Справа № 520/9398/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 р. Справа № 520/9398/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, по справі № 520/9398/2020

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - ГУПФУ в Харківській області, пенсійний орган, відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням вимог ч. 1 ст. 27 та вимог ч. 2 ст. 40 цього Закону, а також вимог ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням вимог ч. 1 ст. 27 та вимог ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком (2017- 2019 pp., а саме 7763,17 грн), а також з урахуванням вимог ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, виходячи з його середньомісячного заробітку у зоні відчуження за період з 01.05.1987 року по 30.04.1988 року, із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії 2,38925 починаючи з 18.05.2020 року та виплатити різницю між фактично отриманою та призначеною пенсією.

В обґрунтування позовних вимог посилається на протиправність відмови відповідача в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за змістом яких при призначенні йому пенсії за віком має бути застосовано показник середньомісячної заробітної плати, з якої сплачено страхові внески, за 2017-2019 роки у розмірі 7763,17 грн та індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення 2,38925 (з урахуванням середньомісячного фактичного заробітку за період його роботи на територіях радіоактивного забруднення), яка викладена в листі від 17.06.2020 року із посиланням на те, що розмір його пенсії начебто зменшується.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року по справі № 520/9398/2020, прийнятому за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року по справі № 520/9398/2020 та винести нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги наводить пояснення та доводи, які за змістом відповідають тим, що викладені у позові, додавши, що суд першої інстанції допустив надмірний формалізм, зазначивши про недотримання порядку звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії. Із посиланням на ч. 2 ст. 8 КАС України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практик Європейського суду з прав людини», ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стверджує про необхідність ефективного захисту його прав та охоронюваних законом інтересів та помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою не встановленого зразка.

Відповідач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що пенсія ОСОБА_1 перерахована та виплачується з додержанням вимог чинного законодавства. Зазначив, що розмір пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2020 року складає 4176, 90 грн. (основний розмір пенсії 2620,80 грн. + додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЄС 379,60 грн. + державна адресна допомога інваліду 2 групи 1176,50 грн), яку обчислено на підставі довідки від 08.08.2012 № 212-3966 з урахуванням заробітної плати за період роботи у зоні ЧАЕС травень 1987 року - квітень 1988 року (за 12 місяців) та коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії по інвалідності 2,38925. Пояснив, що у травні 2020 року відділом з питань перерахунків пенсій №28 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було проведено попередній перерахунок пенсії ОСОБА_1 через перехід з пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків, призначеної згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за віком, обчислену згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно якого пенсію за віком ОСОБА_1 обчислено як працюючій особі із середньомісячної заробітної плати 8493,30 грн. (із урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 7763,13 грн.) за період роботи з 01.07.2000 року по 27.05.2002 року, з 01.07.2002 року по 31.10.2010 року, з 01.06.2012 року по 19.08.2018 року, з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.02.2020 року по 30.04.2020 року за даними персоніфікованого обліку, виходячи із коефіцієнту заробітної плати 1,09405, загального стажу роботи 38 років 14 днів (стаж роботи 37 років 14 днів + додаткові роки за Списком 1 - 1 рік), який зараховано по 30.04.2020 року, у зв`язку з чим, загальний розмір пенсії за віком склав 3259,67 грн. Таким чином, вважає проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 недоцільним, оскільки розмір пенсії за віком обчисленої згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (із застосуванням заробітної плати обчисленої на умовах пункту 2 статті 40 Закону) є меншим ніж заявник отримує на даний час.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою від 18.05.2020 року, в якій просив призначити пенсію за віком на загальних підставах відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто 2017-2019 роки (7763,17 грн.) відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а також з урахуванням фактичного заробітку за період перебування в зоні радіоактивного забруднення з 15.04.1987 року по 20.05.1988 року відповідно до положень Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с.16).

