Справа № 640/13504/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року м. Київ № 640/13504/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправної та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки)

від 14.05.2019 №Ф-181938-17,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд ( з урахуванням заяви від 28.10.2019 про зміну предмету позову) визнати протиправною та скасувати вимогу від 14.05.2019 №Ф-181938-17 про сплату боргу (недоїмки) та скасувати незаконне переведення з 01.10.2017 на загальну систему оподаткування.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує, що рішення відповідача не вмотивоване, відповідачем чи іншим уповноваженим органом не було проведено жодних перевірок чи складено актів звірки розрахунків із позивачем стосовно сплати єдиного соціального внеску. Також позивач наголошує, що не здійснював перехід із спрощеної системи оподаткування на загальну, ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування по теперішній час, порушень у поданні податкової звітності та сплаті єдиного соціального внеску немає.

До суду 22.10.2019 надійшов відзив відповідача, у якому зазначено про наявність заборгованості у позивача зі сплати єдиного соціального внеску за жовтень-грудень 2017 року, перебування позивача на загальній системі оподаткування.

Позивачем 28.10.2019 надано до суду відповідь на відзив, в якій позовні вимоги підтримано в повному обсязі, наголошено, що судовим рішенням від 06.06.2018 в адміністративній справі №826/15923/17, що набрало законної сили 21.11.2018, було визнано неправомірним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 02.11.2017 №_/265-55-13-02 про виключення із реєстру платників єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається що Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві, виписано вимогу позивачу від 14.05.2019 №Ф-181938-17 про сплату боргу (недоїмки) із сплати єдиного внеску на суму 1368, 88 грн.

Позивачем було подано скаргу від 30.05.2019 до Державної фіскальної служби України про скасування вищезазначеної вимоги.

За результатами розгляду скарги, Державною фіскальною службою України винесено рішення від 05.07.2019 №30854/6/99-99-11-05-02-25 відповідно до якого скаргу позивача залишено без задоволення.

Вважаючи вимогу від 14.05.2019 №Ф-181938-17 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

Як зазначено відповідачем, згідно даних інформаційної системи Головного управління Державної податкової служби у місті Києві ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у м. Києві (Державна Податкова Інспекція у Печерському районі) як фізична особа-підприємець з 06.11.2000. Так у період з 01.01.2012 по 30.09.2017 перебував на спрощеній системі оподаткування, а з 01.10.2017 по теперішній час - на загальній.

Однак, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2018 в адміністративній справі №826/15923/17, що набрало законної сили 21.11.2018, було визнано неправомірним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 02.11.2017 №_/265-55-13-02 про виключення із реєстру платників єдиного податку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у позові просить визнати неправомірною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-181938-17, яка фактично є юридичним наслідком рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №_/26-55-13-02 від 02.11.2017.

Розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно оцінивши всі фактичні обставини (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить суд ( з урахуванням заяви від 28.10.2019 про зміну предмету позову) визнати протиправною та скасувати вимогу від 14.05.2019 №Ф-181938-17 про сплату боргу (недоїмки) та скасувати незаконне переведення з 01.10.2017 на загальну систему оподаткування.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI ( далі - Закон №2464-VI).

Згідно пункту першого частини першої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 1 Закону №2464-VI недоїмкою є - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

За приписами пунктів 6-7 частини першої статті 13 Закону № 2464 органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом та стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до пункту 31 частини першої статті 1 Закону №2464 органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що формує податкову і митну політику (в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів, єдиного внеску) та забезпечує її реалізацію (центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику), та його територіальні органи.

Згідно частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Так, відповідно до пункту третього розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 №449, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953 (далі - Інструкція №449), фіскальні органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки) в таких випадках:

- якщо дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску фіскальними органами;

- якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- якщо платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

За приписами пункту четвертого розділу 6 Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Так, з доводів контролюючого органу, викладених у відзиві вбачається, що нарахування позивачеві заборгованості зі сплати єдиного внеску здійснено автоматично контролюючим органом в картці платника за кодом платежу 71040000, тобто без проведення перевірки, без декларацій, поданих платником податків.

Проте, пункт 3 розділу VІ Інструкції №449, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що вимога Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 14 травня 2019 року №Ф-181938-17 є протиправною та підлягає скасуванню оскільки була складена фактично без дотримання процедури передбаченої Інструкцією №449.

Щодо позовної вимоги позивача про скасування незаконного переведення з 01.10.2017 на загальну систему оподаткування, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено той факт що у справі №826/15923/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.06.2018 визнано протиправним та скасовано рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 02.11.2017 №_/26-55-13-02. Рішення набрало законної сили.

Так, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим для виконання. Проте як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не вжито жодних заходів щодо виконання рішення суду. Що у свою чергу спричинило виникнення даної ситуації, щодо продовження перебування позивача на загальній системі оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Виходячи з положень пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У даному випадку, дотримуючись принципів верховенства права, законності, поділу влади, в межах компетенції, визначеної Конституцією та законами України, а також виходячи з повноважень суду, визначених статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо переведення ОСОБА_1 на загальну систему оподаткування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 14.05.2019 №Ф-181939-17.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві щодо переведення ОСОБА_1 на загальну систему оподаткування.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Літвінова А.В.