Справа № 751/4703/20
Суддя: Яременко І. В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№751/4703/20
Провадження №2-а/751/101/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Яременко І.В.,

секретаря судового засідання Клименко К.Є.,

з участю позивача - ОСОБА_1 та її представника - Капари В.І.

представника відповідача - Кашиної С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Північної митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Північної митниці Держмитслужби, в якому просить: визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0304/10200/20, винесену 28.04.2020 виконуючим обов`язки начальника Північної митниці Держмитслужби про накладення на неї адміністративного стягнення за ст. 485 МК України у виді штрафу у розмірі 126640,62 грн, провадження - закрити.

Заявлені вимоги мотивує тим, що 02.03.2017 у республіці Німеччина позивач придбала легковий автомобіль марки MERCEDES - BENZ, модель - GLK200 CDI, vin - НОМЕР_1 , рік виготовлення 2012, б/в. За допомогою у купівлі даного авто та оформленні документів вона звернулася до німецького дилера - ОСОБА_2 , за послуги якого заплатила 1000 євро. Дилер оформив для неї повний пакет документів щодо купівлі зазначеного вище авто та провів його декларування з метою переміщення через митний кордон, а тому вона не мала жодної причетності до оформлення експортної декларації.

14.03.2017 ВМО № 1 митного поста «Чернігів-вантажний» Чернігівської митниці ДФС до митного оформлення була прийнята електронна митна декларація типу ІМ 40 ДЕ №UA102150/2017/200906 на товар «Легковий автомобіль марки MERCEDES - BENZ, модель - GLK200 CDI, vin - НОМЕР_1 , рік виготовлення 2012, б/в, робочий об`єм циліндрів двигуна - 2143 куб.см.

Для здійснення митного оформлення в Україні вищевказаного транспортного засобу позивач звернулась до митного брокера ОСОБА_3 ТОВ «БК Агроенергопостач», яка здійснювала декларування за митною декларацією №UA 102150/2017/200906 та якою було надано повний пакет необхідних для цього документів і після проведення митного огляду працівниками Чернігівської митниці та оплати митних платежів було виконано всі дії для розмитнення вказаного вище автомобіля.

Постановою Північної митниці Держмитслужби у справі про порушення митних правил №0304/10200/20 від 28.04.2020 її визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, тобто 126640 грн 83 коп.

Згідно зазначеної постанови її визнано винною у тому, що вона шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо вартості автомобіля MERCEDES - BENZ, модель - GLK200 CDI, vin - НОМЕР_1 , вчинила дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів шляхом надання митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначенн митної вартості вищевказаного автомобіля.

Копію даної постанови відповідач їй не направив, про її існування вона дізналась від державного виконавця.

Вважає, що оскаржувана постанова від 28.04.2020 є неправомірною та підлягає скасуванню, оскільки вона не мала жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо вищевказаного транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення своєму брокеру - декларанту пред`явила виключно ті документи, які були передані їй німецьким дилером і декларантом, та які на даний час ніким не скасовані та не визнані недійсними.

Для митного оформлення вказаного транспортного засобу брокером було подано митну декларацію № UА102150/2017/200906, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, акт проведення митного огляду та договір купівлі - продажу транспортного засобу від 02.03.2017, згідно якого вартість транспортного засобу становила 12700 євро. Такі документи не містять будь-яких розбіжностей, ознак підробки та у них наявні всі необхідні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та ціни, що була фактично сплачена за цей товар. Будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів, їх недійсності чи недостовірності відсутні.

Єдиною підставою та головним доказом для притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 485 МК України слугувала отримана відповідачем інформація від відповідних митних органів Федеративної Республіки Німеччина, а саме експортна митна декларація від 02.03.2017, відповідно до якої сума рахунку складає 17 300 євро.

Експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту товару в Федеративній Республіці Німеччина, проте жодним чином не виключає можливості переходу прав на товар після такого оформлення до інших осіб, у тому числі, до продавця, зазначеного у поданих позивачем до митного оформлення документах.

Зазначає, що вона не має жодної причетності до вказаної експортної декларації, оскільки декларантом виступала не вона, а дилер ОСОБА_2 .

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запиту компанії, яка фігурує відправником товару згідно з документами, поданими до митного оформлення позивачем, в ході здійснення провадження та розгляду протоколу не опитано декларанта, який здійснював митне оформлення транспортного засобу та його декларування, про обставини декларування і надання йому відповідних документів.

Крім цього, самі по собі документи митних органів Федеративної Республіки Німеччина не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості у порушенні митних правил та не доводять наявності у її діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару та його відправника.

Також в оскаржуваній постанові відповідачем не обумовлено підстав надання переваги в доказовій силі документам німецьких митних органів, ніж тим, що подані до митного оформлення на Чернігівській митниці ДФС.

Разом з тим, вважає, що відповідачем пропущено строки притягнення її до відповідальності за порушення митних правил, перебіг яких починається не в день, коли було фактично розпочато документальні перевірочні заходи, а від дня, коли відповідач мав об`єктивну можливість виявити вчинене порушення, проте допустив бездіяльність щодо фіксації цього факту. Таким днем є день закінчення митного оформлення автомобіля - 14.03.2017. За таких обставин, строк накладення стягнення закінчився 15.09.2017, що за приписом п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 7 ст. 247 КУпАП тягне за собою обов`язкове скасування оскаржуваної постанови з одночасним закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, відповідачем не дотримано процедури проведення документальної невиїзної перевірки, предметом якої є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, яка встановлена ст. 351 МК України.

19.03.2020 Північною митницею Держмитслужби було направлено лист на її ім`я, відповідно до якого митний орган повідомляв, що на час дії карантину встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок, а ті перевірки, що розпочаті та не були завершені тимчасово зупиняються. Однак, відповідачем були проігноровані закони та незаконно винесено оскаржувану постанову в період дії карантину без її участі.

Ухвалою судді від 17.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

31.08.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками, в якому просять залишити без задоволення позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.35-61). Свої заперечення обґрунтовують тим, що згідно МД вартість товару визначена як 12700 євро (364 206,51 грн), згідно експортної МД вартість товару складає 17300 євро (496 123,83 грн), таким чином загальна сума різниці митних платежів становить 42 213,54 грн. Обставин, які б згідно статей 17, 247 КУпАП виключали адміністративну відповідальність ОСОБА_1 або виключали провадження у справі про ПМП № 0304/10200/20 не встановлено. Тому постановою в. о. начальника митниці Коростовського П.А. позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, та на неї накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, тобто 126640 грн 62 коп.

Відповідно до міжнародних правил ІНКОТЕРМС експортна декларація у країнах Євросоюзу оформлюється на підставі документів на транспортний засіб (свідоцтво про реєстрацію, інвойс, договір або інший документ, у якому визначена вартість товару). У даному випадку підставою для оформлення експортної декларації слугували свідоцтво про реєстрацію спірного транспортного засобу та документ, згідно якого вартість авто складала 17 300 євро. Експортна декларація оформлюється у митних органах країни відправлення, повинна супроводжувати вантаж до самого кінця слідування і закривається після перетину кордону країни відправлення, а на підставі експортної декларації визначається вартість товару. Тобто, спірний автомобіль виїхав з Німеччини з вартістю 17 300 євро, до митного оформлення позивачем поданий договір купівлі-продажу, згідно якого вартість спірного авто складає 12 700 євро. Отже, мало місце подання позивачем до митного оформлення договору купівлі-продажу з недостовірною інформацією про фактурну вартість транспортного засобу, яка впливає на митну вартість та суму митних платежів. Отримана на запит митниці експортна декларація спростувала інформацію про вартість спірного транспортного засобу, зазначену у документах що подавалися позивачем до митного оформлення. Тому недоречним є зазначення позивачем, що вона не виступала декларантом, а тому не несе жодної відповідальності. Крім того, позивач ввозила на митну територію України два транспортні засоби. При цьому, і по іншому транспортному засобу має місце надання недостовірної інформації щодо його фактурної вартості. Отже, експортна декларація країни відправлення є належним доказом у справі про ПМП, заведеної відносно позивача.

Зазначають, що перевірка правильності визначення митної вартості товарів може бути проведена митним органом протягом трьох років з дня завершення митного оформлення. Правопорушення виявлене митним органом 20.02.2020, коли на адресу митниці надійшов лист ДФС України з експортною декларацією, а стягнення на позивача накладене постановою від 28.04.2020, тобто з дотриманням строку, встановленого ст. 467 МК України.

Митна декларація № UA102150/2017/200906 прийнята для митного оформлення та з цього моменту вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а позивач несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації. Недостовірне зазначення у МД відомостей та надання разом з нею документів із недостовірними відомостями про фактурну вартість спірного автомобіля призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів у даному випадку на суму 42 213,54 грн. Зазначене є суб`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України. Позивач у позові не наводить жодної з підстав, передбачених ст. 531 МК України, як і не наводить жодного аргументу, який би вказував на відсутність складу ПМП, передбаченого ст. 485 МК України.

