Справа № 817/1339/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 817/1339/18 пров. № А/857/12776/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі № 817/1339/18 (головуюча суддя Комшелюк Т.О., м. Рівне) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Центральної комісії із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов`язаними з похованням, Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення , -

В С Т А Н О В И В :

14 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення засідання комісії із соціального страхування Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, оформлене протоколом №7 від 09.02.2018 року.

Рішенням від 27 липня 2018 року Рівненський окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував рішення засідання комісії із соціального страхування Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, оформлене протоколом №7 від 09.02.2018 року.

Також суд стягнув із суб`єкта владних повноважень - Головного територіального управління юстиції у Рівненській області за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 матеріальне забезпечення у вигляді допомоги по тимчасовій непрацездатності в загальній сумі 84 561,19 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року

рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року у справі №817/1339/18 скасоване та прийнята нова постанова, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 липня 2018 року та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції - Рівненського окружного адміністративного суду.

Підставою для скасування рішень першої та апеляційної інстанцій стало порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

При цьому Верховний Суд зазначив, що позивачка оскаржує саме рішення комісії, а не Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. З матеріалів справи не вбачається, що така комісія є структурним підрозділом Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, і що вона підпорядковується керівництву Головного територіального управління юстиції у Рівненській області. Судами не з`ясовано чи є рішення комісії у даному випадку обов`язковим для відповідача і чи може він приймати рішення про оплату лікарняних самостійно, всупереч рішенню комісії.

Таким чином, суди попередніх інстанцій залишили поза увагою пункт 9 частини першої статті 19 КАС України, відповідно до якого юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.

Усуваючи визначені Верховним Судом недоліки, Рівненський окружний адміністративний суд протокольною ухвалою від 11.03.220 залучив в якості співвідповідача - Центральну комісію із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов`язаними з похованням, Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Рішенням від 31 серпня 2020 року Рівненський окружний адміністративний суд в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, Центральної комісії із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, пов`язаними з похованням Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення засідання комісії із соціального страхування ГТУЮ у Рівненській області, яке оформлене протоколом від 09.02.2018 № 7, відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, представник позивача адвокат Власова Т.С. та позивач ОСОБА_1 подали апеляційну скаргу, оскільки вважають, що рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права. При цьому, на їх думку, суд не в повному в повному обсязі з`ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення справи по суті заявлених позовних вимог, а викладені у рішенні висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

В апеляційній скарзі представник позивача зазначає, що постановою Верховного Суду від 28.11.2019 ОСОБА_1 відмовлено у позові до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про визнання протиправними та скасування наказів відповідача ,,Про оплату праці ОСОБА_1 від 13.05.2017 № 220/04/к та від 07.06.2017 № 277/04/к.

В мотивувальній частині постанови Верховного Суду йде посилання на ст. 19 Конституції України, на частину першу статті 72 Закону України ,,Про державну службу, згідно якої державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків у разі виявлення порушень, встановлених пунктами 1, 7-10 та 14 частини другої статті 65 цього Закону, за які до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

В оскарженому рішенні суду першої інстанції від 31.08.2020 також йде посилання на ст.19 Конституції України та на частину першу статті 72 Закону №889-VIII.

Однак, під час усіх попередніх судових розглядів, а також під час повторного розгляду справи Рівненським окружним адміністративним судом неправильно застосована норма матеріального права, зокрема частина перша статті 72 Закону України ,,Про державну службу.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Всупереч зазначеному, судами усіх трьох судових інстанцій застосовано норму матеріального права, яка набрала чинності згідно Закону № 117-IX від 19.09.2019.

Між тим, на час видання наказу ГТУЮ у Рівненській області від 10.05.2017 № 210/04/к ,,Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 та проведення службового розслідування згідно ч.2 ст. 72 Закону України ,,Про державну службу (в попередній редакції) на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець міг бути відсторонений від виконання посадових обов`язків лише у разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків, що могло призвести або призвело до людських жертв, заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду фізичним або юридичним особам, державі, територіальній громаді.

При цьому, відповідно до статті 71 Закону України ,,Про державну службу службове розслідування може проводитись з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку.

Висновок суду першої інстанції про те, що дисциплінарне провадження відкривалось з метою перевірки наявності в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та чи можуть встановлені перевіркою факти бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, суперечить ст.71 Закону №889-VIII, адже службове розслідування проводиться з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку.

Крім того, суд першої інстанції проігнорував, що наказом відповідача № 210/04/к від 10.05.2017 одночасно було прийняте рішення про відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків на час службового розслідування (пункт 3), тобто таке рішення на порушення вимог пункту 4 Порядку № 950 прийняте за відсутності подання голови комісії з проведення службового розслідування.

Таким чином, Головним територіальним управлінням юстиції у Рівненській області за відсутності для цього підстав, передбачених ч.1 ст. 72 Закону №889-VIII, прийняте очевидно неправомірне рішення про відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків.

