Справа № 380/9279/20
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/9279/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючої-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представник позивача Романишин Я.О.,

представник відповідача Болотін М.С.,

розглянувши у судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівської області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішення,-

ВСТАНОВИВ :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з вимогами до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська,35; ) про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.05.2020 року № 0-1303 на суму 1395 грн.87 коп.;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.05.2020 року № 0-1303 на суму 2301 грн.41 коп.;

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 28.05.2020 року № 0-1303 на суму 753 грн.23 коп.

Ухвалою суду від 02.10.2020 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження.

16.11.2020 за вх. № 60494 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

24.11.2020 за вх. № 62429 позивачем надано відповідь на відзив.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на праві власності їй належить квартира площею 36,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує на те, що така будівля за своєю характеристикою та складовими ознаками, відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, оскільки база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи-платника податку, зменшується для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити.

Відповідачем заперечення на позовну заяву викладені у письмовому відзиві від 16.11.2020 за вх. № 60494. Зазначає, що позивач згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є власником квартир: площею 36,1 кв.м за адресою АДРЕСА_2 ; площею 66,9 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 ; площею 110,3 кв.м, за адресою АДРЕСА_3 і тому відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України, є об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно. Представник відповідача позовні вимоги заперечив, просив суд відмовити у задоволені позову.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 є власником житлової квартири площею 36,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 225497037 від 24.09.2020 року дана квартира на праві власності у позивача з 27.10.2007, на підставі договору купівлі-продажу № 3982, посвідчений Гірником І.А., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу.

ОСОБА_2 є власником житлової квартири площею 110,3 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , згідно Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 225494758 від 24.09.2020 року загальною площею 110,3 (кв.м.), житлова площа 62,3 (кв.м.), тип права власності право власності; дата, час державної реєстрації 19.02.2015 року на підставі договору дарування,квартири, серія номер: 424, виданий 19.02.2015, видавник Серафин Л.В; розмір частки 1; власник - ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 є власником житлової квартири площею 66,9 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 225493526 від 24.09.2020 року: квартира, об`єкт житлової нерухомості загальною площею 66,9 (кв.м.), житлова площа 35,3 (кв.м.), матеріали стін: цегла, опис: складається з двох житлових кімнат та кухні; адреса АДРЕСА_1 ; тип права власності право власності; дата, час державної реєстрації 19.02.2015 року;

на підставі договору дарування квартири, серія номер: 423, виданий 19.02.2015, видавник Серафин Л.В; розмір частки 1; власник - ОСОБА_3 .

28.05.2020 Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення №0-1303, відповідно до якого позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на суму 1395 грн.87 коп; податкове повідомлення-рішення за 0-1303 на суму 2301 грн.41 коп. та податкове повідомлення-рішення за № 0-1303 на суму 753 грн.23 коп.

Контролюючим органом розмір податку визначено із застосуванням ставок, затверджених рішенням Львівською міською радою, у відсотках і виходячи з площі нараховано: 2019 -2020 рік - 1395,87 грн (3622,41 грн); 2019-2020 рік - 2301,41 грн. (5972,37 грн) , 2019-2020 рік - 753,823 грн (1954,70 грн).

Позивач не погоджується, що при винесенні податкових повідомлень-рішень податковим органом не враховано положення пункту 266.4 ПКУ, яка визначає об`єкти нерухомості, що мають пільги із сплати податків, тому звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно статті 265 Податкового кодексу України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку та плати за землю.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

При цьому, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (підпункт 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 266.3.3 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Відповідно до підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за базовий податковий (звітний) період (рік).

Пільги із сплати податку не надаються на об`єкти оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, використовуються у підприємницькій діяльності).

Згідно пп. 266.4.3. п. 266.4. ст. 266 ПК України, пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту; об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).

Відповідно пп. 266.7.2. п. 266.7 ст. 266 ПК України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Судом встановлено, що позивач є власником житлової квартири площею 36,1 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з 2007 року.

Отже, при визначенні за 2019-2020 роки позивачу ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, Головне управління ДПС у Львівській області не могло брати за основу базу нарахування за 2015 рік, оскільки ОСОБА_1 з 2015 року не являється власником об`єктів нерухомості за адресами: АДРЕСА_3 (власник - ОСОБА_2 ) та адресою АДРЕСА_1 (власник - ОСОБА_3 ).

Щодо обєкту нерухомості за адресою АДРЕСА_3 : 19.02.2015 укладено договір дарування квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , запис про реєстрацію згідно реєстру речових прав значиться підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обятежнь від 19.02.2015 індексний номер 19467447. Форма власності приватна, розмір частки 1, власник ОСОБА_2 .

Щодо обєкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 ., 19.02.2015 укладено договір дарування квартири між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , право власності у ОСОБА_3 виникло на підставі договору дарування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:19466985 від 19.02.2015 13:27:30; форма власності приватна, власник ОСОБА_3 .

Отже з огляду на викладене вище і підтверджене долученими до матеріалів справи доказами, а саме витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_1 не являється власником квартир з 2015 року і відповідно відсутні підстави для нарахування та сплати такого податку.

Враховуючи вище викладене, відповідно, площа у квартирі, що перебуває на праві власності позивача за адресою АДРЕСА_2 становить площу в розмірі площею 36,1 кв.м., тому має застосовуватись пільга у вигляді 60 м.кв. відповідно до пп «а» пп. 266.4.1. п. 266.4 ст. 266 ПК України.

Отже, у контролюючого органу були відсутні правові підстави для прийняття оскаржуваних податкових повідомленнь-рішень та визначення позивачу грошового зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019, 2020 роки.

При вирішенні справи, суд також керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, викладеної, зокрема, в рішенні від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та «Вулич проти Швеції», в пункті 110 якого суд зазначив, що «... адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління», а також щодо права особи на «правомірні очікування»/«законні сподівання» вчиняти певні дії відповідно до виданого державними органами дозволу («ОСОБА_3 Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991р. заява №12742/87).

Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтується на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову повністю.

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, з врахуванням вимог чинного податкового законодавства України, практики Європейського Суду з прав людини як джерела права в Україні, суд дійшов висновку, що суб`єкт владних повноважень, прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не дотримався принципу верховенства права та передбачених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України принципів, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат, а саме судового збору, позивач згідно з ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, , суд,-

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задоволити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2020 року № 0-1303 на суму 1395 грн.87 коп.

Визнання протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 28.05.2020 року № 0-1303 на суму 2301 грн.41 коп.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від від 28.05.2020 року № 0-1303 на суму 753 грн.23 коп.

Судовий збір розподілу не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 14 грудня 2020 року