Позивач у позові зазначає про те, що митницею направлений лист про введення мораторію на проведення документальних перевірок. У зв`язку з введенням мораторію митниця дійсно зупинила проведення документальної невиїзної перевірки щодо дотримання вимог законодавства з питань митної справи, розпочатої 12.03.2020 року відносно позивача. Але, введений мораторій не розповсюджувався на проведення митними органами аналітичної роботи по виявленню порушень митного законодавства з направленням відповідних запитів до інших країн та здійснення адміністративного провадження у справах про ПМП. За результатами проведеної аналітичної роботи і було встановлено порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, про що в межах компетенції митниці складено відповідний протокол відповідно до вимог ч. 1 ст. 494 МК України.

28.02.2020 позивачу надіслане запрошення з метою надання пояснень щодо митного оформлення спірного автомобіля, яке позивач отримала 04.03.2020. 26.03.2020 позивачу надісланий протокол про ПМП № 0304/10200/20, де у листі ОСОБА_1 повідомлено про розгляд справи про ПМП 28.04.2020 о 10:30 год та роз`яснювались всі права, передбачені ч. 4 ст. 494, ст. 498 МК України. Зазначений лист повернувся митниці не врученим у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно до ч. 8 ст. 494 МК України протокол вважається врученим навіть якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за ПМП, не перебувала за повідомленою нею адресою або місце проживання чи фактичного перебування, назване нею, є недостовірним. 29.04.2020 позивачу надіслана постанова у справі про ПМП від 28.04.2020 № 0304/10200/20, конверт із супровідним листом та постановою 09.06.2020 повернуто до митниці у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Таким чином, митницею були вжиті всі заходи з метою ознайомлення позивача із протоколом про ПМП, роз`яснення її прав, передбачених ч. 4 ст. 494, ст. 498 МК України, повідомлення про дату розгляду справи про ПМП, бути присутнім під час розгляду справи, своєчасного отримання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважають, що позивач свідомо ухилялась від отримання надісланих митницею листів, так як усвідомлювала, що відносно неї проводилась перевірка та встановлений факт надання недостовірної інформації щодо фактурної вартості спірного транспортного засобу та, як наслідок, намагалася уникнути адміністративної відповідальності. Тому, відповідач дотримався вимог закону щодо здійснення провадження у справі про ПМП, розгляду справи у відсутність позивача, оскільки останній були створені всі умови для реалізації нею свого права на надання пояснень та особисту участь під час розгляду справи про ПМП, але вона його не використала.

Північна митниця Держмитслужби вважає, що постанова у справі про ПМП відносно позивача прийнята правомірно та є обґрунтованою, а тому відсутні підстави для скасування або зміни цієї постанови. А всі доводи та твердження позивача є сумнівними та такими, що суперечать один одному, не підтверджуються жодним доказом та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Ухвалою судді від 04.09.2020 задоволено клопотання представника позивача Капари В.І. про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Із протоколу про порушення митних правил № 0304/10200/20 від 26.03.2020 слідує, що 14.03.2017 ВМО №1 митного поста «Чернігів-вантажний» Чернігівської митниці ДФС до митного оформлення була прийнята електронна митна декларація типу «ІМ 40 ДЕ» №UA102150/2017/200906 на товар «легковий автомобіль марки MERCEDES - BENZ, модель - GLK200 CDI, кузов - НОМЕР_1 , робочий об`єм циліндрів двигуна - 2143 куб.см., календарний рік виготовлення -2012, бувший у використанні, колір - білий». Відповідно до граф 8,9 декларації одержувачем товару та особою відповідальною за фінансове врегулювання зазначено гр.. ОСОБА_1 .

Попередньо 04.03.2017 зазначений автомобіль було переміщено через митний кордон України, в зоні діяльності Волинської митниці ДФС на підставі митної декларації типу «ІМ 40 ЕЕ» № 102150/2017/080246.

Для здійснення митних процедур по митному оформленню товару було надано електронні копії наступних документів, зазначених в гр. 44 митної декларації №UA 102150/2017/200906: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 та № OB-S-0-061/17-00109 від 02.03.2017, оформлених на ім`я ОСОБА_1 , акту про проведення митного огляду №205010/2017/010040 від 04.03.2018, сторінок паспорта серія НОМЕР_3 та картки платника податків та купчої Kaufvertrag zwischen Verbrauchern den Verkauf eines gebrauchten Fahrzeuges (Договір купівлі між двома споживачами щодо продажу вживаного транспортного засобу) без номеру, датований 02.03.2017, відповідно до якого продавцем транспортного засобу «MERCEDES-BENZ», модель - GLK200 CDI, кузов - НОМЕР_1 » виступає «Auto-Klassik An&Verkauf» Lissaboner Str, 2 53117 Bonn, а покупцем ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , з зазначенням вартості -12700 євро.

