Справа № 283/2026/20
Суддя: Тимошенко А. О.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 283/2026/20
Провадження №2-а/283/55/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2020 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Тимошенка А.О.,

за участю:

секретаря Мелещенко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про порушення митних правил,-

встановив:

Стислий виклад позицій сторін.

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Київської митниці Держмитслужби (яка є правонаступником Житомирської митниці ДФС) в якому просить:

- скасувати постанову заступника начальника Житомирської митниці ДФС від 30.11.2017 року у справі про порушення митних правил № 0455/10100/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 8500 гривень;

- справу про порушення митних правил закрити.

Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, вказав, що він порушив строк перебування в Україні автомобіля ввезеного в митному режимі транзит. Однак після цього він скористався нормами Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08.11.2018 року № 2612-VIII та постановою Кабінету Міністрів України № 1077 від 12.12.2018 року «Про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України та внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 і від 4 червня 2007 р. № 795», за якими сплатив всі необхідні митні платежі та повинен бути звільнений за порушення митних правил.

Відповідач заперечив проти позову вказавши, що позивач порушив митні правила та був притягнутий до відповідальності до прийняття вищевказаних нормативних актів, а тому його позов не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що під час перевірки дотримання митних правил посадовою особою відповідача було виявлено, що 20.04.2017 року на митну територію України через зону діяльності Житомирської митниці ДФС ОСОБА_1 у митному режимі «транзит» ввіз легковий автомобіль марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 . Станом на 30.11.2017 року вказаний транспортний засіб позивач за межі митної території не вивіз, тим самим перевищив більше ніж на 10 діб встановлений ст. 95 Митного кодексу України.

З метою забезпечення ОСОБА_1 можливістю скористатися адміністративно-процесуальними правами, передбаченими Митним кодексом, він викликався до митниці для надання пояснень щодо обставин невивезення транспортного засобу за межі митної території України у встановлений статтею 95 Митного кодексу України строк, рекомендованим листом № 1184/С/06-70-20 від 05.05.2017 року (а.с. 30). Вказаний лист був надісланий на адресу місця проживання, яку ОСОБА_1 повідомив митному органу при ввезенні транспортного засобу на митну територію України, а саме: АДРЕСА_1 (а.с. 27).

За даним фактом заступником начальника відділу оперативного реагування та моніторингу ризикових операцій управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС Коротуном Олександром Івановичем у відсутності ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил від 15.06.2017 року № 0455/10100/17 за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України (а.с. 24-26).

Розгляд справи згідно даного протоколу було призначено на 20.07.2017 року на 10:00 год. за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС (а.с. 26). Копія протоколу була направлена позивачу листом № 1585/С/06-70-20 від 15.06.2017 року (а.с. 29).

Після цього розгляд справи тричі переносився на іншу дату, а позивач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи листами № 1948/С/06-70-20 від 24.07.2017 року (а.с. 31), № 2359/С/06-70-20 від 23.08.2017 року (а.с. 32) та № 3425/С/06-70-20 від 24.10.2017 року (а.с. 33).

Розгляд справи відбувся о 10 годині 30.11.2017 року, під час якого заступник начальника Житомирської митниці ДФС - начальник управління протидії митним правопорушенням Житомирської митниці ДФС Мірошніченко М.І. визнав винним ОСОБА_1 у порушенні строку транзитного перевезення транспортного засобу та притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень (а.с. 9-10). Копія постанови була направлена позивачу листом № 4198/С/06-70-20 від 30.11.2017 року (а.с. 34).

Позивачем надано копію декларації форми ІМ 40 АА (форми МД-2), UA101070/2018/049075 від 21.12.2018 року, з якої вбачається, що позивач завершив у встановлений Тимчасовим порядком час (протягом 180 днів) митне оформлення транспортного засобу марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , який класифікується за кодом товарної позиції 87033290 згідно з УКТ ЗЕД, за правилами, визначеними у п. 93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України, у зв`язку з чим розраховував на звільнення від сплати штрафу.

Мотиви та застосовані норми права.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Митним кодексом України, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08 листопада 2018 року № 2612-VIII, що набув чинності 25 листопада 2018 року (далі - Закон № 2612-VIII).

Відповідно до п. 25 ч. 1 статті 4 Митного кодексу України митний режим - це комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.

Згідно ч. 1, 2 статті 71 Митного кодексу України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 90 Митного кодексу України визначено поняття транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Митного кодексу України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

За ч. 1, п. 2 «в» ч. 2 статті 91 Митного кодексу України вбачається, що переміщення товару у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від одного пункту, розташованого на митній території України, до іншого пункту, розташованого на митній території України, у тому числі якщо частина цього переміщення проходить за межами митної території України.

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Відповідно до ч. 3 статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ч. 1 статті 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу ), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Частиною 1 статті 467 Митного кодексу України визначено, що якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

У ст.ст. 486, 488, 497, 498 Митного кодексу України закріплено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

У провадженні у справах про порушення митних правил беруть участь: 1) особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил; 2) власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи); 3) представники осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та заінтересованих осіб (законні представники, представники, які діють на підставі довіреності, доручення); 4) захисники; 5) представники органів доходів і зборів; 6) свідки; 7) експерти; 8) перекладачі; 9) поняті.

Особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Законом № 2612-VIII внесені зміни до Митного кодексу України, а саме пункт 13 Закону № 2612-VIII вносив зміни до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України, який було доповнено пунктом 9-2 та 9-3 такого змісту: «Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 9-3 встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що законодавством визначено граничний строк транзитного вивезення імпортованого транспортного засобу за межі України, порушення якого є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

08 листопада 2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Відповідно до п.1 розділу ІІ Закону № 2612-VIII, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Закон України № 2612-VIII від 08 листопада 2018 року опубліковано в газеті Голос України 24 листопада 2018 року, відтак він набрав чинності 25 листопада 2018 року.

Статтею 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У протоколі про порушення митних правил зазначається дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Відповідно до ч. 1, 2 статті 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (стаття 458 Митного кодексу України).

Згідно ч. 2 статті 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ч. 4 статті 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до статті 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив митне оформлення транспортного засобу 21.12.2018 року (а.с. 13-14), сплатив добровільний внесок у період чинності п. 93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, який звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Таким чином, позивачем виконано всі умови, передбачені у абз.1 п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, тому він правомірно розраховував на звільнення від сплати штрафу за статтею 470 МК України, як це передбачено у абз.2 п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

Відповідно до п.3 ч.3 статті 286 КАС України визначено: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

З огляду на наведені вимоги закону, постанова Житомирської митниці ДФС № 0455/10100/17 від 30.11.2018 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 статті 470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500,00 грн., винесена неправомірно, оскільки позивач звільнений від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абз.2 п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України та приписів статті 8 КУпАП. За таких обставин ця постанова підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил закриттю.

Керуючись ст.ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд, Митним кодексом України,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову заступника начальника Житомирської митниці ДФС від 30.11.2017 року у справі про порушення митних правил № 0455/10100/17, якою ОСОБА_1 визнано винним у порушенні митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено штраф у розмірі 8500 гривень.

Справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: А. О. Тимошенко