17.06.2020 року листом №2000-0202-8/35132 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлено позивача про те, що він отримує пенсію по інвалідності 2 групи, призначену за нормами Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.02.1992 року. Зазначено, що розмір пенсії позивача з урахуванням державної адресної допомоги (1176,50 грн.) з 01.12.2010 року складає 4176,90 грн. (1638,00 грн. * 255%).

З посиланням на статтю 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, статтю 27 Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування роз`яснено порядок обчислення середньомісячного заробітку при призначенні пенсії за віком та повідомлено, що частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Враховуючи, що згідно з розрахунками, попередньо проведеними на підставі матеріалів пенсійної справи, перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на дату звернення призведе до зменшення розміру пенсії (станом на 01.05.2020 року розмір пенсії склав би 3639,27 грн.) призначення пенсії за віком є для позивача недоцільним.

Вважаючи протиправною відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням вимог ч. 1 ст. 27 та вимог ч. 2 ст. 40 цього Закону, а також вимог ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у відповідача правових підстав для переведення з одного виду пенсії на інший, з огляду на те, що ОСОБА_1 подав до пенсійного органу заяву про переведення з одного виду пенсії на інший в довільній формі, яка не передбачена чинним законодавством.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Положеннями статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 2 Закону № 1788-XII визначені види пенсій: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Аналогічні приписи закріплено і у статтях 9, 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 6 Закону № 1788-XII, особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором, за винятком пенсій інвалідам внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби, або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи з виконанням інтернаціонального обов`язку.

Статтею 15 Закону № 1788-XII визначено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом Української РСР "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Пунктом 13 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV встановлено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст. 27 Закону № 1058-IV, розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при призначенні пенсії за віком враховуються такі сладові як розмір пенсії, у гривнях; заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Слід зауважити, що Законом № 1058-IV не передбачено, що в разі переведення особи, пенсію якій призначено відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", на пенсію за віком, розмір останньої повинен обчислюватися при застосовуванні коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії по інвалідності 2,38925.

Пільги по обчисленню середньомісячного заробітку особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначено ст.57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно якої обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Якщо особа, яка звернулася за пенсією, пропрацювала на територіях радіоактивного забруднення: - менше 12 місяців, - середньомісячний заробіток визначається шляхом поділу загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на кількість цих місяців; - не менше 30 календарних днів у двох місяцях, - середньомісячний заробіток визначається за будь-які фактично відпрацьовані 30 календарних днів роботи; - менше місяця, - середньомісячний заробіток визначається за цей календарний місяць з додаванням до заробітку на основній роботі.

Порядок обчислення середньомісячного заробітку для призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, визначається Кабінетом Міністрів України.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році, а також в евакуації населення на добровільній безплатній основі і стали особами з інвалідністю внаслідок Чорнобильської катастрофи, що підтверджено відповідними документами, пенсія по інвалідності за їх бажанням обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини склались внаслідок різного тлумаченнями сторонами у справі переліку складових, які враховуються при призначенні пенсії за віком.

Так, позивач вважає, що серед інших показників при визначенні заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії відповідач повинен врахувати і індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії, який дорівнює 2,38925.

Водночас, норми Закону № 1058-IV не містять положень, які б зобов`язували відповідача при переведенні позивача з пенсії по інвалідності згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на пенсію за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" враховувати пільги щодо обчислення середньомісячного заробітку, визначених статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та застосовувати коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Слід зауважити, що жоден нормативно-правовий акт не передбачає такого алгоритму дій для пенсійного органу при призначенні пенсій громадянам України, як одночасне застосування положень Закону № 1058-IV та Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з найбільш сприятливих показників для особи

При цьому, в силу положень ч.1 ст. 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