ОСОБА_1 тривалий час перебувала в напруженому стані, під психологічним тиском, будучи протиправно та безпідставно відстороненою від виконання посадових обов`язків, не отримуючи заробітну плату, фактично змушена була терпіти різного роду вимоги, безпідставні звинувачення, що призвело до значного погіршення здров`я в день ознайомлення з матеріалами службового розслідування 01.06.2017, наслідком чого стало перебування на лікарняному з 01 червня 2017 року до 06 лютого 2018 року, тобто понад вісім місяців.

З 19.10.2017 ОСОБА_1 перебувала на обстеженні в Державній установі ,,Інститут нейрохірургії імені академіка А.П.Ромоданова, де 24.10.2017 проведена складна операція (лише один імплатант для емобілізації судив коштував 97500,00 грн., а разом з додатковими медичними товарами 153600,00 грн.. Всього на лікування та реабілітацію витрачено біля 300 тисяч грн.).

Беручи до уваги, що за наслідками службового розслідування наказом ГТУЮ у Рівненській області № 49/03 від 08.02.2018 ОСОБА_1 оголошена догана, суди усіх трьох судових інстанцій України дійшли висновку про правомірність видачі відповідачем наказів щодо невиплати їй заробітної плати за весь час службового розслідування, а також про правомірність відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності за цей же період, оскільки право на виплату такої допомоги виникає з настанням страхового випадку в період роботи.

З такими висновками судів позивач категорично не погоджується, вважає їх абсурдними та такими, що явно суперечать нормам права України.

Враховуючи наведене, позивач вважає протиправними накази ГТУЮ у Рівненській області від 10.05.2017 за №210/04/к ,,Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 , від 13.05.2017 № 220/04/к та від 07.06.2017 № 277/04/к ,,Про оплату праці ОСОБА_1 , від 08.02.2018 № 49/03 ,,Про оголошення ОСОБА_1 догани.

Крім того, позивач зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що відповідач виплатив ОСОБА_1 допомогу по лікарняних листках: АГФ №782950 від 01.06.2017, АДЖ №993524 від 19.06.2017, АДЖ №977872 від 30.06.2017, тобто за червень 2017 року, а в грудні 2017 року виплатив допомогу на соціально-побутові потреби у розмірі посадового окладу 4000 грн..

З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити її позовні вимоги.

Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області подало відзив на апеляційну скаргу, в якому обґрунтовує правомірність оскарженого позивачем рішення суду першої інстанції та просить залишити рішення без змін, а вимоги апеляційної скарги відхилити.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні апеляційного суду, яке проводиться в режимі відеоконференції, підтримали вимоги апеляційної скарги та просять їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Головного територіального управління юстиції у Рівненській області заперечив вимоги апеляційної скарги та просить їх відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що 10.05.2017 наказом Головного територіального управління юстиції (ГТУЮ) у Рівненській області № 210/04/К ,,Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 було відкрите дисциплінарне провадження стосовно начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 , з метою з`ясування обставин неналежного виконання службових обов`язків, строками і законністю проведення виконавчих дій, строками розгляду звернень громадян та юридичних осіб (т.1, а.с.41-43).

Пунктом 2 цього наказу приписано Дисциплінарній комісії ГТУЮ у Рівненській області провести з 11 травня 2017 року службове розслідування стосовно ОСОБА_1 , а пунктом 3 відсторонено ОСОБА_1 з 11.05.2017 від виконання своїх посадових обов`язків на період здійснення дисциплінарного провадження.

Наказом ГТУЮ у Рівненській області від 13.05.2017 № 220/04/к ,,Про оплату праці ОСОБА_1 наказано не виплачувати ОСОБА_1 , начальнику Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області, заробітну плату та надбавку за інтенсивність праці у розмірі 50% посадового окладу в період відсторонення від виконання посадових обов`язків з 11.05.2017 по 07.06.2017 (т.1, а.с.44).

Наказом ГТУЮ у Рівненській області від 07.06.05.2017 № 277/04/к ,,Про невиплату заробітної плати ОСОБА_1 наказано продовжити з 08 червня 2017 року не виплачувати ОСОБА_1 , начальнику Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області, заробітну плату та надбавку за інтенсивність праці у розмірі 50% посадового окладу, на період відсторонення від виконання своїх посадових обов`язків (т.1, а.с.45).

Наказом ГТУЮ у Рівненській області 09.08.2017 № 86/07 створено у Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області центральну комісію із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням у складі чотирьох членів на паритетних засадах: два члени делеговані роботодавцем, два застрахованими особами, зі строком повноважень членів комісії 4 роки (т.1, а.с. 81).

Цього ж числа, наказом ГТУЮ у Рівненській області № 87/07 ,,Про делегування членів до центральної комісії із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, делеговано до даної комісії ОСОБА_2 - провідного спеціаліста відділу персоналу Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, ОСОБА_3 - головного спеціаліста відділу планово-фінансової діяльності бухгалтерського обліку та звітності управління фінансового та матеріального - технічного забезпечення Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (т., а.с.82) Наказом ГТУЮ у Рівненській області від 08.02.2018 № 49/03 ,,Про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_1 , начальник Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області, притягнута до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани (т.1 а.с. 46-54).

Наказом ГТУЮ у Рівненській області від 08.02.2018 № 59/03 ,,Про звільнення ОСОБА_1 ОСОБА_1 звільнена з посади начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області 08 лютого 2018 року, у зв`язку з нез`явленням на роботу (службу) протягом більш як 150 календарних днів (234 календарних дні) протягом року внаслідок тимчасової непрацездатності, відповідно до частини 2 ст. 87 Закону України ,,Про державну службу, з припиненням державної служби (т.1 а.с. 20-21).

Рішенням засідання комісії із соціального страхування ГТУЮ у Рівненській області від 09.02.2018, яке оформлене протоколом № 7, відмовлено в призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 на період тимчасової непрацездатності з 03.07.2017 по 21.07.2017 за листком тимчасової непрацездатності АГФ 601645; з 24.07.2017 по 07.08.2017 за листком АДЖ 977528; з 08.08.2017 по 23.08.2017 за листком АДЖ 977892; з 28.08.2017 по 06.09.2017 за листком АДЖ 977559; з 07.09.2017 по 15.09.2017 за листком АДЖ 977899; з 18.09.2017 по 01.10.2017 за листком АГФ 786684; з 04.10.2017 по 19.10.2017 за листком АДЖ 977634; з 19.10.2017 по 30.10.2017 за листком АДІ 063159; з 31.10.2017 по 14.11.2017 за листком АДЖ 977936; з 15.11.2017 по 29.11.2017 за листком АДЖ 872641; з 30.11.2017 по 22.12.2017 за листком АДЖ 872847; з 23.12.2017 по 29.12.2017 за листком АДЖ 873653; з 30.12.2017 по 10.01.2018 за листком АДЖ 849213; з 11.01.2018 по 31.01.2018 за листком АДЖ 873879 (т.1 а.с. 10-11).

Вважаючи рішення засідання комісії протиправним, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що рішення засідання комісії із соціального страхування Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, оформлене протоколом № 7 від 09.02.2018 року прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та Законами України.

Такі висновки суду першої інстанції, на думку апеляційного суду, відповідають нормам матеріального і процесуального права та є вірними.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 72 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII ,,Про державну службу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на час здійснення дисциплінарного провадження державний службовець може бути відсторонений від виконання посадових обов`язків (частина 1).

У разі закриття дисциплінарного провадження без притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності йому оплачується у розмірі середньої заробітної плати час відсторонення від виконання посадових обов`язків в установленому порядку (частина 4).

Під час відсторонення від виконання посадових обов`язків державний службовець зобов`язаний перебувати на робочому місці відповідно до правил внутрішнього службового розпорядку та сприяти здійсненню дисциплінарного провадження (частина 5).

Пунктом 2 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13 червня 2000 року № 950 (далі - Порядок №950) визначено, що рішення щодо проведення службового розслідування приймається вищими посадовими особами України, Першим віце-прем`єр-міністром України, керівником органу державної влади (посадовою особою), що призначив на посаду особу, уповноважену на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, стосовно якої планується проводитися службове розслідування, керівником органу, в якому працює зазначена особа.

Згідно п. 4 Порядку № 950 службове розслідування проводиться з відстороненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, від виконання повноважень за посадою або без такого відсторонення. Рішення про відсторонення приймається за поданням голови комісії з проведення службового розслідування керівником органу державної влади, в якому працює особа.

Таким чином, у разі прийняття рішення про відсторонення працівника від виконання посадових обов`язків на час розгляду дисциплінарного провадження, заробітна плата на період відсторонення працівнику не виплачується. Лише у випадку закриття дисциплінарного провадження без притягнення до дисциплінарної відповідальності цьому працівнику виплачується середній заробіток, в протилежному випадку - така оплата праці не здійснюється.

Суд першої інстанції належним чином дослідив надані сторонами докази та встановив, що наказом ГТУЮ у Рівненській області № 210/04/К від 10.05.2017 відкрито дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 та вона була відсторонена з 11.05.2017 року від виконання своїх посадових обов`язків на період здійснення дисциплінарного провадження.

Наказами ГТУЮ у Рівненській області № 220/04/к та від 07.06.2017 року № 277/04/к визначено не виплачувати ОСОБА_1 заробітну плату в період відсторонення від виконання посадових обов`язків з 11 травня по 07 червня 2017 року та продовжено строк невиплати заробітної плати ОСОБА_1 на період відсторонення від виконання посадових обов`язків.

Позивач перебувала на лікуванні з 01 червня 2017 року до 06 лютого 2018 року. Після закінчення терміну тимчасової непрацездатності позивача дисциплінарна комісія відновила дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 , за наслідками якого наказом ГТУЮ у Рівненській області №49/03 від 08.02.2018 року позивач притягнута до дисциплінарної відповідальності шляхом оголошення догани, а наказом від 08.02.2018 № 59/03 звільнена з посади начальника Рівненського міського відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Рівненській області 08 лютого 2018 року.

Колегія суддів дослідила рішення у справах, які вказані в апеляційній скарзі та встановила, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2019 у справі № 817/567/19, яка залишена без змін постановою Верховного суду від 25.06.2020, в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу ГТУЮ у Рівненській області від 08.02.2018 № 49/03 ,,Про накладення дисциплінарного стягнення відмовлено повністю.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 817/724/18 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу ГТУЮ у Рівненській області від 08.02.2018 № 59/04/К ,,Про звільнення ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04 липня 2019 року та постанови Верховного Суду від 22 жовтня 2019 року.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 21 січня 2019 року у справі № 817/1338/18 у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів ГТУЮ у Рівненській області№ 220/04/к від 13.05.2017 та № 227/04/к від 07.06.2017 відмовлено повністю. Рішення набрало законної сили на підставі постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2019 року та постанови Верховного Суду від 28 листопада 2019 року.

В силу приписів ч.4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Таким чином, зазначені судові рішення набрали законної сили, а тому встановлені цими рішеннями обставини, не підлягають доказуванню у даній справі.

За таких обставин колегія суддів визнає безпідставними та абсурдними доводи апеляційної скарги щодо протиправності призначення службового розслідування, відсторонення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків, не виплати заробітної плати за час провадження службового розслідування, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та її звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV ,,Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 22 Закону № 1105-XIV визначено, що допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу) (частина 1).

Допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових акті, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявність права на отримання матеріального забезпечення залежить від наявності заробітної плати чи доходу працівника, та спрямоване на те, щоб компенсувати втрату відповідної заробітної плати у зв`язку з настанням страхового випадку.

Відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 1105-XIV рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Центральна комісія із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, створена у Головному територіальному управлінні юстиції у Рівненській області наказом ГТУЮ у Рівненській області від 09 серпня 2017 року № 86/07.

Згідно пункту 2.2 розділу II Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, затвердженим Постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 23.06.2008 № 25, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 14 липня 2008 р. за № 636/15327, комісія із соціального страхування підприємства, серед іншого, зобов`язана приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення.

До повноважень комісії, визначеними підпунктом 3.1.1 пункту 3.1. розділу III Положення, серед іншого, належить прийняття рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення.

Оскільки ОСОБА_1 була відсторонена від виконання своїх посадових обов`язків без права отримання заробітної плати на час службового розслідування, за наслідками якого була притягнута до дисциплінарної відповідальності, колегія судді погоджується з доводами суду першої інстанції щодо втрати позивачем права на отримання матеріального забезпечення по листках непрацездатності за рахунок коштів Фонду за весь період відсторонення, оскільки в даному випадку відсутній безпосередній об`єкт компенсації заробітної плати в розумінні вимог Закону № 1105-XIV.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірних та обґрунтованих висновків щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів відхиляє доводи позивача про те, що відповідач виплатив ОСОБА_1 допомогу по лікарняних листках: АГФ №782950 від 01.06.2017, АДЖ №993524 від 19.06.2017, АДЖ №977872 від 30.06.2017, тобто за червень 2017 року, а в грудні 2017 року їй виплачена допомога на соціально-побутові потреби у розмірі посадового окладу 4000 грн..

Вказані виплати Головне територіальне управлінні юстиції у Рівненській області здійснило за власні кошти, а позовні вимоги стосуються рішення комісії із соціального страхування щодо відмови у виплаті допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованій особі за рахунок Фонду соціального страхування від нещасних випадків. Тому здійснення вказаних виплат ГТУЮ не свідчить про протиправність рішення комісії.

Колегія суддів також відхиляє доводи апеляційної скарги про порушення комісією строків розгляду питання щодо виплати матеріального забезпечення по листках непрацездатності та неналежного повідомлення ОСОБА_1 про належні їй кошти при звільненні, оскільки зазначені обставини не впливають на правомірність рішення комісії.

Також колегія суддів констатує, що доводи апеляційної скарги зводяться в основному до протиправності відсторонення ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків. Однак, предметом позову є рішення комісії із соціального страхування, а не наказ ГТУЮ у Рівненській області від 10.05.2017 № 210/04/к ,,Про відкриття дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1

Наведені обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Інші, зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року у справі № 817/1339/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції лише у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 18.12.2020.