Відповідно до інформації митних органів Федеративної Республіки Німеччини, яка надійшла за запитом Чернігівської митниці ДФС листом Держмитслужби України від 20.02.2020 № 20-01/20-02-01/7.11/172, митне оформлення у режимі експорту транспортного засобу «MERCEDES-BENZ, модель - GLK200 CDI, кузов - НОМЕР_1 » проведено митними органами Федеративної Республіки Німеччини за експортною митною декларацією від 02.03.2017 №17DE61Е0, відповідно до якої експортером та декларантом зазначеного транспортного засобу виступає ОСОБА_2, АДРЕСА_2 , отримувачем транспортного засобу - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , вид діяльності кінцева купля/продаж, сума рахунку складає 17300 євро, що на момент митного оформлення, відповідно до курсу валют НБ України складало 496123,83 грн.

За митною декларацією № «ІМ 40 ДЕ» № UA102150/2017/200906, згідно гр.. 43, вартість товару визначено за 1 методом - ціною договору (контракту) ст.. 57 МК України, а саме 12700 євро, що на момент митного оформлення, відповідно до курсу валют НБУ складало 364206,51 грн.

Відповідно до розрахунків наданих службовою запискою УКМВКПТ та ПН Північної митниці Держмитслужби від 02.03.2020 № 7.11-15-01/235 загальна різниця митних платежів, з урахуванням інформації наданої митними органами Федеративної Республіки Німеччини, становить 42213,54 грн.

Таким чином, гр.. ОСОБА_1 вчинила протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в розмірі 42213,54 грн шляхом надання митному органу документів, що містять неправдиві дані необхідні для визначення митної вартості товару (а.с. 50-52).

В.о. начальника Північної митниці Держмитслужби Коростовським П.А. 28.04.2020 прийнято постанову в справі про порушення митних правил № 0304/10200/20, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, а саме: вчинення протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів у розмірі 42213,54 грн шляхом надання митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару «автомобіль MERCEDES-BENZ, модель- GLK200 CDI, кузов - НОМЕР_1 » та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 126640,62 грн (а.с.54-55).

Відповідно до ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної - у формі умислу.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно ч.1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 5 ст. 265 МК України передбачено, що декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Відповідно до ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Відповідно до п. 4 ч.8 ст. 257 МК України, до декларації декларантом вносяться відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 5 ст. 266 МК України визначено, що особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Аналізуючи зміст нормативного регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 МК України, передбачає, з-поміж іншого те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі). Об`єктивна сторона правопорушення, відповідальність за яке встановлено наведеною правовою нормою, полягає у поданні неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості.

Отже, зовнішній прояв (винного, протиправного) діяння, передбаченого ст. 485 МК України, обов`язково повинен поєднуватися з умислом суб`єкта його вчинення на посягання на охоронювані законом суспільні відносин (визначений законом порядок сплати податків та зборів).

Тобто, для притягнення до відповідальності у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 МК України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

За приписами ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У силу вимог ч. 3 ст. 335 МК України, разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до ст. 53 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З досліджених судом доказів, зокрема митної декларації ІМ 40 ДЕ № UA102150/2017/200906, вбачається, що ОСОБА_7 доручила митному брокеру ОСОБА_3 здійснити декларування автомобіля MERCEDES - BENZ, модель - GLK200 CDI, кузов - НОМЕР_1 , надавши їй пакет документів, що зазначені у протоколі про порушення митних правил № 0304/10200/20, в тому числі і договір купівлі-продажу транспортного засобу з зазначеню вартістю 12700 євро.

Відтак, з огляду на вищезазначене, судом не встановлено, що позивач з метою ухилення від сплати митних платежів надала митному органу документи, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначенні митної вартості товару, тому в її діях відсутній склад правопорушення передбаченого ст. 485 МК України.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04 грудня 2018 року у справі №461/3158/18 та у справі №640/3257/17, від 14 березня 2019 року у справі №569/16121/15-а, від 14 травня 2019 року у справі №334/1738/16-а (2-а/334/124/16).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, суд вважає, що відсутність у діях ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, тому оскаржувана постанова є протиправною, підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 52, 248, 257, 264-266, 335, 485, 489, 495, 523-527, 529-531 МК України, ст.ст. 90, 94, 241-246, 250, 257, 262, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 ) до Північної митниці Держмитслужби (14017, м. Чернігів, проспект Перемоги, 6, код ЄРДПОУ 43332675) про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних прав - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил 0304/10200/20 від 28.04.2020, винесену виконуючим обов`язки начальника Північної митниці Держмитслужби Коростовським Петром Анатолійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст.. 485 МК України та накладення на неї стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 126640,62 грн, провадження в справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В. Яременко