У свою чергу, гарантії щодо врахування для обчислення розміру пенсії заробітної плати, отриманої пенсіонером за час перебування у зоні відчуження (у т.ч., у кратному розмірі), встановлені статтями 54, 57 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Порядком обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.11 №1210, передбачені саме для розрахунку пенсії по інвалідності, призначення якої відбувається згідно з нормами Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З огляду на наведені положення пенсійного законодавства, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про можливість призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням вимог ч. 1 ст. 27 та вимог ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, при одночасному врахуванні вимог ч.ч. 1-3 ст. 57 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з його середньомісячного заробітку у зоні відчуження за період з 01.05.1987 року по 30.04.1988 року, із застосуванням індивідуального коефіцієнту заробітку для обчислення пенсії 2,38925.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 на даний час отримує пенсію згідно Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та її розмір є більшим, ніж розмір пенсії за віком, що може бути призначений за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Так, згідно наявного в матеріалах справи протоколу призначення та виплати пенсії від 25.06.2019 року, з 01.12.2019 року пенсія позивача перерахована на підставі ст. 54 Закону України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та складає 4176,90 грн (а.с.19).

Також, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу пенсійний орган пояснив, що розмір пенсії ОСОБА_1 станом на червень 2020 року складає 4176, 90 грн. (основний розмір пенсії 2620,80 грн. + додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЄС 379,60 грн. + державна адресна допомога інваліду 2 групи 1176,50 грн.). Пенсію заявника обчислено з урахуванням заробітної плати за період роботи у зоні ЧАЕС травень 1987 року - квітень 1988 року (за 12 місяців) на підставі довідки від 08.08.2012 № 212-3966 (коефіцієнт заробітної плати 2,38925).

У травні 2020 року відділом з питань перерахунків пенсій №28 управління застосування пенсійного законодавства головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області було проведено попередній перерахунок пенсії ОСОБА_1 через перехід з пенсії по інвалідності в розмірі фактичних збитків, призначеної згідно Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за віком обчислену згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За попереднім розрахунком (із застосуванням заробітної плати обчисленої на умовах пункту 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») пенсію за віком ОСОБА_1 обчислено як працюючій особі із середньомісячної заробітної плати 8493,30 грн. (із урахуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії - 7763,13 грн.) за період роботи з 01.07.2000 року по 27.05.2002 року, з 01.07.2002 року по 31.10.2010 року, з 01.06.2012 року по 19.08.2018 року, з 01.05.2019 року по 31.12.2019 року, з 01.02.2020 року по 30.04.2020 року за даними персоніфікованого обліку, при застосування коефіцієнту заробітної плати 1,09405, загального (повного) стажу роботи 38 років 14 днів (стаж роботи 37 років 14 днів + додаткові роки за Списком 1 - 1 рік), та зарахованому стажу по 30.04.2020.

Так, розрахунок пенсії за віком станом на травень 2020 року має наступні складові:

Середньомісячний заробіток для обчислення 8493,30 грн.

Коефіцієнт стажу 0,38000 - 456 міс.

Розмір пенсії за віком 3227,45 грн.

Доплата за понаднормативний стаж (за 3 роки) 32,22 грн.

Загальний розмір пенсії за віком 3259,67 грн.

Додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС 379,60 грн.

Таким чином, розмір пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та наданого розрахунку становить 3639,27 грн.

Отже, колегія суддів зауважує, що розмір пенсії за віком, обчисленої згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в сумі 3639,27 грн є меншою ніж позивач отримує згідно з Законом України "Про статус i соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка становить 4176, 90 грн.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10)своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність в даному випадку порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів ОСОБА_1 , та, як наслідок, відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване судове рішення, висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 дійшов із посиланням на подання позивачем заяви про переведення з одного виду пенсії на інший в довільній формі, однак у спірних відносинах відмова була мотивована недоцільністю проведення зазначеного перерахунку, з огляду на менший розмір пенсії згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування ніж той, що отримує ОСОБА_1 на підставі Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, отже, з інших підстав ніж це встановлено судом першої інстанції, що свідчить про неповне з`ясування обставин у справі.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції про відмоу в задволенні позову підлягає зміні з підстав та мотивів його прийняття.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч.4 ст.241, ст.ст. 243, 250, 268 - 273, 276, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 326 - 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2020 по справі № 520/9398/2020 - змінити з підстав та мотивів його прийняття, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова