Справа № 380/2271/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року справа №380/2271/20

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : представника відповідача Вільшинської О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 на захист прав дитини-інваліда ОСОБА_2 до Держави України в особі Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради про захист права приватної власності на соціальну допомогу,-

Встановив:

Позивач на захист прав дитини-інваліда ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить: визнати право приватної власності дитини-інваліда ОСОБА_2 на отримувані кошти соціальної допомоги дітям з інвалідністю та їх використання в його інтересах, що визначені ст. 23 "Конвенції про права дитини"; визнати незаконними (протиправними) дії Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради, за яких соціальна допомога дітям з інвалідністю, що отримується на дитину-інваліда ОСОБА_2 , враховується доходами при визначенні розміру допомоги на дітей одиноким матерям, а саме допомоги одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , і зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради утриматись від таких дій; стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради 45043,60 грн коштів на відшкодування шкоди, заподіяної дитині-інваліду ОСОБА_2 порушенням його права приватної власності на отримувані кошти соціальної допомогу дітям з інвалідністю та їх використання в його інтересах, що визначені ст. 23 "Конвенції про права дитини".

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що відповідачем порушено право приватної власності дитини-інваліда ОСОБА_2 на одержувану допомогу дітям з інвалідністю та її використання в його інтересах, що визначені ст. 23 Конвенції, оскільки при кожному перерахунку допомоги одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 останній здійснював розрахунок розміру допомоги "з урахуванням доходів з усіх джерел", включаючи допомогу дітям з інвалідністю, яка одержується на дитину-інваліда ОСОБА_2 зазначені перерахунки проводились в автоматичному режимі без звернення одинокої матері ОСОБА_1 .

Також зазначає, що 23.07.2019 позивач звернулась з заявою і декларацією до відповідача за перерахунком допомоги на дітей одиноким матерям (на дитину ОСОБА_3 ), зазначивши у декларації доходи (стипендію), що одержує дитина ОСОБА_3 після початку навчання у коледжі. При цьому, у декларації про доходи від 23.07.2019 не зазначена допомога на дітей з інвалідністю, яка одержується на дитину-інваліда ОСОБА_2 є його приватною власністю і має використовуватись в його інтересах.

Рішенням від 21.08.2019 відповідач відмовив у допомозі одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , здійснивши розрахунок її розміру "з урахуванням доходів з усіх джерел", включаючи не зазначену у декларації допомогу дітям з інвалідністю, яка одержується на дитину-інваліда ОСОБА_2 є його приватною власністю та має використовуватись в його інтересах, що визначені ст. 23 "Конвенції про права дитини".

Вказаними діями відповідач продовжує порушувати право приватної власності дитина-інваліда ОСОБА_2 на допомогу дітям з інвалідністю та її використання в його інтересах.

Як зазначає позивач, листом №1056/01.11 від 13.09.2019 відповідач повідомив, що відповідно до ст. 18-3 Закону № 2811-ХІІ та підзаконні акти, до сукупного доходу вашої сім`ї входить : державна соціальна допомога на дитину інваліда (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Однак з такими твердженнями відповідача ОСОБА_1 не погоджується, оскільки правила ст. 18-3 Закону №2811-ХІІ в частині врахування "сукупного доходу сім`ї" для визначення розміру допомоги на дітей одиноким матерям не відповідають правилам, які передбачені ст. 23 "Конвенції про права дитини".

Тривале незаконне (протиправне) порушення права приватної власності дитини-інваліда ОСОБА_2 на одержувану допомогу дітям з інвалідністю та її використання в його інтересах, що визначені ст. 23 "Конвенції про права дитини".

Просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, в якому проти позовних вимог заперечує повністю.

Зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради як одержувач державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_2 з надбавкою на догляд з 17.04.2007.

