Справа № 160/16790/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2020 року Справа №160/16790/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про стягнення 227320,00 грн., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2020р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту та просить:

- стягнути з відповідача на користь позивача середнє грошове забезпечення за час затримки виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019р. у справі №160/5257/19 в частині негайного поновлення позивача на військовій службі за період з 10.12.2019р. по 11.08.2020р. у сумі 227320,00 грн.;

- зобов`язати відповідача сплатити з середнього грошового забезпечення у сумі 227320,00 грн. до податкового органу за рахунок бюджетних асигнувань єдиний соціальний внесок у сумі 50010,40 грн.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Згідно до п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту позовної заяви позивачем у позові не зазначено відомих номерів засобів зв`язку та офіційної електронної адреси або адреса електронної пошти відповідача в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що зазначені у позові юридична та фактична адреси відповідача не підтверджені жодними доказами та не зазначення позивачем засобів телефонного та електронного зв`язку відповідача позбавляє суд можливості повідомити відповідача про дату, час та місце судового розгляду справи через відсутність відповідного фінансування на поштові відправлення судів, а тому виконання наведених вимог (зазначення номерів телефону та засобів електронного зв`язку) є обов`язком для позивача згідно до вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.3 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що позовна заява має містити зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Окрім того, відповідно до п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, до позову не доданий обґрунтований розрахунок, суми яку позивач просить стягнути, не викладено обставин та не зазначено норм матеріального права, що регулюють питання розрахунку стягуваної суми у спосіб, наведений позивачем у позові в порушення вимог п.3, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і у позові не наведено обставин того, якою саме нормою матеріального права врегульовані вимоги про стягнення грошового забезпечення за затримку саме у виконанні судового рішення з урахуванням того, що ст. 236 Кодексу законів про працю України таких норм не містить, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

У позові не викладено обставин та не надано доказів на підтвердження застосування до даних правовідносин норм трудового законодавства (Кодексу законів про працю України), тоді як проходження військової служби врегульовується спеціальним законодавством.

У позові не викладено обставин та не обґрунтовані нормами матеріального права позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме: сплатити з середнього грошового забезпечення у сумі 227320,00 грн. до податкового органу за рахунок бюджетних асигнувань єдиний соціальний внесок у сумі 50010,40 грн. з урахуванням вимог ст.ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

За таких обставин, недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, шляхом надання до канцелярії суду адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням відомих засобів зв`язку та офіційної адреси електронної пошти відповідача;

- із наведенням обґрунтованого розрахунку, суми яку позивач просить стягнути, та зазначенням викладу обставин і норм матеріального права, що регулюють питання розрахунку стягуваної суми у спосіб, наведений позивачем у позові;

- із викладом обставин того, якою саме нормою матеріального права врегульовані вимоги про стягнення грошового забезпечення за затримку саме у виконанні судового рішення з урахуванням того, що ст. 236 Кодексу законів про працю України таких норм не містить;

- із викладом обставин та наданням доказів на підтвердження застосування до даних правовідносин норм трудового законодавства (Кодексу законів про працю України) тоді, як проходження військової служби врегульовується спеціальним законодавством;

- із викладом обставин та обґрунтуванням нормами матеріального права позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме: сплатити з середнього грошового забезпечення у сумі 227320,00 грн. до податкового органу за рахунок бюджетних асигнувань єдиний соціальний внесок у сумі 50010,40 грн. з урахуванням вимог ст.ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог п.2, п.3, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п. 2, п.3, п.5 ч.5 ст.160, ч.1 ст.169, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту про стягнення 227320,00 грн., зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

- із зазначенням відомих засобів зв`язку та офіційної адреси електронної пошти відповідача;

- із наведенням обґрунтованого розрахунку, суми яку позивач просить стягнути, та зазначенням викладу обставин і норм матеріального права, що регулюють питання розрахунку стягуваної суми у спосіб, наведений позивачем у позові;

- із викладом обставин того, якою саме нормою матеріального права врегульовані вимоги про стягнення грошового забезпечення за затримку саме у виконанні судового рішення з урахуванням того, що ст. 236 Кодексу законів про працю України таких норм не містить;

- із викладом обставин та наданням доказів на підтвердження застосування до даних правовідносин норм трудового законодавства (Кодексу законів про працю України) тоді, як проходження військової служби врегульовується спеціальним законодавством;

- із викладом обставин та обґрунтуванням нормами матеріального права позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача вчинити дії, а саме: сплатити з середнього грошового забезпечення у сумі 227320,00 грн. до податкового органу за рахунок бюджетних асигнувань єдиний соціальний внесок у сумі 50010,40 грн. з урахуванням вимог ст.ст. 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України, у відповідності до вимог п.2, п.3, п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням вимог ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва