДТП З ПОТЕРПІЛИМ», заявник - ОСОБА_3 , дзвінок з телефону НОМЕР_6 , який повідомив, що в м. Бориспіль Київської області по вул. Бежівка, 216 водій на автомобілі здійснив наїзд на пішохода та зник з місця події.

ОСОБА_9 повідомив, що через 3 хвилини його наряд прибув на місце події та встановив, що за вказаною адресою знаходиться автомобіль Toyota Camry, державний номерний номер НОМЕР_1 , з якого вийшов ОСОБА_1 .

На місці події був присутній потерпілий громадянин ОСОБА_2 , який скаржився на біль у лівій руці, внаслідок чого викликано швидку медичну допомогу Бориспільської центральної районної лікарні, яка госпіталізувала особу з підозрою на перелом руки.

ОСОБА_9 зазначив про намагання встановити особу, причетну до ДТП, проте останній не пред`явив документи, мав ознаки алкогольного сп`яніння, виражався нецензурною лексикою та намагався покинути місце події. У зв`язку з цим особу було встановлено за зареєстрованим за нею автомобілем, якою виявився інспектор СРПП №3 Броварського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_1., з приводу чого складено рапорт.

Вказані письмові пояснення були відібрані членом дисциплінарної комісії, інспектором ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області капітаном поліції ОСОБА_5.

Отже, висновки дисциплінарної комісії щодо порушення позивачем відповідних вимог чинного законодавства базуються, зокрема, на поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_9 .

Разом з тим, дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування не було надано належної оцінки поясненням, відібраним у ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали службового розслідування не містять жодної інформації щодо відібрання пояснень від самого потерпілого ОСОБА_2 , як очевидця та особи, яка є безпосереднім учасником події та, за твердженнями ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження. Отримання пояснень від цієї особи, на переконання суду, є необхідною умовою для встановлення об`єктивної істини, всебічного з`ясування спірних обставин, а без отримання таких пояснень службове розслідування неможна вважати проведеним належним чином та у повному обсязі, враховуючи розбіжності у свідченнях осіб, які до того ж підтверджені документально.

Так, суд звертає увагу на те, що у висновку службового розслідування зазначено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, СГМ та закритої травми грудної клітини.

Разом з тим, матеріали службового розслідування не містять допустимих доказів, що завдані ОСОБА_2 тілесні ушкодження були заподіяні його саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13.11.2019.

Відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У виписці з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.11.2019 вказаний діагноз ОСОБА_2 : струс головного мозку; закрита травма грудної клітини. У виписці не вказано про жодні скарги ОСОБА_2 на біль у лівій руці, про які зазначено у поясненнях ОСОБА_9 .

При цьому, у виписці вказано, що зі слів хворого травму він отримав під час побиття невідомими (а.с.20, 63).

Отже, допустимі докази заподіяння ОСОБА_2 тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, що сталася 13.11.2019, у матеріалах справи відсутні.

Також у висновку службового розслідування зазначено, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкі реакції, ОСОБА_1 було здано зразки крові, які були направлені до КОБ СМЕ на токсикологічне дослідження.

Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887, виданого КОБ СМЕ, у зразках крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,64 проміле.

Суд наголошує на тому, що матеріали службового розслідування не містять висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887, виданого КОБ СМЕ, або його копії.

У матеріалах справи наявний лист Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Києві, від 26.11.2019 №23640/03-2019 вих, у якому вказано, що згідно висновку судової токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887, в крові ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,64 проміле (а.с.95).

Суд зазначає, що процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду, визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція №1452).

Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №1452 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно з пунктами 6-8 розділу І Інструкції №1452 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Інструкції №1452 перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції №1452 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктами 3-4 розділу ІІІ Інструкції №1452 передбачено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до пунктів 14-22 розділу ІІІ Інструкції №1452 якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

У матеріалах справи наявний протокол №206 медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння, складений 13.11.2019 Комунальним некомерційним підприємством Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування».

Вказане підприємство включено до переліку закладів охорони здоров`я Київської області, яким надається право проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з наказом Департаменту охорони здоров`я Київської обласної державної адміністрації від 11.04.2019 №343-адм.

Отже, медичний огляд позивача був проведений належною установою.

У вказаному протоколі викладено таку інформацію про ОСОБА_1 :

- свідомість ясна, всебічно орієнтований вірно (п.5);

- порушень і змазаності мови не виявлено (п.6);

- дихання не змінене, 18 подихів за хвилину; пульс 100 за хвилину; артеріальний тиск 140/90 мм.рт.ст.; зіниці не змінені; реакція на світло жива (п.7);

- хода без хитань; в позі Ромберга стійкий; міміка звичайна; пальценосова проба без промахів (п.8);

- зі слів обстежуваного алкоголь не вживав (п.10);

- запаху алкоголю з роту немає (п.11).

В протоколі зазначено, що о 22 год. 10 хв. 13.11.2019 здійснено забір крові ОСОБА_1 на алкоголь (п.12), проте у пункті 14 протоколу «Висновок огляду» будь-яка інформація не зазначена (а.с.62).

У письмових поясненнях по справі позивач наголосив на тому, що він не отримував копії висновку судово-токсикологічної експертизи.

Будь-яких доказів, які б спростовували вказане твердження матеріали справи не містять, що, в свою чергу, ставить під сумнів дотримання порядку складання вказаного документа.

Відсутні результати токсикологічного дослідження біологічного матеріалу позивача щодо вмісту алкоголю і в матеріалах справи.

Оскільки копії матеріалів службового розслідування, які долучені до матеріалів справи, не містять висновку судово-токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887, на який є посилання у висновку службового розслідування, з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи, ухвалою суду від 06.02.2020 було витребувано від відповідача висновок судової токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887 про виявлення в крові ОСОБА_1 етилового спирту в концентрації 1,64 %о.

Також ухвалами суду від 05.03.2020 та від 02.06.2020 було витребувано від Територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Києві копію висновку судової токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887 про виявлення в крові ОСОБА_1 етилового спирту в концентрації 1,64 %о, що знаходиться в матеріалах кримінального провадження №0001720.

Проте, відповідач та Територіальне управління Державного бюро розслідувань у місті Києві вимоги ухвали суду не виконали та витребувані документи суду не надали.

Ухвала суду від 05.03.2020 була отримана Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, 16.03.2020, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відправлення (а.с.118).

Ухвала суду від 02.06.2020, враховуючи відсутність в суді коштів на відправлення поштової кореспонденції, була направлена на офіційну електронну адресу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, та отримана ним, що підтверджується допустимими доказами (а.с.129-131).

Отже, матеріали справи не містять висновку токсикологічної експертизи від 18.11.2019 №887, при тому, що позивач оспорює викладений у висновку службового розслідування факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння під час подій, що описані вище. Зокрема, позивач стверджує, що на той час він проходив стаціонарне лікування у медичному закладі, приймав ліки, отримував ін`єкції, що не було враховано при проведенні службового розслідування.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як було вказано вище, згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду даної справи відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за його участю 13.11.2019, у зв`язку з чим посилання у спірному висновку службового розслідування на ці обставини суд розцінює виключно в якості припущення, яке, без належного підтвердження доказами, не може бути покладено в основу притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Водночас суд критично оцінює твердження позивача про те, що події, які за його участю мали місце 13.11.2019, не у розумінні вимог чинного законодавства дорожньо-транспортною пригодою, позаяк лише відсутність документального оформлення події як ДТП (зокрема, складання відповідного протоколу) свідчить не про відсутність такого факту, а лише про відсутність документального оформлення ДТП, тобто невиконання компетентними органами своїх завдань та функцій.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Враховуючи, що під час події, яка сталася 13.11.2019, були завдані матеріальні збитки ОСОБА_2 , які у подальшому були відшкодовані ОСОБА_1 , про що зазначено у заяві від 14.11.2019, засвідченій приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Кузьміченком О. А., зазначену подію слід кваліфікувати як дорожньо-транспортну пригоду, у зв`язку з чим твердження позивача про протилежне є непереконливими.

Однак, оскільки зазначений афідевіт свідчить про добровільне відшкодування позивачем заподіяної шкоди, цей факт мав бути врахований відповідачем під час проведення службового розслідування та вирішення питання наявності достатніх передумов для застосування такого найсуворішого покарання за вчинений проступок як звільнення зі служби.

Зокрема, вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди є обставиною, що пом`якшує відповідальність поліцейського, згідно з частиною четвертою статті 19 Дисциплінарного статуту.

При цьому, суд зауважує, що згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, серед іншого, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

За таких обставин, враховуючи, що службове розслідування щодо ОСОБА_1 було проведено без належного дослідження всіх обставин, які є необхідними для встановлення наявності або відсутності факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку; приймаючи до уваги відсутність належних та допустимих доказів перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння під час ДТП 13.11.2019 та неможливість доведення відповідачем протилежного; враховуючи добровільне відшкодування позивачем заподіяної шкоди та відсутність будь-яких претензій з боку третіх осіб, суд вважає, що відповідачем також не дотримано принципу пропорційності при визначенні дисциплінарного стягнення за допущений позивачем проступок.

Наведене свідчить про достатність правових підстав для визнання протиправним та скасування пункту 1 наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 29.11.2019 №2615.

При цьому, аналізуючи твердження позивача про неправомірне звільнення у період його тимчасової непрацездатності суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 21 Дисциплінарного статуту перебування поліцейського на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) чи у відпустці не перешкоджає застосуванню до нього дисциплінарного стягнення.

Відповідно до частини першої статті 22 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Частиною четвертою цієї ж статті визначено, що дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

Отже, з наведених норм вбачається, що дисциплінарне стягнення може бути застосовано під час тимчасової непрацездатності поліцейського, однак виконується таке стягнення лише після закінчення періоду тимчасової непрацездатності особи.

Наведене правило кореспондується з положеннями частини третьої статті 40 Кодексу законів про працю України, якою закріплено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Судом встановлено, що у період з 05.11.2019 по 20.12.2019 (включно) позивач був тимчасово непрацездатним, про що свідчать довідки про тимчасову непрацездатність від 15.11.2019 №192, від 15.11.2019 №1817, від 26.11.2019 №50 (а.с.16-18) та листок непрацездатності серії АДЮ №962057 (а.с.19).

Отже, 13.12.2019 (дата прийняття наказу №674) було періодом тимчасової непрацездатності позивача.

Суд зазначає, що звільнення позивача зі служби в поліції наказом від 13.12.2019 №674о/с під час його тимчасової непрацездатності було реалізацією (виконанням) дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 29.11.2019 №2615.

Тобто наказ від 13.12.2019 №674о/с у розумінні статті 18 Дисциплінарного статуту є виконанням дисциплінарного стягнення, яке (виконання) в силу цієї ж норми може бути здійснено лише після прибуття особи, яка була тимчасово непрацездатна, до місця проходження служби (частина друга статті 18 Дисциплінарного статуту).

Таким чином, оскільки наказ від 13.12.2019 №674 о/с був прийнятий відповідачем під час тимчасової непрацездатності позивача, що суперечить вимогам чинного законодавства, а також враховуючи визнання судом протиправним та скасування пункту 1 наказу від 29.11.2019 №2615, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати спірний наказ Головного управління Національної поліції в Київській області.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 03.06.2020 у справі №804/3599/16 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 89757252) та від 06.08.2020 у справі №810/4691/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 90847087).

Щодо вимоги позивача про поновлення на попередній посаді, суд зазначає таке.

Частина шоста статті 43 Конституції України гарантує громадянам захист від незаконного звільнення.

Згідно з частиною першою статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Про необхідність поновлення особи на посаді як спосіб відновлення її порушених прав йдеться і в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.01.2013 у справі "Олександр Волков проти України" (Заява № 21722/11).

У цьому рішенні звертається увага на те, що рішення суду не може носити декларативний характер, не забезпечуючи у межах національної правової системи захист прав і свобод, гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд звертає увагу, що визнання протиправним та скасування акта індивідуальної дії (розпорядження про звільнення) має наслідком його недійсність з моменту прийняття. Тобто такий акт індивідуальної дії від моменту прийняття не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов`язані з його скасуванням.

Таким чином, встановлення судом факту незаконного звільнення поліцейського і, як наслідок, поновлення його на службі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що поновлення на службі незаконно звільненого поліцейського повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення.

При цьому, пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 р. N 58, днем звільнення вважається останній день роботи.

Враховуючи, що день звільнення вважається останнім днем служби, позивач підлягає поновленню на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області днем, наступним за днем звільнення, тобто 14.12.2019.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне звернути рішення до негайного виконання в частині поновлення позивача на посаді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції у Київській області від 29.11.2019 №2615.

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 13.12.2019 №674 о/с.

4. Поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області з 14.12.2019.

5. В частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції №3 Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Дудін С.О.