Справа № 380/5415/20
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/5415/20 пров. № А/857/11438/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Затолочного В.С., Качмара В.Я.

з участю секретаря судового засідання Пильо І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року (суддя першої інстанції Кухар Н.А., м. Львів, повний текст складено 20.08.2020),

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не врахування при проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки;

зобов`язати відповдіача провести перерахунок з 01.01.2020 та провести виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми довічного грошового утримання з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 з врахуванням складової матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, що помісячно становить 2890,25 грн.

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки від 13.03.2020 №07.20/303/2020;

зобов`язати відповідача провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки від 13.03.2020 №07.20/303/2020 та провести виплату недоплаченої суми довічного грошового утримання з 19.02.2020, з врахуванням фактично перерахованих сум.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, котра полягала у не врахуванні при проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок з 01.01.2020 та провести виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми довічного грошового утримання з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 з врахуванням складової матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, що помісячно становить 2890,25 грн. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, котра полягала у не проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки від 13.03.2020 №07.20/303/2020. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки від 13.03.2020 №07.20/303/2020 та провести виплату недоплаченої суми довічного грошового утримання з 19.02.2020, з врахуванням фактично перерахованих сум. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1576 грн. судових витрат.

Не погодившись із таким рішенням його оскаржило Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що суддям у відставці, яким за їх зверненнями до 18.02.2020 проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2020 виходячи із розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VІ, перерахунок буде здійснюватися при збільшенні розміру суддівської винагороди після 18.02.2020.Судом неправомірно задоволено вимогу, щодо чергового перерахунку довічного грошового утримання суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки. Крім того, питання проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці може бути розглянуто тільки у разі збільшення розміру суддівської винагороди, після винесення рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, а саме після 18.02.2020. Однак, після 18.02.2020 не були прийняті нормативно-правові акти щодо зміни розміру складових такої винагороди. Оскільки, позивач вийшов у відставку 26.09.2016, тобото до 30.09.2016, положення пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 на нього не поширюються. Спірні правовідносини виникли не щодо визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а щодо перерахунку розміру раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Різниця у правах суддів, які вийшли у відставку до 30.09.2016, і суддів, які вийдуть у відставку, відпрацювавши в нових умовах, щонайменше через три роки після проходження кваліфікаційного оцінювання, має конституційну основу та випливає з різних вимог, за яких особа набуває (підтверджує) статус судді та у яких здійснюється правосуддя. Відтак, посада судді, який вийшов у відставку до 30.09.2016, не є відповідною, рівнозначною посаді судді того самого суду, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, підтвердив здатність здійснювати судочинство і продовжує працювати у цьому суді. Отже, для застосування ч. 4 ст. 142 Закону № 1402 з метою перерахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийшли у відставку до набрання чинності Законом № 1402, тобто до 30.09.2016, відповідною є посада судді, який працює в тому самому суді до п. 23 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 такий суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону № 2453. Судді, які виходили у відставку до 30.09.2016, не розраховували і не могли розраховувати на поширення на них нового розміру довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки не працювали за новими правилами, не отримували суддівську винагороду у розмірі, визначеному Законом № 1402. Крім того, з часу виходу у відставку розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача як судді у відставці періодично перераховувався і станом на 19.02.2020 складав 59 307, 93 грн., що становить 90% розміру суддівської винагороди. Тобто, підстави для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача відсутні.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 26 серпня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

У судовому засіданні позивач заперечила щодо задоволення апеляційних вимог. Представник відповідача Козуб О.А. підтримала вимоги апеляційної скарги та надала пояснення, аналогічні викладеним в ній.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 є суддею у відставці, що підтверджується посвідченням №01980. Зі штату Апеляційного суду Львівської області її було виведено наказом голови суду від 22.09.2016 №48-к.

Стаж роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 29 років 3 місяці 1 день

Нарахування та виплата довічного грошового утримання судді проводиться ОСОБА_1 з 23.09.2016 на умовах Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, Львівським апеляційним судом на ім`я позивача видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 10.01.2020 №07.20/26/2020. Вказана довідка видана позивачу на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів». На виконання постанови Шевченківського райсуду м.Львова від 24.11.2017 (справа 466/7812/17) зазначено, що з 01 січня 2020 року допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу становить 34683,00 грн., що помісячно становить 2890,00 грн.

06.02.2020 позивачу перераховано довічне грошове утримання з 01.01.20 без врахування допомоги на оздоровлення.

У зв`язку із зміною розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, Львівським апеляційним судом на ім`я позивача видано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 13.03.2020 №07.20/303/2020. Вказана довідка видана позивачу на підставі Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020. На виконання постанови Шевченківського райсуду м.Львова від 24.11.2017 ( справа 466/7812/17) зазначено, що з 01 січня 2020 року допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу становить 126120,00 грн., що помісячно становить 10510,00 грн.

Згідно з довідкою, станом на 18.02.2020 суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці складає 227 016,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 126 120 грн; доплата за вислугу років 100 896 грн; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді 0 грн; доплата за науковий ступінь 0, 00 грн; доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 0,00 грн; щомісячна доплата відповідно до частини шостої статті 135 Закону № 1402-VIII 0, 00 грн.

16.03.2020 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, до якої додав довідку від 13.03.2020 №07.20/303/2020, видану Львівським апеляційним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Однак перерахунок здійснено не було.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно вимог ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У пункті 6 ч.1 ст.92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

На момент виходу позивача у відставку право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці було гарантоване статтею 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 №2453-VI (надалі Закон №2453-VI), відповідно до частини першої якої судді, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України «Про державну службу» (3723-12) або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання.

Частиною третьою цієї статті визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII), який набрав чинності 30.09.2020.

У відповідності до частини четвертої статті 142 вказаного Закону у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Згідно частини п`ятої ст. 142 Закону №1402-VIII пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Отже, правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини третьої статті 135 Закону №1402-VIII базовий розмір посадового окладу судді становить:

1) судді місцевого суду 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року;

3) судді Верховного Суду 75 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Разом з цим, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №1402-VIII були передбачені певні особливості визначення розміру суддівської винагороди та щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, пунктом 22 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII було визначено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом.

Судді, які на день набрання чинності цим Законом пройшли кваліфікаційне оцінювання та підтвердили свою здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді, до 01.01.2017 отримують суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

До проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів» (пункт 23 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII).

При цьому, згідно з пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з тим, Законом України від 16.10.2019 №193-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування», який набрав чинності 07.11.2019, було виключено зазначені вище пункти 22, 23 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, якими було передбачено, що право на отримання суддівської винагороди у розмірах, визначених цим Законом, мають судді, які за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердили відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначені на посаду за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом; що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 право судді, який перебуває у відставці, на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією незалежності працюючих суддів. Щомісячне довічне грошове утримання це особлива форма соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню їх належного матеріального утримання, в тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді. Надання судді матеріального захисту є гарантією забезпечення його незалежності. Разом з тим, будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя.

Також, в Конституційний Суд України у Рішенні від 8 червня 2016 року № 4-рп/2016 зазначив, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя (абзац десятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини).

При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положень Закону №1402-VIII зі змінами.

У вказаному рішенні Конституційний Суд зазначив, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуття права на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19.11.2013 № 10-рп/2013).

Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.

У зв`язку з викладеним, Конституційний Суд України вважає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 16 червня 2020 року у зразковій справі №620/1116/20 (провадження Пз/9901/5/20).

Крім того, Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 у справі № 638/12586/16-а та від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме з 19.02.2020, наступного дня з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 у позивача виникло право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII.

Отже, відповідачем протиправно не проведено позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону № 1402-VIII з 19.02.2020.

Право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126,130 Конституції України, ст.142 Закону №1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 19.02.2020 на підставі довідки від 13.03.2020 №07.20/303/2020 та зобов`язання провести перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 на підставі довідки від 13.03.2020 №07.20/303/2020 та провести виплату недоплаченої суми довічного грошового утримання з 19.02.2020, з врахуванням фактично перерахованих сум.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, котра полягала у не врахуванні при проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок з 01.01.2020 та провести виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми довічного грошового утримання з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 з врахуванням складової матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, що помісячно становить 2890,25 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Гарантуючи незалежність суддів, держава зобов`язується її забезпечити, зокрема, через матеріальний і соціальний захист, що включає гарантію виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці.

У рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Конституційний Суд України охарактеризував щомісячне довічне грошове утримання як особливу форму соціального забезпечення суддів, зміст якої полягає у гарантованій державою щомісячній звільненій від сплати податків грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання суддів, у тому числі після звільнення від виконання обов`язків судді; щомісячне довічне грошове утримання судді у встановленому розмірі спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага; особливість щомісячного довічного грошового утримання полягає у правовому регулюванні, а також у джерелах його фінансування (абзаци п`ятий, шостий, сьомий п. 7 мотивувальної частини).

Відповідно до ст. 133 Закону №2453-VI та ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Згідно з нормами ст. 136 Закону №1402-VIII та ст.134 Закону №2453-VI суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

Статтею 141 Закону №2453-VI (у редакції, чинній на момент виходу позивача у відставку) визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Отже, спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

За такого правового регулювання, колегія суддів дійшла висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, а тому відповідач, відмовивши позивачу у здійсненні такого перерахунку, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Така правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 (справа №592/7834/17), від 09.11.2018 (справа №730/567/17), від 23.11.2018 (справа №727/4730/17), від 03.04.2019 (справа №591/678/17), від 13.11.2019 (справа №621/1837/17).

Безпідставними є посилання позивача на норми ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки застосування вказаних норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не врахування при проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, зобов`язання провести перерахунок та виплату з 01.01.2020 ОСОБА_1 недоплаченої суми довічного грошового утримання з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 з врахуванням складової матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому рішення суду у вказаній частині необхідно скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2020 року в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не врахування при проведенні перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 суми матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки, зобов`язання провести перерахунок та виплату з 01.01.2020 ОСОБА_1 недоплаченої суми довічного грошового утримання з 01.01.2020 на підставі довідки від 10.01.2020 №07.20/26/2020 з врахуванням складової матеріальної допомоги на оздоровлення до щорічної відпустки скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. С. Затолочний
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено головуючим суддею 14 грудня 2020 року.

Повне судове рішення підписано всім складом колегії у зв`язку з перебуванням судді Затолочного В.С. на курсах з підвищення кваліфікації 17 грудня 2020 року.