Справа № 520/1651/2020
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 р. Справа № 520/1651/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 12.03.2020 по справі № 520/1651/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати в день звільнення 18.10.2016 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні відпуски за 2015 рік - 7 діб відпустки; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпуски за 2015 рік - 7 діб відпустки; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу пов`язану з підготовкою справи до розгляду в суді у розмірі 3200 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії та бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати в день звільнення 18.10.2016 на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні відпуски за 2015 рік - 3 доби відпустки.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпуски за 2015 рік - 3 доби відпустки.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1600 (одна тисяча шістсот гривень) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, ).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги про зобов 'язання виплати позивачу компенсації за невикористані дні відпустки за 2015 рік невірно застосував до даних правовідносин норми КЗпП України, Закон України "Про відпустки" та Порядок № 100. Стверджує, що питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 розділу III Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Пунктом 8 розділу III Порядку № 260 установлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. З наведеного вбачається, що в році звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на чергову оплачувану відпустку чи її частину, що не була використана тільки в попередньому році. Оскільки позивач був звільнений наказом ГУНП в Харківській області від 18.10.2016 № 393 о/с, то він мав право на отримання грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку, тобто тільки за 2016 рік. Отже передбачене право на отримання грошової компенсації гарантується поліцейським, які звільняються зі служби у поліції, виключно за відпустку, яку ними не використано в році звільнення.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом ГУНП в Харківській області № 27 о/с від 07.11.2015 позивача призначено начальником відділення (у складі слідчого відділу) Орджонікідзевського відділу поліції (м. Харків) Головного управління Національної поліції в Харківській області, та присвоєно спеціальне звання "майор поліції".

Наказом ГУНП в Харківській області від 11.02.2016 № 36 о/с у зв`язку з реорганізацією ГУНП в Харківській області, позивача призначено начальником слідчого відділення Орджонікідзевського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Наказом від 18.10.2016 № 393 о/с позивач був звільнений з Національної поліції України за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням).

Учасниками справи не оспорюється, що позивач звернувся із запитом до відповідача щодо надання інформації про грошове забезпечення, яке він отримував щомісяця за весь час проходження служби в ГУНП в Харківській області, а також відомостей щодо надання позивачеві відпусток за весь час проходження служби.

Листом від 10.09.2019 №Б-79зі/119-12/01-2019 ГУНП в Харківській області повідомило позивача, що згідно обліків УКЗ ГУНП в Харківській області ОСОБА_1 перебував в черговій щорічній оплачуваній відпустці за 2016 рік з 05.09.2016 до 16.10.2016 (наказ ГУНП в Харківській області від 18.11.2016 №461 о/с).

Стверджуючи про те, що в порушення вимогам ст. 116 КЗпП ГУНП в Харківській області не здійснило нарахування грошового забезпечення в день звільнення 18.10.2016 всіх сум, що належать йому до виплати, а саме не здійснено нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні відпуски за 2015 рік - 7 діб відпустки, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції врахував, що з огляду на не врегулювання положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Порядку № 260 питання компенсації невідбутої частини відпустки поліцейському за минулі роки, при вирішенні вказаного питання підлягають застосуванню приписи КЗпП України, Закону України "Про відпустки", Порядку № 100. Суд першої інстанції дійшов висновку, що компенсація за невикористані щорічні та додаткові відпустки не обмежується тільки роком звільнення поліцейського та поширюється на роки, що передували звільненню.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Закон України "Про Національну поліцію" визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. За поліцейськими, які тимчасово проходять службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України. Поліцейські, відряджені до інших органів державної влади, установ, організацій та прикомандировані відповідно до цього Закону, отримують грошове забезпечення, враховуючи посадовий оклад за посадою, яку вони займають в органі, установі чи організації, до якої вони відряджені, а також інші види грошового забезпечення, визначені цим Законом. Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260.

Так, положення Порядку № 260 визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 3 визначено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 8 розділу ІІІ установлено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Отже, компенсація за невикористані відпустки за попередні роки, не за рік звільнення, поліцейським при звільненні відповідно до приписів Порядку № 260 не передбачена.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02.07.2020 по справі № 825/1038/16.

Таким чином, враховуючи, що рік звільнення позивача є 2016 рік, підстави для нарахування і виплати позивачу компенсації за невикористану відпустку у 2015 році відсутні.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу при звільненні виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 2016 рік.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на положення КЗпП України, оскільки за загальним правилом, пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться у спеціальному законі.

Так, спеціальними нормами, що регулюють правовідносини позивача із відповідачем щодо питань виплати грошової компенсації за невикористану відпустку при звільненні є Закон України "Про Національну поліцію" № 580-VIII, Порядок № 260.

Питання виплати грошової компенсації за невикористану частину відпустки поліцейським, які звільняються, врегульовані нормами пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, які є спеціальними за своєю правовою природою та саме зазначені норми підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

На підставі викладеного колегія суддів вказує, що внаслідок неврахування зазначених вище обставин суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, з огляду на що оскаржуване рішення підлягає скасуванню відповідно до положень ст. 317 КАС України з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції (крім витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень, що не підлягає відшкодуванню з огляду на приписи ст. 139 КАС України), судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2020 по справі № 520/1651/2020 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді А.М. Григоров Н.С. Бартош