Справа № 160/9026/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2020 року Справа № 160/9026/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до відповідача-1: Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідача-2: Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
05 серпня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до відповідача-1: Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), відповідача-2: Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою суду від 13.08.2020 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду шляхом подання до суду уточненого позову із визначенням суб`єктного складу сторін та викладенням прохальної частини з урахуванням вказаних судом зауважень (відповідно до кількості учасників справи); доказів сплати судового збору у розмірі 3363,20 грн.; доказів на підтвердження обставин поважності пропуску строку звернення до суду та заяву про поновлення такого строку (відповідно до кількості сторін).
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали 09.09.2020 року на адресу суду надійшов уточнений адміністративний позов разом із платіжним дорученням відповідно до кількості учасників справи, в якому просять:
- визнати протиправними дії Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо надмірного стягнення з позивача коштів в розмірі 4 066,39 грн. у зведеному виконавчому провадженні №62425921;
- стягнути на користь позивача з Державного бюджету України шляхом зобов`язання Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь кошти в розмірі 4 066,39 грн., спричиненої позивачу майнової шкоди, заподіяної протиправними діями Верхньодніпровської ДВС у зведеному виконавчому провадженні №6242521.
Ухвалою суду від 14.09.2020 року поновлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 160/9026/20 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених статтями 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 21.09.2020 року о 09:00 год. Цією ж ухвалою витребувано у відповідача матеріали зведеного виконавчого провадження ВП №62425921 та надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву протягом двох днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.
21.09.2020 року до канцелярії суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.
21.09.2020 року в судовому засіданні оголошено перерву до 05.10.2020 року о 12:00 год., у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю витребуваного зведеного виконавчого провадження.
На виконання ухвали суду 30.09.2020 року від Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що на виконанні у відповідача, знаходилися:
- виконавчий лист №804/9723/14 виданий 30.03.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Верхньодніпровської ОДПІ податкового боргу у сумі 1 099,72 грн., на виконання якого 05.01.2018 року було відкрито виконавче провадження ВП №55474707;
- вимога №Ф-520-25/У видана 04.01.2016 року Верхньодніпровської ОДПІ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Дніпропетровській області податкового боргу у сумі 8 604,61 грн., на виконання якої 29.12.2017 року було відкрите виконавче провадження ВП №55440588.
Також зазначено, що на виконанні у Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у період з 29.12.2017 року по 26.06.2020 року перебувало зведене виконавче провадження ВП №62425921 в складі якого перебувало три виконавчі провадження, а саме:
- ВП №55474707 з примусового виконання виконавчого листа №804/9723/14 виданого 30.03.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь Верхньодніпровської ОДПІ боргу на суму 4 908,68 грн., в тому числі по єдиному податку з фізичних осіб 3 808,96 грн. та по податку з доходів фізичних осіб 1099,72 грн., по якому 05.01.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої за вих. номером 72/13.31 направлено сторонам виконавчого провадження;
Тобто, позивачем не вірно вказано сума боргу у виконавчому провадженні ВП №55474707, а саме, зазначено 1 099,72 грн., замість 4 908,68 грн., як зазначено в резолютивній частині виконавчого листа №804/9723/14 виданого 30.03.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом. Отже, відповідно до вимог статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем вжито всіх передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, а саме, стягнення коштів у сумі 20 094,97 грн. згідно виконавчих документів у повному обсязі. Крім того, відповідач звертає увагу, що стягнута сума з позивача саме - 20 094,97 грн. (17 777,25 грн. заборгованість за виконавчими провадженнями; 1 777,72 грн. виконавчий збір; 540,00 грн. витрати виконавчого провадження), а не 20 097,48 грн. як зазначає позивач. Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , відмовити.
Разом із відзивом на позов Верхньодніпровським районним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) до суду надано копію зведеного виконавчого провадження ВП №62425921.
Відповідач Державна казначейська служба України про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи доказами. Правом подання відзиву на позові відповідач не скористався.
01.10.2020 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшов уточнений розрахунок позовних вимог, в якому позивачем зазначено, що за виконавчими провадженнями утримано з пенсії позивача в період з 09.2018 р. по 09.2020 р. кошти в розмірі 20 804,85 грн., проте підлягало утриманню за виконавчими провадженнями - 16 031,12 грн., тобто надлишкове утримання з позивача склало 4 773,73 грн., з якого повернено кошти в розмірі 1 501,79 грн., а тому позивач просить:
- визнати протиправними дії Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо надмірного стягнення з позивача коштів в розмірі 4 773,73 грн. у зведеному виконавчому провадженні №62425921;
- стягнути на користь позивача з Державного бюджету України шляхом зобов`язання Державну казначейську службу України списати з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на його користь кошти в розмірі 3 271,94 грн., спричиненої позивачу майнової шкоди, заподіяної протиправними діями Верхньодніпровської ДВС у зведеному виконавчому провадженні №62425921.
Також, 05.10.2020 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшли заперечення на відзив, згідно яких позивач звертає увагу суду на те, що відповідач надає недостовірну та неповну інформацію, а саме, про виконавче провадження, яке відкрито 05.01.2018 року на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду №804/9723/14 про стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу нібито у сумі 4 908,68 грн., оскільки, вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду №804/9723/14, проте лише у сумі 1 099,72 грн. Отже, виконавча служба мала право утримувати з позивача кошти тільки в межах відкритого провадження. Крім того, позивач звертає увагу, що з нього неналежним чином утримано кошти на витрати по виконавчим провадженням, адже по виконавчим провадженням ВП №55474707, ВП №55474858 та ВП №55440588 витрати вказано 222,00 грн., але утримано 245,00 грн., 243,50 грн. та 51,00 грн. Тобто, позивач вважає, що розрахунки наведені відповідачем є невірними та висновки не дійсними, а також інформація зазначена відповідачем про те, що з 29.12.2017 р. по 26.06.2020 р. виконавче провадження ВП №62425921 знаходилося на виконанні Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби також не відповідає дійсності, оскільки постанову про зведене виконавче провадження позивачем не отримано та воно не зареєстроване в реєстрі боржників.
У судове засідання 05.10.2020 року сторони не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.
Главою 11 Розділу II КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ, зокрема у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби та приватного виконавця. Однією з таких особливостей є скорочені строки розгляду справ цієї категорії.
Відповідно до приписів частини 4 статті 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
З огляду на викладене та враховуючи те, що для цієї справи пріоритетним є її швидке вирішення, а також достатність письмових доказів, що містяться в матеріалах справи та з урахуванням положень ч.9 ст.205 КАС України, судом вирішено розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.
Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступні фактичні обставини.
В ході розгляду справи судом встановлено, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.08.2014 року у справі №804/9723/14 адміністративний позов Верхньодніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 4908, 68 грн., задоволено повністю.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 4 908,68 грн, який підлягає зарахуванню до бюджету за реквізитами:
Постанова набрала законної сили 17.02.2017 року, у зв`язку з чим 30.03.2015 року видано позивачу виконавчий лист по вказаній справі.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2014 року у справі №804/18895/14 адміністративний позов Верхньодніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області задоволено. Стягнуто з фізичної особипідприємця ОСОБА_1 на користь Верхньодніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області податковий борг в сумі 4263 грн. 96 коп. Постанова підлягає негайному виконанню.

