Справа № 420/2187/19
Суддя: Добров П. В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2187/19
провадження №2-а/504/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Доброва П.В.,

при секретарі Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області адміністративну справу за позовом директора Петрівського аграрного коледжу Чорновола Олександра Іполітовича до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Кісе Ірини Федорівни про скасування та закриття постанови Державного інспектора з охорони навколишнього середовища в Одеській області Кісе Ірини Федорівни від 01 квітня 2019 року за №000368 про притягнення директора Петрівського аграрного коледжу ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188 5 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року директор Петрівського аграрного коледжу Чорновол Олександр Іполітович звернувся до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.04.2019 року справу передано за підсудністю до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 24.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом директора Петрівського аграрного коледжу ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Кісе Ірини Федорівни про скасування та закриття постанови Державного інспектора з охорони навколишнього середовища в Одеській області Кісе Ірини Федорівни від 01 квітня 2019 року за №000368 про притягнення директора Петрівського аграрного коледжу ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 188-5 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач обіймає посаду директора Петрівського аграрного коледжу. 01.04.2019 року відповідач прибув за місцезнаходженням коледжу з метою проведення планової перевірки, однак не був допущений до перевірки у зв`язку з тим, що 01.03.2019 року Державна екологічна інспекція в Одеській області направила до Петрівського державного аграрного технікуму (67512, Одеська область, Комінтернівський район, село Курісове, вулиця Куріса, будинок 9), лист-повідомлення за №641/12 про проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Петрівського державного аграрного технікуму. Однак, до формування Плану перевірок контролюючого органу відповідача, на підставі наказу Міністерства освіти і науки України від 25.06.2018 року за № 684 змінено тип та назву Петрівського державного аграрного технікуму на Петрівський аграрний коледж. Крім типу та назви навчальний заклад змінив адресу з «67512, Одеська область, Комінтернівський район, село Курісове, вулиця Куріса, будинок 9» на «67512, Одеська область, Лиманський район, село Курісове, вулиця Куриса, будинок 9». Таким чином, на момент прибуття на перевірку у відповідача була відсутня інформація в Плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, щодо суб`єкта господарювання, яке підлягає перевірки, а саме Петрівський аграрний коледж, а також не внесли відповідні зміни до цього Плану, як то Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідачем відносно позивача був складений протокол №000368 про адміністративне правопорушення за ст.188-5 КУпАП. Того ж дня відповідач виніс постанову №000368 від 01.04.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн. 00 копійок, у зв`язку із відмовою в допуску до перевірки.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у Інспектора були відсутні правові підстави для проведення перевірки за відсутності інформації в Плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, щодо суб`єкта господарювання, яке підлягає перевірки, а саме Петрівський аграрний коледж, яка відповідала б вимогам законодавства, в діях позивача відсутній склад правопорушення, при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем були допущені процесуальні порушення, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначив, що ним було здійснено заходи щодо проведення Державною екологічною інспекцією в Одеській області з 01.04.2019 року по 12.04.2019 року планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Петрівським державним аграрним технікумом, а також про наявність підстав здійснення перевірки Позивача. Відповідач зазначив, що протокол №000368 про адміністративне правопорушення за ст.188-5 КУпАП був складений у відповідності до вимог законодавства, і, як наслідок, постанова №000368 від 01.04.2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн. 00 копійок, у зв`язку із відмовою в допуску до перевірки, є правомірною.

Позивач надав суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що Відповідач намагалась здійснити перевірку припиненого суб`єкта господарювання, який не є юридичною особою відповідно до його найменування зазначеного в установчих документах, з урахуванням змін, які набрали чинності з дня їх державної реєстрації, а суб`єкт господарювання, який є суб`єктом перевірки припинено відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.04.2019 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області було видано направлення №641/12 на проведення планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища Петрівського державного аграрного технікуму (67512, Одеська область, Комінтернівський район, село Курісове, вулиця Куріса, будинок 9) в термін з 01.04. по 12.04.2019 року.

Судом також встановлено, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є директором Петрівського аграрного коледжу (67512, Одеська область, Лиманський район, село Курісове, вулиця Куриса, будинок 9).

Як зазначив позивач, 01.04.2019 року відповідач прибув за місцезнаходженням Петрівського аграрного коледжу з метою здійснення планового заходу державного нагляду у формі перевірки. На підставі ст..10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Позивач скористався правом недопуску посадових осіб Інспекції до її здійснення.

01.04.2019 року Відповідачем був складений Акт перевірки, в якому зазначено, що перевірка не проведена у зв`язку із недопуском.

Окрім того, 01.04.2019 року відповідачем відносно позивача як відповідальної посадової особи Товариства було складено протокол №000368 про адміністративне правопорушення за ст.188-5 КУпАП та винесено постанову №000368 від 01.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 765 грн. 00 копійок.

Згідно з постановою, позивач допустив невиконання законних розпоряджень посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст. 1 КУпАП).

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Згідно із ч. 2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України у постанові від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

За правилами ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 188-5 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Підставою для адміністративної відповідальності є невиконання саме законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у невиконанні розпоряджень органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, та вчиненні опору їх представникам.

Під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) територіальні органи Держекоінспекції керуютьсяЗаконом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд, державний нагляд (контроль) здійснюється, в тому числі, за принципом здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом.

Відсутність правомірності, законності розпоряджень чи приписів органу влади зумовлює відсутність складу адміністративного правопорушення.

Пунктом 4 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що заходи державного нагляду здійснюються у спосіб та за формою, які встановлюються законами.

Судом взято до уваги доводи позивача про те, що станом на момент прибуття на перевірку у відповідача була відсутня відсутності інформації в Плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, щодо суб`єкта господарювання, яке підлягає перевірки, а саме Петрівський аграрний коледж, яка відповідала б вимогамЗакону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», а за таких обставин відсутні правові підстави для її проведення.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», органи державного нагляду та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані, серед іншого:

- не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом;

- дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Окрім цього, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено можливість внесення змін органом державного нагляду (контролю)до річного плану з підстав зміни найменування суб`єкта господарювання, однак, як зазначив відповідач в своєму відзиві орган державного нагляду (контролю) не скористався правовою підставою внесення змін до річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Таким чином, органи державного нагляду, в т.ч. Державна екологічна інспекція України, були зобов`язані переглянути та внести зміни до Плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, в частині щодо суб`єкта господарювання, яке підлягає перевірки.

Суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені Законом про державний нагляд, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження.

Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "East/West Alliance Limited" проти України" зазначено, що вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У своєму рішенні по справі "Рисовський проти України" ЄСПЛ підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема:

- на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок;

- державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків;

- ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що невиконання органом державного нагляду обов`язку щодо невнесення змін доПлану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, який відповідає вимогам законодавства, позбавляє його можливості проводити перевірки. Спроби ж Інспекції проводити перевірки без зазначення в Плані суб`єкта господарювання є незаконними та надають цьому суб`єкту право не допускати орган державного нагляду до здійснення перевірки.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) зокрема, якщо посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону.

Суд вважає, що в разі допуску захід державного нагляду (контролю) був би проведений з порушенням принципу здійснення нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом (ст. 3Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), що є неприпустимим.

Суд наголошує на тому, що дотримання принципу "ніякого покарання без закону" є однією із основоположних засад верховенства права, гарантованих в т.ч. п. 22 ч. 1 ст.92 Конституції України та ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), яка є частиною національного законодавства в силу статті 9 Конституції України як міжнародний договір, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Конвенції, нікого не може бути визнано винним у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом. При цьому, поняття "кримінальне правопорушення" має автономне значення, тож відповідно до існуючої практики Суду ст. 7 Конвенції в її кримінально-правовому аспекті може бути застосовною і до адміністративних правопорушень (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Jussila проти Фінляндії", "Lutz проти Німеччини", "Huseyin Turan проти Туреччини").

Принцип передбачення законом вимагає, аби правопорушення і покарання за їх скоєння були чітко визначені у законі. Поняття "закон" у розумінні статті 7, як і у інших статтях Конвенції передбачає якісні умови, зокрема щодо доступності і передбачуваності (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Cantoni проти Франції", "Kafkaris проти Кіпру"). Якісні умови мають бути виконані в т.ч. і щодо визначення правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Jorgic проти Німеччини). Відсутність "якості закону" щодо визначення правопорушення спричиняє порушення статті 7 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Kafkaris проти Кіпру").

Враховуючи вищезазначене, за відсутності Петрівського аграрного коледжу в Плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, вимога про допуск до проведення перевірки не може вважатися законною, що в свою чергу, виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за 188-5 КУпАП у разі відмови у такому допуску.

Суд також погоджується з доводами позивача відносно того, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем були допущені процесуальні порушення.

У ч. 1 ст. 277 КУпАП, п. 3.2. Інструкції з оформлення органами Державної екологічної інспекції України та її територіальними органами матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 липня 2004 року №264, закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. 2 ст. 33 КУпАП).

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Суд погоджується з аргументами позивача, що відповідач не вчинив будь-якої підготовки до розгляду справи, не дослідив доказів вчинення адміністративного правопорушення, в т.ч. не надав належну оцінку поясненням позивача щодо відсутності у Держекоінспекції інформації стосовно Петрівського аграрного коледжу в Плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної екологічної інспекції України на 2019 рік, чим допустив порушення вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП. Здійснити підготовку до розгляду справи, дослідити докази вчинення адміністративного правопорушення, в т.ч. надати оцінку поясненням позивача до протоколу є обов`язком саме відповідача.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом (Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015).

Відповідно до ч. 2,3 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За наведених обставин постанова про накладення адміністративного стягнення не може бути правомірною, а відтак підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову у справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови може скасувати постанову і закрити справи.

Згідно зі ч. 1-4 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю доказів наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення №000368 від 01.04.2019 року, винесена Державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Кісе Іриною Федорівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 9, 77, 205, 241-246, 268-271, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Кісе Ірини Федорівни, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №000368 від 01.04.2019 року та закриття провадження у справі - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області Кісе Ірини Федорівни про накладення адміністративного стягнення №000368 від 01.04.2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю події та складу правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днівчерез суд першої інстанції, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров