Справа № 640/22433/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Біднячук Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до ОСОБА_1 про припинення права на початок виконання будівельних робіт,

В С Т А Н О В И В :

Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про припинення права на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 04.08.2020 № КВ 77.

15.10.2020 до Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення права на початок виконання будівельних робіт на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 04.08.2020 № КВ 77.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.10.2020 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про відмову в забезпеченні позову та прийняти нову постанову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду апеляційної скарги.

Так, обґрунтовуючи підстави для вжиття заходів забезпечення позову, позивач зазначив про те, що відповідачем внесено до Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 04.08.2020 № КВ 77 щодо об`єкту "Реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розподілом квартири на дві окремі квартири".

У зазначеному повідомленні замовником будівництво було вказано на те, що проектна документація розроблена фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , відповідальною особою проектувальника, що здійснює авторський нагляд та головним інженером проекту визначено ОСОБА_2 .

Разом з тим, на адресу позивача надійшла заява ОСОБА_2 , в якій повідомляє, що проектна документація на спірному об`єкті будівництва ним не розроблялась, договір на здійснення проектних робіт не укладався, договір на здійснення авторського нагляду не укладався, ОСОБА_2 відповідальною особою не призначався.

Отже, позивач вважає, що відповідач навів недостовірні дані у поданому повідомленні про початок виконання будівельних робіт, а отже, будівництво на спірному об`єкті здійснюється без належним чином розробленого та затвердженого проекту, без проведення експертизи проектної документації, у зв`язку з чим, відсутні гарантії, що при будівництві об`єкта дотримані усі будівельні норми, що може мати наслідком ймовірну небезпеку його розвалу, а вищевказаний об`єкт під час експлуатації може спричинити негативні наслідки правам та інтересам громад або невизначеному колу осіб.

На переконання заявника, у випадку невжиття заходів забезпечення позову, за умови задоволення позовних вимог, рішення суду втратить свій сенс, якщо на момент остаточного вирішення справи в суді на об`єкт будівництва буде зареєстроване право власності.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з наступного:

- наведені у заяві про забезпечення позову обставини та правова оцінка питань щодо наявності підстав для припинення права на початок виконання будівельних робіт підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті;

- розглядаючи дану заяву, суд не може надавати оцінку протиправності повідомлення про початок виконання будівельних робіт, оскільки надання такої оцінки є фактичним вирішенням позовної вимоги;

- у даному випадку, вжиття заходів та забезпечення позову може свідчити про передчасний висновок суду про протиправність експлуатації вказаних об`єктів будівництва, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Апелянт звертає увагу на те, що необхідно зупинити право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення про початок будівельних робіт, оскільки у відповідача наразі є можливість виконувати будівельні роботи з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та використовувати або вчиняти будь-які інші дії щодо зазначеного документа, в якому наведені недостовірні дані. Також, у подальшому, є ймовірність звернення відповідача з документами про готовність об`єкта до експлуатації та реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, що може призвести до легалізації самочинного будівництва. Крім того, апелянт наголошує на можливе настання негативних наслідків..

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зазначити, що забезпечення позову - це, насамперед, вжиття судом, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням заявника.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо та достатньо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.

Слід врахувати, що наведені у заяві про забезпечення позову обставини та правова оцінка питань щодо наявності підстав для припинення права на початок виконання будівельних робіт підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті.

Посилання заявника на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.

Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Також, слід врахувати, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.11.2020 передано позовну заяву № 640/22433/20 на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та про передчасність заявлених у ній вимог.

Інші ж доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, в її задоволенні необхідно відмовити, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 жовтня 2020 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко

Повний текст постанови складено 16.12.2020.