Справа № 520/16962/2020
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків
15 грудня 2020 р. № 520/16962/2020
Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кухар М.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

-визнати дії Міністерства оборони України, (ідентифікаційний код юридичної особи: 00034022, 03168, пр-т. Повітрофлотський 6, м. Київ, тел.: , ел. пошта: ) щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер: АДРЕСА_2 тел.: НОМЕР_2 , e-mail: відсутній) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, протиправними;

-скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України, (ідентифікаційний код юридичної особи: 00034022, 03168, пр-т. Повітрофлотський 6, м. Київ, тел.: (044) 226-20-15, ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в частині, щодо відмови Позивачу, ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 тел.: НОМЕР_2 , e-mail: відсутній) виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, протиправними;

- зобов`язати Міністерство оборони України, (ідентифікаційний код юридичної особи: 00034022, 03168, пр-т. Повітрофлотський 6, м. Київ, тел.: , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) призначити та сплатити ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер: АДРЕСА_2 тел.: НОМЕР_2 , e-mail: відсутній) одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, протиправними.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син, ОСОБА_2 , військовослужбовець, старший солдат мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 .У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум, яка функціонує на базі Міністерства оборони України та утворена на підставі наказу № 564 від 26.10.2016 року, та надала відповідну заяву та пакет документів для розгляду та прийняття відповідного рішення. 10 жовтня 2020 року позивач отримала лист від відділу соціального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 №2853 ВСЗ від 15.09.2020 року, разом з яким позивач отримала витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 року № 116. Вважає таке рішення протиправним, та таким, що порушує її соціальні права, просить суд вимоги позову задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження.

Запропоновано відповідачу подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Відповідач правом надання відзиву, у термін, що встановлений судом, не скористався.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , який був військовослужбовцем, старшим солдатом мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в результаті отримання травм.

Факт смерті підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 12-17/51-ОКБ/19 від 20.12.2019 року та свідоцтвом про смерть - серії НОМЕР_4 від 24.12.2019 року (а.с.7-9).

У липні 2020 року мати померлого солдата - ОСОБА_1 звернулась до комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум, яка функціонує на базі Міністерства оборони України та утворена на підставі наказу № 564 від 26.10.2016 року, із заявою та пакетом документів для розгляду та прийняття відповідного рішення про отримання грошової компенсації.

ОСОБА_1 10 жовтня 2020 року отримала лист від відділу соціального забезпечення Харківського обласного військового комісаріату №2853 ВСЗ від 15.09.2020 року. Разом з листом Позивач отримала витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 06.08.2020 року № 116 (а.с.31-32).

У витягу з протоколу №116 зазначалося, що травма сином позивача отримана внаслідок нещасного випадку через дії, які він вчиняв у стані алкогольного сп`яніння.

Не погоджуючись із відмовою у виплаті допомоги у зв`язку із смертю сина, викладеною у протоколі № 116 від 06 серпня 2020 року, оскільки досудовим розслідуванням було встановлено, що 19.09.2019 року командир 1 мінометного взводу - старший офіцер мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , перебуваючи між блок-постом «Герб» та командно- спостережним пунктом мінометної батареї в/ч НОМЕР_3 , вчинив перевищення військовою службовою особою влади та повноважень і застосував насильство щодо підлеглого старшого солдата ОСОБА_2 , що виразилося у нанесені одного удару дерев`яною палицею в область шиї... Після отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень при зазначених вище обставинах, його госпіталізовано до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону м. Харків.

Позивач зазначає, що її померлим сином не вчинялось жодний дій, які б призвели або могли б призвести до нещасного випадку та в подальшому його смерті, а тому ОСОБА_1 звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Досліджуючи спірні відносини у межах позовних вимог, заявлених позивачем, суд виходить із наступного.

Згідно з положеннями статті 41 Закону України від 25 березня 1992 року №2232-XII Про військовий обов`язок і військову службу (далі - Закон України №2232-XII) виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Приписами пункту 1 статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок від 25 грудня 2013 року № 975).

Згідно з пунктом 3 Порядку 25 грудня 2013 року № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби) під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця (крім військовослужбовця строкової служби), що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується, зокрема, членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; якщо смерть настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби

При цьому суд зазначає, що така допомога виплачується не тільки у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження, а й у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби не залежно від часу звільнення з військової служби.

Визначальним є той факт, що військовослужбовець під час або у зв`язку з виконанням ним обов`язків військової служби захворів, внаслідок чого помер. Допомога у такому випадку призначається незалежно від того, чи була особа військовослужбовцем на час смерті. Факт наявності статусу військовослужбовця на час смерті має значення лише у випадку загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а.

Суд наголошує, що у цій справі оскаржується рішення відповідача тільки за однією підставою, а саме: невиплата одноразової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 , який був сином позивача.

Як встановлено за матеріалами справи, досудовим розслідуванням встановлено наступні обставини: « 19.09.2019 року командир 1 мінометного взводу - старший офіцер мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_3 , перебуваючи між блок-постом «Герб» та командно-спостережним пунктом мінометної батареї в/ч НОМЕР_3 , вчинив перевищення військовою службовою особою влади та повноважень і застосував насильство щодо підлеглого старшого солдата ОСОБА_2 , що виразилося у нанесені одного удару дерев`яною палицею в область шиї... Після отримання ОСОБА_2 тілесних ушкоджень при зазначених вище обставинах, його госпіталізовано до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону м. Харків» (а.с. 11-30).

За наведених обставин суд зазначає, що загиблим сином позивача не вчинялися дії, які призвели до нещасного випадку. Такі дії вчинялись іншою особою, й саме ці дії призвели до нещасного випадку.

З врахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку про протиправність рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом від 06 серпня 2020 року №116 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із смертю її сина - ОСОБА_2 , яка настала під час проходження військової служби.

Отже, суд відхиляє доводи відповідача про відсутність правових підстав для призначення та виплати одноразової грошової допомоги матері померлого ОСОБА_2 , у зв`язку із тим, що останній на момент смерті перебував в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, згідно із статтею 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Пунктом 5 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Отже, позивачка, як мати та член сім`ї ОСОБА_2 , має право на призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у відповідній частині, визначеній ст. 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Пунктом 5 Порядку № 975.

Відтак, суд, встановивши протиправність відмови, визнає таким, що підлягає скасуванню рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлене протоколом №116 від 06 серпня 2020 року, у частині відмови у призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого ОСОБА_2 (а.с. 32).

Водночас, суд акцентує, що відповідач наділений дискреційними повноваженнями при вирішенні питання про призначення одноразової грошової допомоги, в тому числі і підстави її виплати та осіб, яким її належить виплатити.

Зокрема, відповідно до пункту 4 Порядку №975 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), одноразова грошова допомога призначається у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, якщо смерть настала:

1) під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби;

2) у період проходження військовослужбовцем військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно із пунктом 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста:

1) у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року;

2) у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 4 цього Порядку, - у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання. Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Наведені положення мають бути розглянуті Міністерством Оборони України при вирішенні питання про призначення та виплати одноразової грошової допомоги як позивачці, так і іншим членам сім`ї померлого.

На підставі пунктів 13, 14, 15 Порядку №975 розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови. Одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом її перерахування уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначений одержувачем виплати, або через касу уповноваженого органу. Рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.

Зазначеними приписами законодавства визначений певний порядок розгляду заяви та прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги.

При цьому, суд не може підміняти орган, на який покладено вирішення цього питання, а тому відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити одноразову грошову допомогу.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог та зобов`язання Міністерства оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із смертю її сина ОСОБА_2 , з урахуванням висновків викладених у рішенні суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до вимог ст. 139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ,03168, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати дії Міністерства оборони України, (ідентифікаційний код юридичної особи: 00034022) щодо відмови виплатити ОСОБА_1 , (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, протиправними.

Скасувати протокол засідання комісії Міністерства оборони України, в частині, щодо відмови ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) виплати одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина, військовослужбовця ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6,м. Київ,03168, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Скарга може бути подана у порядку ч.1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або у порядку п.15.5 Розділу VII КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2020 року.

Суддя Кухар М.Д.