Справа № 638/17410/20
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/17410/20

Провадження № 2-а/638/397/20

17.12.2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова

у складі: головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря Коваленко О.В.,

представник позивача Катриченко Д.В.,

перекладач Джикиа Медеа,

відповідач - громадянина Грузії ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації, -

встановив:

Позивач в особі Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України 15.12.2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном до шести місяців. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідача було затримано 14.12.2020 року о 05.00 год. на околиці м. Куп`янськ в межах контрольованого прикордонного району на ділянці відповідальності Харківського прикордонного за незаконне перетинання державного кордону з Російської Федерації в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. При огляді відповідача виявлено паспорт громадянина Абхазії НОМЕР_1 , виданий 30.05.2018 року УПВС МВС РФ, дійсний до 30.05.2023. Просить суд позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач - громадянин Грузії ОСОБА_1 проти позову не заперечував.

Суд, дослідивши доводи представника позивача та відповідача, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено матеріалами справи, ОСОБА_1 затримано 14.12.2020 року о 05.00 год. на околиці м. Куп`янськ в межах контрольованого прикордонного району на ділянці відповідальності Харківського прикордонного за незаконне перетинання державного кордону з Російської Федерації в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України.

Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. При огляді відповідача виявлено паспорт громадянина Абхазії НОМЕР_1 , виданий 30.05.2018 року УПВС МВС РФ, дійсний до 30.05.2023.

Пунктом 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року №3773-17 визначено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Стаття 9 вказаного Закону №3773-17 встановлює, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Іноземці та особи без громадянства під час проходження прикордонного контролю у пунктах пропуску через державний кордон зобов`язані подати свої біометричні дані для їх фіксації. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону №3773-17 іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.

Відповідач із заявою про добровільне повернення до міграційної служби не звертався.

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Згідно з частиною 1 статті 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно частини 1 статті 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; 2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 3 частини 2 статті 371 КАС України, суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи, або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 19, 72 77, 246, 250, 271, 272, 289, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ухвалив:

Адміністративний позов Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації - задовольнити.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні терміном до трьох місяців.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На підставі частини 1 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: