Справа № 308/6434/20
Суддя: Лемак О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6434/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Лемак О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сухан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатської області ДПП Лебедєва Микити Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатської області ДПП Лебедєва Микити Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовну заяву позивач мотивує тим, що 22 червня 2020 року близько 22 год. 30 хв., рухаючись на автомобілі Мерседес 140, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Заньковецької в м.Ужгороді в напрямку від пр.Свободи, під`їхав до перехрестя вул.Заньковецької-вул.Грушевського, ввімкнув сигнал повороту вліво. Оскільки світлофор в цей час вже не працював, призупинився, пропускаючи автомобілі, які рухалися по зустрічній смузі прямо. Пропустивши автомобілі, здійснив поворот наліво, не порушуючи жодних правил дорожнього руху. Рухаючись вже по вулиці Грушевського, побачив позаду себе автомобіль, який рухався із ввімкненими червоними і синіми сигналами. Подумавши, що автомобіль поліції показує сигнал «поступись дорогою», увімкнувши правий поворотник зупинився, пропускаючи автомобіль поліції. Але, автомобіль поліції зупинився позаду його автомобіля, з нього вийшов молодий чоловік у формі поліцейського і повідомив про те, що ним було порушено рядність при повороті з вулиці Заньковецької на вулицю Грушевського. Не погоджуючись з цим, він попросив надати підтвердження порушення правил дорожнього руху (фото- чи відеофіксацію, або будь-який інший). Жодного підтвердження порушення правил дорожнього руху пред`явлено не було

Вказує, що відносно нього інспектором УПП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Лебедєвим М.С. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2725121 від 22.06.2020 року з наступною кваліфікацією: водій, керуючи ТЗ, порушив вимоги знаку 5.16 рух по смугам поворот тільки праворуч або рух прямо, повернувши ліворуч, чим порушив п. 8.4 г. При перевірці не пред`явив поліс ОСЦПВ, чим порушив п.2.1 г ПДР. Кваліфікація за ст.126 ч.1 КУпАП.

Вважає вказану постанову винесеною із порушенням чинного законодавства, такою, що не відповідає дійсним обставинам справи і підлягає скасуванню.

Зазначає, що він не порушував правил дорожнього руху і жодних фактів чи підтверджень, що свідчили би про прошення ним правил дорожнього руху на вимогу пред`явлено не було, а тому, вважає зупинення поліцейськими транспортного засобу, яким він керував, безпідставним. У вищевказаній постанові відсутні будь-які дані та докази, на підставі яких в відповідачем зроблено висновок про наявність правопорушення, не зазначено яким саме способом було встановлено обставини та якими засобами проводилася фіксація правопорушення. Зазначені обставини в вказують на безпідставність зупинення водія транспортного засобу.

З урахуванням вищезазначеного, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2725121 від 22.06.2020 року, винесену інспектором УПП в Закарпатській області ДПП рядовим поліції Лебедєвим М.С., якою ОСОБА_1 , визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.10.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Копію даної ухвали надіслано сторонам та запропоновано відповідачеві надати суду відзив на позовну заяву та копію відзиву одночасно надіслати позивачеві.

10.12.2020 року з УПП в Закарпатській області ДПП на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач, у відзиві вказав на те, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема у відзиві зазначено, що 22.06.2020 року екіпаж патрульної поліції під час несення служби помітив автомобіль «Мерседес 140» номерний знак « НОМЕР_2 », водій якого порушив вимоги знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах» та здійснив поворот ліворуч зі смуги що дозволяє рух тільки праворуч або прямо, чим порушив п 8.4 г. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, письмових пояснень позивач не надав. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 2.1.г ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Інспектор виніс постанову за ч.1 ст. 126 КУпАП та наклав стягнення на правопорушник в розмірі 425 грн., відповідно до санкції.

Позивач у дане судове засідання не з`явився, при цьому 14.12.2020 року подав через канцелярію суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. В заяві зазначив, що заявлений позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач у дане судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 8 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою інспектором УПП в Закарпатській області рядовим поліції Лебедєва М.С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2725121 від 22.06.2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. за те, що як зазначено у тексті постанови, 22.06.2020 о 22 год. 30 хв., водій ОСОБА_1 , в м. Ужгороді, вул. Грушевського,32, керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz А140», номерний знак НОМЕР_2 , порушив вимоги знаку 5.16 рух по смугам поворот тільки праворуч або рух прямо повернувши ліворуч чим порушив п.8.4 г. При перевірці документів не пред`явив поліс ОСЦПВ, чим порушив 2.1 г ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом в суд.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач стверджує, що 22 червня 2020 року близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_1 рухаючись на автомобілі «Мерседес 140», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Заньковецької в м.Ужгороді в напрямку від пр.Свободи, під`їхав до перехрестя вул.Заньковецької-вул.Грушевського, ввімкнув сигнал повороту вліво, оскільки світлофор в цей час вже не працював, призупинився, пропускаючи автомобілі, які рухалися по зустрічній смузі прямо. Пропустивши автомобілі, здійснив поворот наліво, не порушуючи жодних правил дорожнього руху. Крім того, зазначає, що в оскаржуваній постанові вказано, що ним порушено «вимоги знаку 5.16 рух по смугам поворот тільки праворуч або рух прямо, повернувши ліворуч», що не відповідає дійсності. На вулиці Заньковецької, перед перехрестям з вулицею Грущевського зі сторони руху з пр. Свободи є встановлений дорожній знак, який вказує рух по смугам: ліва смуга - поворот ліворуч або рух прямо, права смуга - поворот праворуч, що знов вказує на відсутність причин для зупинки ТЗ, яким я керував, оскільки нічого не порушував. У вищевказаній постанові відсутні будь-які дані та докази, на підставі яких в відповідачем зроблено висновок про наявність правопорушення, не зазначено яким саме способом було встановлено обставини та якими засобами проводилася фіксація правопорушення. Зазначені обставини в вказують на безпідставність зупинення водія транспортного засобу.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Як роз`яснено у п. 24постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Беручи до уваги те, що визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип з`ясування всіх обставин у справі, суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою осіб, шукаючи доказів виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Суд констатує, що належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідачем не надано. Зокрема, не надано жодних доказів фото - чи відеофіксації наявності обставин порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху 22.06.2020 року та його тверджень не спростовано.

Відповідачем до суду не подано доказів, які б підтверджували вчинення правопорушення позивачем та доказів, якими останнє зафіксовано.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. За змістом цієї норми на особу не може бути покладений і обов`язок доводити свою невинуватість в учиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що матеріалами справи не підтверджено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, а також не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, враховуючи викладене та беручи до уваги вищенаведені норми, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю та скасувати постанову серії ЕАМ № 2725121 від 22.06.2020 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу, а провадження у справі закрити.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 76, 77, 90, 241-246, 255, 262, 271, 272, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Лебедєва Микити Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2725121 від 22.06.2020 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн., а провадження у справі закрити.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Лебедєв Микита Сергійович, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. О. Кошового, 2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених ст. 286 КАС України, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Дата складення повного рішення суду 14.12.2020 року.

Головуюча О.В. Лемак