Справа № 640/14677/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Київ № 640/14677/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки)

від 19.04.2017 №Ф-281 та рішення від 19.04.2017 №,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу від 19.04.2017 №Ф-281 на суму 15999,72 грн. та рішення від 19.04.2017 № на суму 3199,94 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач наголошує, що рішення відповідача є протиправними, оскільки покладають на позивача не передбачені законом майнові обов`язки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказано, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №826/2471/18 визнано протиправним та скасовано наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 15.03.2017 №1921.

Відповідачем подано відзив у якому Головне управління державної фіскальної служби у м. Києві не погоджується з позовними вимогами та вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до пункту 177.2 статті 177 Податкового Кодексу України №2756-IV від 02.12.2010 зі змінами та доповненнями встановлено заниження фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 валового доходу за 2016 в розмірі 34 738 966,00 грн.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд,

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за результатами перевірки складений акт від 03.04.2017 №42/26-15-13-06-, на підставі якого відповідачем прийняті наступні рішення: вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-281 від 19.04.2017 на суму 15999,72 грн. та рішення № від 19.04.2017 на суму 3199,94 грн.

Вважаючи вищевказану вимогу та рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Правовідносини стосовно документальної позапланової та документальної невиїзної перевірки регулюються статтями 78-79 Податкового кодексу України.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок регламентовано статтею 78 Податкового кодексу України, якою визначені обставини, при наявності яких можуть здійснюватися такі перевірки.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Зокрема, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Згідно з пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Таким чином, документальна позапланова перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності таких умов: виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; ненадання платником пояснень та їх документального підтвердження на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Зазначені у підпункті 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України обставини є юридичним фактом, з настанням якого законодавець пов`язує подальшу реалізацію контролюючим органом свого права на проведення документальної позапланової перевірки.

При цьому, факти, які свідчать про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

З матеріалів позовної заяви вбачається що перевірка, за результатами якої було складено акт, призначена наказом відповідача від 15.03.2017 №1921.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.11.2018 у справі №826/2472/18 визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві з призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на підставі наказу №1921 від 15.03.2017. Визнано протиправним та скасований наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.03.2017 №1921, виданий Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві.

Виходячи з вищенаведеного, суд зазначає, що рішення, яке прийняте на підставі незаконної перевірки не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Отже, у разі визнання протиправним та скасування наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки від 15.03.2017 від №1921, всі подальші рішення відповідача мають бути безумовно визнаними неправомірними та скасованими, що наразі є предметом оскарження в даному позові.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На підставі вищевикладеного позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного Управління Державної Фіскальної служби у м. Києві від 19.04.2017 №Ф-281.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного Управління Державної Фіскальної служби у м. Києві від 19.04.2017 №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.