Постанова набрала законної сили 30.05.2015 року, у зв`язку з чим 12.08.2015 року видано позивачу виконавчий лист по вказаній справі.

24.11.2017 року на адресу Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла заява від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-520-25/У виданої 04.01.2016 року в сумі 8 604,61 грн.

Так, 05.01.2018 року державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кваша Олександрою Миколаївною, розглянувши заяву про примусове виконання на підставі виконавчого листа №804/9723/14 виданого 30.03.2015 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Верхньодніпровської ОДПІ податкового боргу, винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55474707 про стягнення з боржника податкового боргу у розмірі 1 099,72 грн.

Разом з тим, 05.01.2018 року державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кваша Олександрою Миколаївною, розглянувши заяву про примусове виконання на підставі виконавчого листа №804/18895/14 виданого 12.08.2015 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Верхньодніпровської ОДПІ податкового боргу у розмірі 4 263,96 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55474858, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, 29.12.2017 року державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кваша Олександрою Миколаївною, розглянувши заяву про примусове виконання вимоги Верхньодніпровської ОДПІ від 04.01.2016 року №Ф-520/-25/У про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Верхньодніпровської ОДПІ заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 8 604,61 грн., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55440588, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно, попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

З матеріалів зведеного виконавчого провадження ВП №62425921 встановлено, що державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кваша Олександрою Миколаївною винесено постанову від 13.06.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчих провадженнях ВП №55474707, ВП №55474858 та ВП №55440588, зі змісту яких судом встановлено, що державний виконавець керуючись статтями 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження» постановив, зокрема, звернути стягнення на доходи боржника.

Вказані стягнення з боржника ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах виконавчих проваджень ВП №55474707, ВП №55474858 та ВП №55440588 розпорядженнями державного виконавця та платіжними дорученнями.

В ході виконавчого провадження ВП №55474707 державним виконавцем винесені розпорядження №55474707 від 17.02.2020 року, від 21.05.2020 року, від 03.08.2020 року та від 12.12.2020 року щодо стягнення з боржника коштів в рахунок погашення основного боргу у розмірі 4 908,68 грн. (платіжне доручення №249 від 17.02.2020 року на суму 1 099,72 грн., платіжне доручення №299 від 21.02.2020 року на суму 725,40 грн., платіжне доручення №3327 від 17.07.2020 року на суму 2 102,62 грн., платіжне доручення №3698 від 03.08.2020 року на суму 980,94 грн.), про стягнення з боржника в рахунок погашення виконавчого збору у розмірі 490,86 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 245,50 грн. (платіжне доручення №1932 від 11.12.2019 на суму 984,94 грн. (фактично 109,97 грн.), платіжне доручення №1933 від 11.12.2019 року на суму 1 202,81 грн. (фактично 51,00 грн.), платіжне доручення №251 від 17.02.2020 року на суму 202,80 грн., платіжне доручення №1814 від 14.05.2020 року на суму 233,62 грн. та платіжне доручення №3699 від 03.08.2020 року на суму 140,05 грн.).

В ході виконавчого провадження ВП №55474858 державним виконавцем винесені розпорядження №55474858 від 06.12.2019 року, від 17.02.2020 року про стягнення з боржника коштів в рахунок погашення основного боргу у розмірі 4 263,96 грн. (платіжне доручення №1936 від 11.12.2019 року на суму 4 036,74 грн., платіжне доручення №246 від 17.02.2020 року на суму 227,22 грн.), про стягнення з боржника в рахунок погашення виконавчого збору у розмірі 426,40 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 243,50 грн. (платіжне доручення №1932 від 11.12.2019 на суму 984,94 грн. (фактично 426,40 грн.), платіжне доручення №1933 від 11.12.2019 року на суму 1 202,81 грн. (фактично 51,00 грн.), платіжне доручення №247 від 17.02.2020 року на суму 192,50 грн.).

В вході виконавчого провадження ВП №55440588 державним виконавцем винесені розпорядження №55440588 від 06.12.2019 року, від 17.02.2020 року та від 26.06.2020 року про стягнення з боржника коштів в рахунок погашення основного боргу у розмірі 8 604,61 грн. (платіжне доручення №1935 від 11.12.2019 року на суму 1 246,76 грн., платіжне доручення №248 від 17.02.2020 року на суму 0,20 грн., платіжне доручення №3329 від 17.07.2020 року на суму 7 357,65 грн.), про стягнення з боржника в рахунок погашення виконавчого збору у розмірі 860,46 грн. та витрат виконавчого провадження в розмірі 51,00 грн. (платіжне доручення №1932 від 11.12.2019 на суму 984,94 грн. (фактично 144,22 грн.), платіжне доручення №1933 від 11.12.2019 року на суму 1 202,81 грн. (фактично 51,00 грн.), платіжне доручення №3330 від 17.07.2020 року на суму 716,24 грн.).

Судом з матеріалів зведеного виконавчого провадження ВП №62425921 також встановлено, що відповідно до розпорядження державного виконавця №55474707 від 03.08.2020 року на користь боржника ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 222,95 грн. як надміру стягненні, що підтверджується платіжним доручення №3700 від 03.08.2020 року на суму 222,95 грн.; відповідно до розпорядження державного виконавця №55474858 від 14.05.2020 року на користь боржника ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 429,99 грн. як надміру стягненні, що підтверджується платіжним доручення №1813 від 14.05.2020 року на суму 429,99 грн.; відповідно до розпорядження державного виконавця №55474858 від 03.08.2020 року на користь боржника ОСОБА_1 перераховано кошти у розмірі 377,27 грн. як надміру стягненні. Також позивачем в уточненому розрахунку позовних вимог у даній справі зазначається, що Головним управління ПФУ в Дніпропетровській області 10.09.2020 року на користь боржника ОСОБА_1 перераховано кошти в розмірі 471,58 грн. як надміру стягненні.

