Справа № 348/1778/20
Суддя: Матолич В. В.
Дата ухвалення: 2020-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1778/20

Провадження № 2-а/348/51/20

21 грудня 2020 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області у складі судді Матолич В.В., за участю секретаря судового засідання Буратчук О.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

Процесуальні дії у справі.

Позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, яка була складена 22.09.2020. В обгрунтування позову наводить таке. Оскаржуваною постановою позивача визнали винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Однак, транспортний засіб позивача рухався зі швидкістю 48-50 км/год у населеному пункті, де дозволена швидкість 50 км/год. В порушення вимог закону інспектор поліції не роз"яснив позивачу права і обов"язки, відмовив у відкладенні розгляду справи у зв"язку з необхідністю скористатися юридичною допомогою, чим порушив його право на захист. При розгляді справи працівник поліції протокол не склав, не надав доказів для підтвердження вини позивачу, не досліджував жодних доказів, не відібрано пояснення свідків (водія іншого зупиненого працівниками поліції транспортного засобу або пасажирів його автомобіля). У оскаржуваній постанові вказано час вчинення адміністративного правопорушення о "18:18:18 годині", однак позивач зазначає, що рухався тією ділянкою дороги приблизно о 18.20 годині. Крім цього, постанова про накладення адміністративного стягнення не містить мотивів її прийняття.

Позовна заява надійшла до суду 28.09.2020 та на підставі ухвали від 29.09.2020 була залишена без руху.

19.10.2020 позивач усунув недоліки позовної заяви і 20.10.2020 суд відкрив провадження у справі.

На виконання вимог ст.269 КАС України суд скерував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, згідно з якою визначив строк подачі відзиву на позовну заяву та копію позовної заяви з доданими до неї документами.

05.11.2020 ухвалою суду розгляд даної справи відкладено на 21.12.2020.

У судовому засіданні позивач зазначив, що копію відзиву на позовну заяву та доданих до нього матеріалів отримав і ознайомився з ними.

21.12.2020 позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити. Додатково зазначив, що попереду у той момент рухався інший автомобіль, тому він має сумніви, що прилад виміряв швидкість саме його транспортного засобу; вказав, що на місці зупинки йому надали прилад вимірювальної техніки, на якому було зафіксовано швидкість транспортного засобу, однак, на цьому транспортному засобі не видно номерного знака; прилад яким здійснено вимірювання не є дозволеним на території України для використання; швидкість руху його транспортного засобу не перевищувала 60 км/год.

21.12.2020 представник відповідача у судове засідання не з"явився, 02.12.2020 подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 враховуючи таке. 22.09.2020 приблизно о 18.20 годині працівники поліції зафіксували порушення п.12.4. ПДР України на прилад вимірювальної техніки TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС 000677. Поліцейський діяв з дотриманням інструкції та КУпАП. Поліцейський встановив, що позивач рухався у населеному пункті зі швидкістю 78 км/год, що перевищує допустиму швидкість на 28 км/год. Цей прилад вимірює швидкість об`єкта на лазерний приціл, який позначено на відео курсором. Похибка ±2 км/год. Використання даного приладу здійснюється на підставі листа від 04.10.2018. Вказаний прилад має сертифікат та пройшов повірку. Крім цього, протокол складається у випадку, якщо особа на місці вчинення оспорює порушення.

Суд встановив:

Згідно з постановою від 22.09.2020 серії ЕАМ № 3177446, 22.09.2020 о 18:18:18 годині в с.Старі Кривотули, Тисменицького району, Івано-Франківської області на ділянці автодороги Н-09 на 123 км, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки "Volkswagen Golf" д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 78 км/год, отже перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 28 км/год, швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 TC000677, чим порушив п. 12.4 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.122 КУпАП.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 TC000677 дозволено використовувати на території України, що стверджується листом від 04.10.2018 №11299/41/2/02-2018, прилад є придатним до використання, що стверджується сертифікатом від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012, свідоцтвом про повірку №22-01/17857, яке є чинним до 19.12.2020 та експертним висновком від 27.09.2018.

Відповідно до відеозаписів, досліджених у судовому засіданні встановлено таке. Прилад було наведено саме на автомобіль марки "Volkswagen Golf". Автомобіль марки "ВАЗ", який рухався попереду був суттєво дальше і курсор його не зачіпав. Позаду автомобіля марки "Volkswagen Golf" в момент наведення курсора інших транспортних засобів не було. Швидкість транспортного засобу марки "Volkswagen Golf" становила 78 км/год. У ході складання постанови про накладення адміністративного стягнення, позивач не заперечував свою вину, однак, і не підтверджував її. Клопотання про залучення захисника не заявляв. Позивачу було надано на його вимогу показання вимірювального приладу, він вказав, що не бачить курсора, працівник поліції йому показав. Позивач не заперечував, що автомобіль який йому показали і є тим транспортним засобом, який зупинили працівники поліції. Позивач не просив надати йому документи, що підтверджують справність приладу та придатність його до використання. Позивач зазначив, що працює в поліції; працівник поліції сказав, що у такому випадку права та обов`язки йому відомі; позивач цього не заперечував.

Оцінка суду.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 12.4 Правли дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Пунктом 1 ст. 9 КУпАП зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем разом із відзивом на позов додано докази вчинення адміністративного правопорушення - оптичний диск із записом вчинення правопорушення та із записом процедури складання постанови, а також документи, що підтверджують придатність засобу вимірювання до використання за призначенням.

У ході судового розгляду встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 може бути застосовано у ході фіксації порушення правил дорожнього руху та є придатним до використання. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження роцедури сертифікації для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення ії результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17857, яке чинне до 19.12.2020 для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год.; ±1 км/год. в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Тобто, положення закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно зі ст.31 цього Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, зокрема, перевіряти документи особи, опитувати осіб, зупиняти транспортні засоби, застосовувати технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тому суд доходить висновку, що відповідач мав достатні підстави встановити факт вчинення позивачем правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.122 КУпАП з урахуванням показань приладу TruCAM LTІ 20/20.

Доводи позивача щодо порушення процедури притягнення його до адміністративної відповідальності та про необгрунтованість постанови спростовуються відеозаписами, дослідженими у судовому засіданні.

Крім цього, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України, щоб не наражати на небезпеку себе та інших учасників дорожньго руху.

Статтею 258 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. А ст. 222 КУпАП передбачено, що розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 КУпАП віднесено до компетенції Національної поліції.

Що стосується додаткових доводів позивача викладених у судовому засіданні щодо того, що на відео не його автомобіль, суд вважає такі безпідставними та такими що мають на меті ухилення від адміністративної відповідальності, оскільки на місці зупинки транспортного засобу позивач не говорив цього працівникам поліції і не заперечував, що автомобіль його.

Право позивача на захист у ході складення постанови не було порушено, оскільки він не просив залучити захисника, а тому у працівника поліції не було підстав відкладати розгляд справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оспорювана позивачем постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, тому підстав для її скасування немає.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Враховуючи те, що суд відмовив у задоволенні позову судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в зв`язку з необґрунтованістю.

Керуючись ст. 246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його постановлення.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області, місцезнаходження: вул. Юності, 23, м. Івано - Франківськ, .

Повний текст рішення складено 21.12.2020.

Суддя Матолич В.В.