Справа № 234/11244/20
Суддя: Лебединець Г. С.
Дата ухвалення: 2020-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/234/163/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого - судді Лебединець Г.С.,

секретар судового засідання Берліна А.Д.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до старшого інспектора батальйону БОР УПП в Донецькій області капітана поліції Григор`єва С.Д. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 04.11.2020р. по справі, за заявою позивача, проведено заміну відповідача на належного - Управління патрульної поліції в Донецькій області.

В обґрунтування позову вказав, що відповідно до постанови серії ДПР18 № 630859 у справі про адміністративне правопорушення від 30.07.2020 року його притягнено до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 30.07.2020 року о 09-35 год. керував автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н. НОМЕР_1 на Т-05-23 (Н-20 Кременівка - Ялта), який переобладнано з порушенням норм і стандартів, а саме замість 9 пасажирських місць було встановлено 18 без відповідного узгодження, чим порушив п.31.1 та 32.2 ПДР України. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.32.1 (є) ПДР України.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки його автомобіль не переобладнаний та в салоні знаходились 7 пасажирів.

Однак, вказані доводи не були взяті до уваги інспектором патрульної поліції Григор`євим С.Д., та останній виніс у відношенні нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та призначив адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Просить скасувати постанову серії ДПР18 № 630859 від 30.07.2020р. відносно нього та закрити провадження по справі.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними у справі матеріалами, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідач не скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст. 159, ч.1 ст. 261 КАС України, відзив на позов до суду не подав, доказів правопорушення не направляв. Заяв по суті справи до матеріалів справи не надходило.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 30.07.2020 року старшим інспектором батальйону БОР УПП в Донецькій області капітаном поліції Григор`євим С.Д. відносно позивача ОСОБА_1 була винесена постанова серії ДПР18 № 630859 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, за порушення вимог п. 32.1 (є) Правил дорожнього руху та накладено штраф в розмірі 340 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, водій ОСОБА_1 30.07.2020 року о 09-35 год. керував автомобілем марки Mercedes-Benz Sprinter, д.н. НОМЕР_1 на Т-05-23 (Н-20 Кременівка - Ялта), який переобладнано з порушенням норм і стандартів, а саме замість 9 пасажирських місць було встановлено 18 без відповідного узгодження, чим порушив п.31.1 та 32.1 (є) ПДР України.

Стаття 9 КУпАП визначає адміністративне правопорушення (проступок) як протиправну, винну (умисну або необережну) дію чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, який має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п. 32.1 (є) ПДР України та вимог постанови КМУ № 607 від 21.07.2010р. Про затвердження Порядку переобладнання транспортних засобів, з органами Національної поліції узгоджується, зокрема, переобладнання транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, встановлена приписами вищезазначеної статті презумпція вини суб`єкта владних повноважень зобов`язує останнього у разі не згоди з повідомленими позивачем у заяві обставинами спростувати їх.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Позивачем, в підтвердження своїх доводів щодо того, що його автомобіль не переобладнаний, надана відповідна фототаблиця із фотознімками салону Mercedes-Benz Sprinter, д.н. НОМЕР_1 . З фототаблиці вбачається, що в салоні вказаного транспортного засобу 9 пасажирських місць.

Відповідачем не надано суду належні і допустимі докази на підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення.

Таким чином, відсутні будь-які докази на підтвердження правомірності рішення відповідача про притягнення позивача до адміністративної відповідальності (постанова ВС від 20.02.2019 р. у справі № 524/9843/16-а).

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як вбачається з вимог статті 280 КупАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, перш за все, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Однак відповідачем не доведено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача було з`ясовано те, що ним було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 121 КУпАП.

Статтею 72 ч.2 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини»,»Отцюрк проти Німеччини»,»Девеєр проти Бельгії»,»Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи всі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, в зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72-79, 132, 139, 143, 159, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПР18 № 630859 від 30.07.2020 року, яка винесена старшим інспектором батальйону БОР УПП в Донецькій області капітаном поліції Григор`євим С.Д., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Краматорського міського суду Г. С. Лебединець