Право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років. Розмір отриманої державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_2 становив : у 2016 - 18530,10 грн; у 2017 - 21 660,30 грн; у 2018 - 23 681,80 грн; у 2019 - 25 393,00 грн; у період з січня 2020 по квітень 2020 - 10 022, 44 грн. За наданням допомоги одинокій матері на дитину ОСОБА_3 з заявою та декларацією про доходи та майновий стан осіб ОСОБА_1 зверталась : 26.01.2016, 27.01.2017, 14.08.2017, 28.02.2018, 23.07.2019 та 02.04.2020.

Згідно ст. 18-3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку), у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах І-IV рівнів акредитації - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перед місяцем звернення за призначенням допомоги.

Відповідач зазначає, що при призначенні державної соціальної допомоги одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 у сукупному доході сім`ї позивача врахована одержана державна соціальна допомога на дитину-інваліда за шість місяців, що передують місяцю звернення за призначенням цієї допомоги.

Відтак ,вважає позовні вимоги безпідставними та надуманими, просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подала відповідь на відзив, в якому зазначила, що поданий відповідачем відзив є безпідставний та необґрунтований.

Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечила, просила відмовити в повному обсягу.

Суд заслухав пояснення представника відповідача, вступне слово представника відповідача, з`ясував фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини та встановив таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради як одержувач державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_2 з надбавкою на догляд з 17.04.2007.

Позивач за наданням допомоги одинокій матері на дитину ОСОБА_3 зверталась до відповідача із заявами та деклараціями про доходи та майновий стан 26.01.2016, 27.01.2017, 14.08.2017, 28.02.2018, 23.07.2019 та 30.03.2020.

Відповідачем призначено державну соціальну допомогу одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 у сукупному доході її сім`ї позивача враховано одержана соціальна допомогу на дитину-інваліда за шість місяців, що передують місяцю зверненню за призначенням цієї допомоги.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача, оскільки останнім порушено право приватної власності дитини-інваліда ОСОБА_2 на одержувану допомогу дітям з інвалідністю та її використання в його інтересах, що визначені ст. 23 Конвенції, оскільки при кожному перерахунку допомоги одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 останній здійснював розрахунок розміру допомоги "з урахуванням доходів з усіх джерел", включаючи допомогу дітям з інвалідністю, яка одержується на дитину-інваліда ОСОБА_2 .

Надаючи правову оцінку діям відповідача, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.

Згідно ч.1 ст. 2 цього Закону державна соціальна допомога на дітей з інвалідністю віком до 18 років призначається у розмірі 70 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" надбавка на догляд на дитину з інвалідністю віком від 6 до 18 років призначається у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які не працюють, не навчаються (крім заочної форми навчання), не проходять службу, не займають виборну посаду і фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. Надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю віком до 18 років також призначається одному з батьків, усиновителів, опікуну, піклувальнику, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, у відпустці без збереження заробітної плати, у разі якшо дитина з інвалідністю потребує домашнього догляду, і вони фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю. одному з батьків, прийомних батьків, батьків-вихователів дитячого будинку сімейного типу, усиновителів, опікуну, піклувальнику надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю підгрупи А, а також одинокій матері (одинокому батьку) надбавка на догляд за дитиною з інвалідністю призначається не залежно від факту роботи, навчання, служби.

Державна соціальна допомога особам з інвалідністю з дитинства і дітям з інвалідністю віком до 18 років виплачується державними підприємствами і об`єднаннями зв`язку за місцем проживання особи з інвалідністю з дитинства або батьків, усиновителів, яким призначена допомога на дітей з інвалідністю.

Як встановлено з матеріалів справи, розмір отриманої державної соціальної допомоги дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_2 становив: у 2016 - 18530,10 грн; у 2017 - 21 660,30 грн; у 2018 - 23 681,80 грн; у 2019 - 25 393,00 грн; у період з січня 2020 по квітень 2020 - 10 022, 44 грн.

За наданням допомоги одинокій матері на дитину ОСОБА_3 з заявою та декларацією про доходи та майновий стан осіб ОСОБА_1 зверталась : 26.01.2016, 27.01.2017, 14.08.2017, 28.02.2018, 23.07.2019 та 30.03.2020.

Згідно ст. 18-3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми", допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку), у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх, професійно-технічних, а також вищих навчальних закладах І-IV рівнів акредитації - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців перед місяцем звернення за призначенням допомоги.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями п. 34 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми" від 27.12.2001 року № 1751, відповідно до якого середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та вищої освіти і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Відповідно до абз. 6 ч. 2 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" середньомісячний сукупний дохід сім`ї обчислений у середньому за місяць доходів усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги.

Прожитковий мінімум для сім`ї - визначена для кожної сім`ї залежно від її складу сума прожиткових мінімумів, розрахованих і затверджених відповідно до Закону України "Про прожитковий мінімум" для осіб, які належать до основних соціальних і демографічних груп населення (абз. 5 ст. 2 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми").

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги на підставі довідки про доходи і декларації про доходи та майновий стан осіб, що звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги. До складу сім`ї особи, що звертається за призначенням зазначеної допомоги, включаються чоловік (дружина); рідні, усиновлені та підопічні діти віком до 18 років, а також діти віком до 23 років, які навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах I-IV рівня акредитації і не мають власних сімей незалежно від місця проживання або реєстрації; неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи і проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; жінка та чоловік, які проживають однією сім`єю, не перебувають у шлюбі, але мають спільних дітей. До складу сім`ї не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні.

Методика обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України 486/202/524/455/3370 від 15.11.2001 р. та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 07.02.2002 р. за №112/6400.

У відповідності до підпункту 9.1 пункту 9 цієї Методики загальна сума сукупного доходу одержувачів допомоги включає в себе суму всіх доходів кожної особи, яка враховується при наданні допомоги, визначених на підставі наданих документів за останні 6 календарних місяців або два квартали, що передують місяцю звернення за призначенням соціальної допомоги, якщо інше не передбачено законодавством.

Види доходу, які входять до сукупного доходу сімей (одержувачів) зазначено в п.5 Методики, зокрема згідно з підпунктом 5.3 пункту 5 Методики, до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять: стипендії, пенсії, (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності), допомога на навчання, безпосередньо отримана особою від підприємства, установи чи організації, за винятком коштів, отриманих на умовах позики чи кредитів та щомісячні компенсаційні виплати. При цьому до сукупного доходу не включається відповідна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід. При зверненні за призначенням декількох видів допомоги, розмір яких визначається з урахуванням сукупного доходу, до сукупного доходу сім`ї входять розміри призначених на дату звернення зазначених видів допомоги, крім допомоги, для призначення якої обчислюється сукупний дохід.

Застосовуючи зазначені вище норми до правових відносин, що склалися між сторонами щодо урахування чи не урахування у сукупному доході сім`ї позивачки при призначенні державної соціальної допомоги одинокій матері допомоги на дитину-інваліда, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно було враховано допомогу на дитину-інваліда у сукупному доході сім`ї ОСОБА_1 при прийнятті рішення з питань призначенні державної соціальної допомоги одинокій матері.

Відтак позовні вимоги про визнання незаконними (протиправними) дій Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради, за яких соціальна допомога дітям з інвалідністю, що отримується на дитину-інваліда ОСОБА_2 , враховується доходами при визначенні розміру допомоги на дітей одиноким матерям, а саме допомоги одинокій матері ОСОБА_1 на дитину ОСОБА_3 , та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради утриматись від таких дій є безпідставними.

Щодо позовних вимог визнати право приватної власності дитини-інваліда ОСОБА_2 на отримувані кошти соціальної допомоги дітям з інвалідністю та їх використання в його інтересах, що визначені ст. 23 "Конвенції про права дитини" та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Стрийської міської ради 45043,60 грн коштів на відшкодування шкоди, заподіяної дитині-інваліду ОСОБА_2 порушенням його права приватної власності на отримувані кошти соціальної допомогу дітям з інвалідністю та їх використання в його інтересах, що визначені ст. 23 "Конвенції про права дитини" то такі також не підлягають до задоволення, оскільки дії відповідача є правомірними, вчинені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, суд -

Вирішив:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2020 року.

Суддя Гулкевич І.З.