У зв`язку із стягненням податкового боргу у повному обсязі державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чорнобай Оксаною Олександрівною на підставі пункту 9 частини 1 статті 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження», 26.06.2020 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №55474707, ВП №55474858 та ВП №55440588.

Докази направлення зазначених постанов на адресу позивача, відповідачем до суду надано.

Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями відповідача щодо надміру стягнутих коштів в погашення податкового боргу в ході виконавчого провадження, що є предметом спору в даній адміністративній справі.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1, 2, ч.1. ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закону України № 1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України № 1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Статтею 5 Закону України № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (стаття 10 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Закон України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" №1403-VIII від 02.06.2016 року (далі - Закон №1403-VIII) визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону України 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України 1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України №1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом (ч.2 ст.27 Закону №1404-VІІІ).

Відповідно до ч.1 статті 28 Закону України №1404-VІІІ, копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України №1404-VІІІ передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна (ч.2 ст.40 Закону №1404-VІІІ).

Кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (ч.1,2,3 ст.42 Закону №1404-VІІІ).

Суд також зазначає, що Закон України №1404-VIII - є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією, розробленою відповідно до законів №1403-VIII і №1404-VIII, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 (далі Інструкція № 512/5) слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі, встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами (п.6 Розділу 1 Інструкції № 512/5).

Так, п.1 ч.1, ч.5 ст.26 Закону України №1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Вказані положення п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII кореспондуються з нормою пункту 1 розділу III Інструкції.

Натомість п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII встановлює, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких, зокрема, виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Аналіз наведених норм, в контексті спірних правовідносин, надає суду право зробити висновок про те, що державний виконавець наділений повноваженнями на відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого документа, в даному випадку, виконавчого листа, що видаються судом на підставі рішення суду. Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В ході розгляду справи судом встановлено, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено постанову від 07.08.2014 року по справі №804/9723/14, якою адміністративний позов Верхньодніпровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 4908, 68 грн. задоволено повністю.

Постанова по вказаній справі набрала законної сили 17.02.2017 року, у зв`язку з чим 30.03.2015 року видано позивачу виконавчий лист щодо стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації проживання АДРЕСА_1 , - податкового боргу в сумі 4 908 (чотири тисячі дев`ятсот вісім) грн. 68 коп., які підлягають зарахуванню на бюджетні реквізити:- єдиний податок з фізичних осіб в розмірі 3 808 (три тисячі вісімсот вісім) грн. 96 коп. код платежу 18050400, р/р 0072, банк ГУДКСУ Дніпропетровської області, МФО 805012, код банку 37677195, одержувач Дмитрівська сільська рада; - податок з доходів фізичних осіб в розмірі 1099 (одна тисяча дев`яносто дев`ять) грн. 72 коп. - код платежу 11010500, р/р 0072, банк ГУДКСУ Дніпропетровської області, МФО 805012, код банку 37677195, одержувач Дмитрівська сільська рада.

Проте, дослідивши матеріали виконавчого провадження ВП №55474707, що входить до складу зведеного виконавчого провадження ВП №62425921, судом встановлено, що державним виконавцем Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Кваша Олександрою Миколаївною 05.01.2018 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №55474707 на підставі виконавчого листа №804/9723/14, виданого 30.03.2015 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь Верхньодніпровської ОДПІ податкового боргу у розмірі 1 099,72 грн.

При цьому, як встановлено судом, в ході примусового виконання рішення за виконавчим провадженням ВП №55474707, постанова про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ФОП ОСОБА_1 іншої частини податкового боргу у розмірі 3808,96 грн. (4 908,68 грн. - 1 099,72 грн.= 3808,96 грн.), не приймалась.

Між тим, з матеріалів виконавчого провадження ВП №55474707, що входить до складу зведеного виконавчого провадження ВП №62425921, судом встановлено, що в ході примусового виконання з ФОП ОСОБА_1 стягувались суми податкового боргу, які обліковувались на рахунку з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документу №804/9723/14, виданого 30.03.2015 року, та які на підставі розпоряджень начальника Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Залімського С.Г., були перераховані на користь стягувачів:

- Верхньодніпровської ОДПІ (розпорядження від 21.05.2020 № 55474707 на суму 2102,62 грн. та розпорядження від 03.08.2020 року на суму 980,94 грн.), були перераховані до Державного бюджету України;

- Дмитрівської сільської ради (розпорядження від 17.02.2020 № 55474707 на суму 1099,72 грн.), були перераховані до місцевого бюджету Дмитрівської сільської ради;

- виконавчий збір і витрати виконавчого провадження (розпорядження від 12.12.2019 № 55474707 на суму виконавчого збору 109,97 грн., витрати виконавчого провадження 51,00 грн.), були перераховані до Державного бюджету України.

Беручи до уваги встановлені в ході розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що державними виконавцями Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) при примусовому виконанні виконавчого документу №804/9723/14, виданого 30.03.2015 року у виконавчому провадженні ВП №55474707 (що входить до зведеного виконавчого провадження ВП №62425921), протиправно у примусовому порядку стягнуто з боржника ОСОБА_1 суму коштів у розмірі 3 808,96 грн., оскільки виконавче провадження щодо стягнення вказаних сум державним виконавцем не відкривалось.

За таких обставин, суд погоджується з твердженням позивача щодо надмірного стягнення коштів державним виконавцем в ході примусового виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні ВП №62425921.

Щодо позовних вимог в частині стягнення на користь позивача з Державного бюджету України надміру стягнених коштів в сумі 3271,94 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 (далі- Порядок).

Цей Порядок визначає процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі).

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

З системного аналізу наведених норм судом зроблено висновок про те, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, в тому числі - Державної виконавчої служби, і така процедура передбачає позасудовий спосіб захисту прав та інтересів боржника, шляхом звернення до такого органу із відповідною заявою. І тільки у випадку, коли виконавча служба не подає органу державного казначейства відповідне подання, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Також, суд зазначає, що кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. При цьому в адміністративному процесі держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у цій справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який є правонаступником Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (дії якого призвели до безпідставного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету).

Оскільки відповідно до наведених вище норм набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.

Частиною 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. В подальшому оскарження рішення, дії або бездіяльність виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби можливе в судовому порядку.

Втім, в матеріалах справи відсутні докази, стосовно звернення позивача до державного виконавця або посадових осіб органів державної виконавчої служби з питанням про повернення йому надміру стягнених коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що звернення позивача до суду з вимогою про стягнення Державного бюджету України надміру стягнених коштів є передчасною, а позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів, які б спростували доводи позивача, відповідачем суду не надано.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Приймаючи до уваги той факт, що в ході розгляду справи судом було встановлено надмірне стягнення коштів позивача при примусовому виконанні виконавчого документу №804/9723/14, виданого 30.03.2015 року у виконавчому провадженні ВП №55474707 в ході примусового виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні ВП №62425921 у розмірі 3 808,96 грн., а позивачем в уточненому розрахунку до позовної заяви зазначено про надмірне стягнення коштів в розмірі 4773,73 грн., позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо надмірного стягнення з позивача коштів, підлягають частковому задоволенню.

При цьому, суд не приймає до уваги розрахунки позивача щодо визначення надміру стягнутих сум (4773,73 грн.) при примусовому виконанні виконавчого документу №804/9723/14, виданого 30.03.2015 року у виконавчому провадженні ВП №55474707 в ході примусового виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні ВП №62425921, оскільки інших порушень щодо стягнення грошових сум при примусовому виконанні рішень у вказаному зведеному виконавчому провадженні, судом не встановлено.

В ході розгляду справи відповідачем не було доведено правомірність своїх дій щодо стягнення з боржника ФОП ОСОБА_1 заборгованості при примусовому виконанні виконавчого документу №804/9723/14, виданого 30.03.2015 року у виконавчому провадженні ВП №55474707 в ході примусового виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні ВП №62425921, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідності до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 73 - 78, 90, 139, 205, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , інн НОМЕР_1 ) до відповідача-1: Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (Дніпропетровська обл., м. Верхньодніпровськ, пл. Олександра Поля буд. 5, ), відповідача-2: Державної казначейської служби України (м. Київ, вул. Бастіонна буд. 6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) щодо надмірного стягнення з боржника ФОП ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 3 808,96 грн. при примусовому виконанні виконавчого документу №804/9723/14, виданого 30.03.2015 року у виконавчому провадженні ВП №55474707 в ході примусового виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні ВП №62425921.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 1 051 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева