Справа № 726/1008/20
Суддя: Мілінчук С. В.
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/1008/20
Провадження №2-а/726/45/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., ри секретарі Адрамчук Н.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ТОВ «Санрайз-Стиль» в особі ОСОБА_1 до державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Облучинського Валентина Мирославовича, Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України про визнання дій протиправними та скаcування постанови про накладення адміністративного стягнення, суд-

ВСТАНОВИВ :

ТОВ «Санрайз-Стиль», в особі ОСОБА_1 , звернулось до суду із позовом до відповідачів в якому вказує, що згідно постанови Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Облучинського Валентина Мирославовича від 09.07.2020 р. за №430-ДК/0143По/08/01-20 про накладення адміністративного стягнення на нього, його, як керівника ТОВ «Санрайз-Стиль» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Вказує на те, що його, як керівника визнано винним в тому, що він порушив вимоги ст.ст.125, 126 та п.«б» ст.211 Земельного кодексу України, оскільки ТОВ «Санрайз-Стиль» самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки за кадастровим номером :54:002:0008 площею 140,4866 га, шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарської культури пшениці, яка перебуває в постійному користуванні Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства Карпатського регіону НААН України. Вказаними діями, підприємство заподіяло матеріальної шкоди у розмірі 66616,57 гривень.

Позивач зазначає, що підприємство «Санрайз-Стиль» не має жодного відношення до вказаної земельної ділянки, ніколи не обробляло та не засіювало її, не вело будь-якої господарської діяльності на ній. Зазначає, що він не був присутнім при розгляді справи та складанні постанови, взагалі не знав про її існування. Для нього стало неочікуваним притягнення до відповідальності за діяння, якого він не вчиняв.

Враховуючи викладене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Облучинського Валентина Мирославовича від 13.07.2020 р. за № 430-ДК/0143По/08/01-20 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ТОВ «Санрайз-Стиль» в особі ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області подав до суду відзив на позов, де зазначають, що в ході перевірки, здійсненої державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області було встановлено, що ТОВ «Санрайз-Стиль» в особі керівника ОСОБА_1 самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки площею 40 га, шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарських культур пшениці. Враховуючи такі дії, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП. Разом із тим наголошує, що Буковинська державна сільськогосподарська дослідна станція інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України не є законним користувачем вказаних земельних ділянок, а тому не мала повноважень укладати правочини щодо них. Вважає оскаржувану постанову законною та просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив, представник позивача наголошує, що відповідачами було порушено порядок проведення перевірки у сфері господарської діяльності, а тому винесені постанови за наслідками таких перевірок не можуть бути законними.

Наголошує, що ТОВ «Санрайз-Стиль» в особі керівника ОСОБА_1 не має будь-якого стосунку до обробітку вказаних земельних ділянок, ніколи не використовувала їх у своїй господарської діяльності, причини притягнення керівника підприємства до адміністративної відповідальності є невідомими, а сам факт такого притягнення є незаконним.

Окрім того спростовує посилання представника відповідача про незаконність користування земельними ділянками Буковинською державною сільськогосподарською дослідною станцією інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення аналогічні викладеним у позові та відповіді на відзив, позовні вимоги підтримав, просив скасувати оскаржувану постанову.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з мотивів викладених ним у відзиві на позов.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що між ним та Буковинською державною сільськогосподарською дослідною станцією інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України було укладено договір контрактації сільськогосподарської продукції та саме він здійснював обробіток вказаних земельних ділянок, відповідно до умов договору. Зазначає, що йому невідомі причини, з яких ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки. ОСОБА_2 вказав також , що він брав техніку для оброблення земель у позивача.

Суд, вивчивши заяву позивача, вислухавши пояснення сторін, встановивши належність, допустимість та достовірність доказів, які мають значення для правильного вирішення справи, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність скасування постанови про накладення адміністративногостянення з наступних підстав.

Судом встановлено, що державним інспектором з контролю за використанням та охороною земель було складено:

- акт обстеження земельної ділянки № 430-ДК/0069/АО/10/01-20 від 09.07.2020 року по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :54:002:0008 (державної форми власності), в ході якого (планова перевірка) виявлено, що ТОВ «Санрайз стиль», в особі керівника ОСОБА_1 , самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки площею 40 га, шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарської культури пшениці, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 та п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України;

- припис № 430-ДК/0154Пр/03/01-20 від 10.07.2020 року керівнику ТОВ «Санрайз стиль» Іл`юку О.Д., яким зобов`язано останнього у 30-тиденний термін із дня отримання припису усунути вказане порушення, шляхом звільнення частини самовільно зайнятої земельної ділянки кадастровий номер :54:002:0008, площею 40 га;

- акт перевірки дотримання виконання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки № 547ДК/416/АП/09/01-20 від 14.08.2020 року де зазначено, що ТОВ «Санрайз стиль», в особі керівника ОСОБА_1 , виконала умови припису № 430-ДК/0154Пр/03/01-20 від 10.07.2020 року та звільнила частину земельної ділянки з кадастровим номером :54:002:0008, площею 40 га, шляхом збору урожаю;

- протокол у справі про адміністративне правопорушення № 430-ДК/0151/07/01-20 від 10.07.2020 року, яким встановлено, що 09.07.2020 року ТОВ «Санрайз стиль», в особі керівника ОСОБА_1 , самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки, з кадастровим номером :54:002:0008, площею 40 га, яка перебуває у постійному користуванні Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станція інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України, шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарської культури пшениці, чим порушено вимоги ст.ст. 125, 126 та п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України, за що наступає адміністративна відповідальність, передбачена ст. 53-1 КУпАП;

- постанову про накладення адміністративного стягнення № 430-ДК/0143По/08/01-20 від 13.07.2020 року, ТОВ «Санрайз стиль», в особі керівника ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 350,00 гривень за порушення вимог ст.ст. 125, 126 та п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України, а саме у тому, що 09.07.2020 року ТОВ «Санрайз стиль», в особі керівника ОСОБА_1 , самовільно зайняло та використовує частину земельної ділянки, з кадастровим номером :54:002:0008, площею 40 га, яка перебуває у постійному користуванні Буковинської державної сільськогосподарської дослідної станція інституту сільського господарства Карпатського регіону національної академії аграрних наук України, шляхом її обробітку, посіву та вирощування сільськогосподарської культури пшениці. Матеріальна шкода складає 66616,57 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАУ України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 75, 76 КАС України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У оскаржуваних постановах зазначено, що позивачем порушено вимоги ст. 125, 126 ЗК України.

Статтею 125, 126 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Поняття самовільного зайняття земельної ділянки розкривається у ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» та включає у себе будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 53-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки. Суб`єктом даного правопорушення є фізичні та посадові особи. Таким чином, для притягнення осіб до відповідальності, окрім інших обставин, необхідним є встановлення належного суб`єкта правопорушення.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Оцінюючи правомірність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП варто вказати, що жодний процесуальний документ, ( акт обстеження земельної ділянки, припис, акт перевірки дотримання виконання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки, протокол у справі про адміністративне правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення) наданий позивачем у якості доказу, не підписаний ОСОБА_1 . Матеріали справи, а також складені процесуальні документи також не містять будь-яких пояснень ОСОБА_1 стосовно виявлених порушень земельного законодавства. Відсутні також і підписи ОСОБА_1 на складених процесуальних документах або відомості про відмову у їх підписанні.

Досліджені обставини, ставлять під сумнів присутність ОСОБА_1 при встановленні відповідачем порушень земельного законодавства, повідомлення його про проведення перевірки та інших дій, в тому числі і щодо розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови. За таких обставин, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати свої поснення, клопотання, заперечення, докази, тощо, таким чином був фактично позбавлений права на захист від обвинувачення. Такими діями, відповідач порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Разом із тим, досліджуючи належність, допустимість, достовірність та достатність наявних у матеріалах справи доказів, судом не може бути констатовано про порушення ОСОБА_1 вимог земельного законодавства та ст. 53-1 КУпАП. Зважаючи на пояснення представника позивача, а також свідка ОСОБА_2 , який вказав, що саме він обробляв вищевказану земельну ділянку на підставі договору контрактації сільськогосподарської продукції від 03.08.2018 року (копію якого він надав суду), виникають сумніви щодо встановлення вини ОСОБА_1 у інкримінованому йому правопорушенні. Будь-які інші докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого 53-1 КУпАП у матеріалах справи відсутні.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення. Приймаючи рішення, суду необхідно керуватись п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», яким визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, порушивши порядок розгляду справи, не відібравши у ОСОБА_1 жодних пояснень, не повідомивши його про ініціювання провадження у справі про адміністративне правопорушення, тим самим позбавивши його права на захист, не з`ясувавши передбачених ст. 280 КУпАП обставин, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності. Судом не встановлено підстав для визнання ОСОБА_1 суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, за умов невиконання посадовою особою нормативних актів, що регулюють провадження у справах, щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності, враховуючи, що невиконання вказаних приписів тягне за собою можливість необґрунтованого та безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП, зважаючи на відсутність належних та достовірних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, беручи до уваги наявність обґрунтованих сумнівів у доведенні вини останнього, які трактуються на його користь та те, що його вина не випливає із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, суд приходить до висновку про необхідність оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.95, 116, 125 ЗК України, ст.ст.9, 53-1, 268, 271, 278, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 9, 72, 77, 78, 90, 194, 241-246, 250-251, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов задовоольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк для звернення до суду із позовом, визнавши причини його пропуску поважними.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства України про охорону земель у Чернівецькій області Облучинського Валентина Мирославовича від 13.07.2020 р. за № 430-ДК/0143По/08/01-20 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ТОВ «Санрайз-Стиль» в особі ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 53-1 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ТОВ «Санрайз-Стиль» в особі ОСОБА_1 за вчинення правопорушення передбаченого ст. 53-1 КпАП України закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого Апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складен 08.12.2020 року.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук