Справа № 215/3409/19
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року Справа № 215/3409/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка Володимира Васильовича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
14.06.2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка Володимира Васильовича (далі відповідач), в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виявилась в незабезпеченні гарантій ст. 3, ч. 2 ст. 28 Конституції України і в неналежній правовій процедурі розгляду заяви від 26.04.2019 року за вх. №696;
- зобов`язати відповідача протягом 15 днів індивідуальним актом призначити осіб, дату, час і місце розгляду заяви позивача від 26.04.2019 року та надати зазначені документи згідно заяви від 26.04.2019 року за вх. №696;
- захистити право позивача на інформацію, право викривати недоліки в роботі підприємства, зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено відповідачем згідно ст. 249 КАС України;
- захистити права на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатами розгляду звернення нормативно-правового акту відповідачем, заява від 26.04.2019 року за вх. №696 вважається належно не розглянутою.
Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.06.2019 року адміністративний позов передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (а.с. 5).
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.07.2019 року, справу №215/3409/19 передано на розгляд судді Сліпець Н.Є. (а.с. 9).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.07.2019 року було відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 08.08.2019 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с. 42-43).
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу про скасування останньої.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (а.с. 68).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 26.04.2019 року вх. 696 він звернувся до виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка Володимира Васильовича із заявою (запитом) про усунення правових причин щодо порушення лікування. Проте, жодної відповіді на вказану заяву так і не отримав, отже, на думку позивача, відповідачем було порушено приписи Конституції України, Закону України «Про державну службу», Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про інформацію», у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
15.08.2019 року відповідачем було подано письмовий відзив на позов, у якому у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що позивач за місцем проживання територіально відноситься до Комунального закладу «Криворізька міська клінічна лікарня №7» Криворізької міської ради, що знаходиться за адресою: вул. Маршака, 1А, м. Кривий Ріг. При цьому, останній не звертався із письмовою заявою про надання медичної допомоги безпосередньо до КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» КМР». Крім того, не укладав з жодним з лікарів КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» КМР декларації про надання медичних послуг. Щодо заяви (запита) позивача від 26.04.2019 року зазначає, що оскільки позивач звертався за медичною допомогою до лікаря ОСОБА_2 , який працює, як зовнішній сумісник у Комунальному закладі «Криворізька міська клінічна лікарня №7» Криворізької міської ради, підтвердженням чого є довідка № 1086 від 30.07.2019 року, то і лист непрацездатності, інформацію та документи запитуємі у заяві (запиті) від 26.04.2019 року вх. № 696 має надавати безпосередньо Комунальний заклад «Криворізька міська клінічна лікарня №7» Криворізької міської ради. Враховуючи викладене, в зв`язку з тим, що КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» КМР є неналежним відповідачем у даній справі, відповідач не мав правових підстав надавати позивачу інформацію та документи запитуємі у заяві (запиті) від 26.04.2019 року вх. № 696, а отже його дії є правомірними.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою (запитом) до виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка Володимира Васильовича, в якій просив:
1) окремо надати довідку з зазначенням чи має заклад сиворотки від укусів отруйних змій;
2) з`ясувати про наявність реактивів на дослідження на Т4св, Т3св, Т4 общ., Т3 общ., Т4, Т3 у закладі центр КЗ «Криворізька міська поліклініка №5» ДОР і лікарні для ОНКО хворих (ОНКО диспансер);
3) надати належно засвідчені протоколи при амбулаторному лікуванні захворювання (узловий зоб 2ст);
4) надати необхідну інформацію в письмовому вигляді по пунктно де вказати симптоми, які сприяють видачі листа непрацездатності при амбулаторному лікуванні захворювання (узловий зоб 2ст);
5) окремим листом надати кількість виданих лікарем ендокринологом листа непрацездатності при захворюваннях ендокринної системи у 2015-2019 роках та загальну кількість таких хворих амбулаторно лікующихся у ваший лікарні;
6) подати клопотання начальнику управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу ОСОБА_3 видати наказ щодо забезпечення мене дослідженнями на кальцитонін Са++, ТТГ, Т4св, Т3св, Т4 общ., Т3 общ., Т4 Т3 розширеного або хімічного аналізу із одного забору крові;
7) окремим листом пояснити, яка при діагнозі узлового зобу достатня симптоматика для визнання непрацездатності громадянина;
8) надати засвідчену належним чином довідку, де вказати чи є ваша установа окремою юридичною особою, власника, ваш юридичний адрес, номер телефона, Е-mail, ЄДРПОУ та працівника відділу, який нараховує вам і вашим підлеглим заробітну плату у 2019 році;
9) надати засвідчену належним чином копію положення про вашу установу;
10) дисциплінарного стягнення лікаря ОСОБА_2 ;
11) надати копію наказу, відповідно до якого призначене дисциплінарне розслідування діяльності лікуючого лікаря ОСОБА_2 ;
12) надати запрошення для мене з повідомленням про повноваження осіб, дату, час, місце розгляду заяви від 26.04.2019 року.
Позивач зазначає, що відповідач не здійснив заходів, передбачених чинним законодавством, щодо розгляду його заяви (запиту) та допустив бездіяльність, яка полягає у не дотриманні законної мети правового режиму при розгляді заяви, відмовився використовувати свої владні виконавчі функції та не прийняв рішення, яке відповідає положенням закону.
Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності дій відповідача щодо розгляду заяви (запиту) позивача.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
За приписами ст. 15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Згідно із ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Аналіз зазначених норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач 26.04.2019 року звернувся до відповідача із заявою (запитом), яких був отриманий останнім за вх. 696, що не заперечувалось відповідачем.
Проте, станом на момент розгляду даної адміністративної справи, в матеріалах справи відсутні відомості щодо повного, належного розгляду та вирішення відповідачем заяви (запиту) у встановленому законом порядку та строк, з огляду на наступне.
Так, в ході розгляду справи відповідачем до суду надано матеріали, сформовані за результатом розгляду заяви позивача від 26.04.2020 року, зокрема, зазначено, що:
«- станом на 01.08.2019 року виворотки від укусів отруйних змій заклад не має;
- виконання пункту 2 заяви ОСОБА_1 від 26.04.2019 року (надалі заява) є неможливим, в зв`язку з чим пропонуємо Вам звернутись безпосередньо до КП «Криворізька міська поліклініка №5» ДОР»;
- на виконання 4, 5 та 7 пунктів заяви надаємо лист від 09.08.2019 року № 1581;
- лікувальний заклад не має повноважень надавати вказівки керівництву управління охорони здоров`я, зокрема ОСОБА_3 (п. 6 заяви);
- на виконання п. 8 заяви надаємо завірену належним чином копію виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб від 30.05.2019 року.
Стосовно надання інформації про працівника, який нараховує нам та нашим підлеглим заробітну плату з 2019 році не є можливим, оскільки надання такої інформації є порушенням Закону України «Про інформацію», тобто дана інформація відноситься до конфіденційної, яка передається стороннім особам лише за письмовою згодою.
У зв`язку з тим, що медичний заклад не має письмової заяви про розголошення особистих персональних даних особи, яка нараховує заробітну плату, виконання п. 8 у цій частині є неможливим.
Надаємо завірену належним чином копію статуту (пункт 9).
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 звернувся за медичною допомогою до лікаря ОСОБА_4 , який працює, як зовнішній сумісник у Комунальному закладі «Криворізька міська лікарня №7» КМР, підтвердженням чого є довідка № 1086 від 30.07.2019р. (додана до матеріалів справи), безпосередньо за своїм постійним місцем реєстрації, отже питання щодо притягнення лікуючого лікаря ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності повинно бути розглянуто в КП «Криворізька міська лікарня №7»КМР. Таким чином в нашому лікувальному закладі відсутні правові підстави для притягнення ОСОБА_4 до дисциплінарної відповідальності».
Разом з тим, відповідачем не було надано будь-яких доказів щодо розгляду заяви (запиту) позивача від 26.04.2019 року, у строк визначений законом, на направлення останньому відповіді на дане звернення.
Відповідь на окремі пункти запиту надано як на виконання вимог ухвали суду, адресовану на адресу суду.
При цьому, доказів направлення аналогічної відповіді позивачу у визначений законодавством строк, відповідачем суду не надано.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка Володимира Васильовича, яка виявилася у не розгляді заяви (запиту) позивача підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача протягом 15 днів індивідуальним актом призначити осіб, дату, час і місце розгляду заяви позивача від 26.04.2019 року та надати зазначені документи згідно заяви від 26.04.2019 року за вх. №696, про захист його права на інформацію, право викривати недоліки в роботі підприємства, із зазначенням закону чи іншого нормативно-правового акту, вимоги яких порушено відповідачем згідно ст. 249 КАС України, а також про захист права на інформацію, зазначивши окремим пунктом рішення, що без винесення за результатами розгляду звернення нормативно-правового акту відповідачем, заява від 26.04.2019 року за вх. №696 вважається належно не розглянутою, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 249 КАС України, визначений порядок та підстави винесення судом окремих ухвал, у позовній вимозі, що розглядається позивач просить суд зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт, вимоги яких порушені згідно зі ст. 249 КАС України, з приводу чого суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.
Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.
У окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.
З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.
Отже, у ст. 249 КАС України передбачені підстави винесення судом окремої ухвали, тобто такі підстави, які були виявлені під час розгляду справи щодо суб`єкта владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Натомість, вказана позовна вимога пов`язана зі стверджуваною позивачем бездіяльністю відповідача щодо розгляду та вирішення його заяви (запиту) від 19.04.2019 року.
Крім того, винесення окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Суд може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.
Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
З огляду на зазначене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, та з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повно та всебічно розглянути заяву (запит) ОСОБА_1 від 26.04.2019 року вх. №696 та надати на неї (нього) обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України.
За таких обставин, враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка В.В. підлягають задоволенню в частині визнання протиправною бездіяльності в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка В.В., яка виразилась у не розгляді заяви (запиту) ОСОБА_1 від 26.04.2019 року вх. №969 по суті звернення у встановлений законом строк та в частині зобов`язання в.о. головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка В.В. повно та всебічно розглянути заяву (запит) ОСОБА_1 від 26.04.2019 року вх.№696 та надати на цю заяву (запит) обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідач в ході розгляду справи не довів правомірності свої дій.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що ухвалою суду від 12.07.2019 року була задоволена заява ОСОБА_1 та його звільнено від сплати судового збору.
Враховуючи викладене, питання про розподіл судових витрат у даній справі судом не вирішується.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною бездіяльність виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка Володимира Васильовича, яка виразилась у не розгляді заяви (запиту) ОСОБА_1 від 26.04.2019 року вх. №696 по суті звернення у встановлений законом строк.
Зобов`язати виконуючого обов`язки головного лікаря Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня №8» Дніпропетровської обласної ради Мельніченка Володимира Васильовича повно та всебічно розглянути заяву (запит) ОСОБА_1 від 26.04.2019 року вх. №696 та надати не неї обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець