Справа № 440/7102/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/7102/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сич С.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (надалі - відповідач, приватний виконавець Хорольська Л.О.) про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження №63698726 від 23.11.2020 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 24149,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що приватний виконавець Хорольська Л.О. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва, однак позивач не проживає в м. Київ, ніякого майна на території м. Києва не має, зареєстрований і постійно проживає в м. Полтаві, за останнім місцем проживання в м. Полтаві зареєстрований з 06.07.2018, тому позивач вважає, що виконавче провадження відкрито з порушенням вимог статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавчий документ прийнято до виконання приватним виконавцем не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи або не за місцезнаходженням його майна.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/7102/20, залучено до участі у справі №440/7102/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд", розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази.

10 грудня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 31-33/, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що інформація відносно місця проживання позивача в м. Києві зазначена у виконавчому документі, тому у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документу стягувачу. Відповідач вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Третя особа не скористалася правом на надання письмових пояснень щодо позову.

Частиною 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до приписів частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

08.09.2019 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем на підставі статей 87-91 Закону України Про нотаріат та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №38237 /а.с. 42/, про звернення стягнення з громадянки України, якою є ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - смт. Шишаки, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 , фактичне місце роботи невідоме, яка є боржником за кредитним договором 002-16521-240215 від 24.02.2015 /а.с. 39-41/, укладеним з ПАТ "Дельта Банк", ідентифікаційний код юридичної особи 34047020, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 379/К від 13.04.2018 є ТОВ "ФК "Кредит-капітал", ідентифікаційний код юридичної особи 35234236, правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 11/08/2020-ФА від 11.08.2020 є ТОВ "ФК "Аланд", ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, далі іменований - стягувач, заборгованість за Кредитним договором 002-16521-240215 від 24.02.2015. Строк платежу за Кредитним договором 002-16521-240215 від 24.02.2015 настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 11.08.2020 по 17.08.2020. Сума заборгованості становить 23649,91 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 20231,11 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3418,80 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із стягувача в розмірі 500,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 24149,91 грн. /а.с. 42 - 43/

20.11.2020 стягувач ТОВ "ФК "Аланд" звернувся до приватного виконавця Клименка Р.В. з заявою про примусове виконання рішення (вх. №23839/02-01 від 20.11.2020) /а.с. 38/, у якій просив відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за №38237 від 08.09.2020 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , коштів у розмірі 24149,91 грн. У заяві про примусове виконання рішення стягувачем вказано адресу місця реєстрації боржника: АДРЕСА_1 та адресу проживання: АДРЕСА_2 .

23.11.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63698726, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №38237, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь ТОВ "ФК "Аланд" заборгованості в розмірі 24149,91 грн. Пунктом 3 цієї постанови стягнуто з боржника виконавчий збір/основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2414,99 грн. /а.с. 48-49/.

Позивач не погодився з постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2020 ВП №63698726, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2020 ВП №63698726, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VІІІ примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Частинами першою, другою статті 5 Закону №1404-VІІІ передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1404-VIIІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус визначає Закон України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (далі - Закон №1403-VIII).

Згідно статті 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 23 Закону № 1403-VIII у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Частинами першою, другою статті 25 Закону № 1403-VIII визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя; приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802; далі - Інструкція № 512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно з пунктом 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5 місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Таким чином, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постановах Верховного Суду від 08 квітня 2020 року у справі №804/6996/17, від 30 квітня 2020 року у справі №580/3311/19.

Статтею 29 Цивільного кодексу України передбачено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

За приписами статті 1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 № 1382-IV місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист; реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 з 26.07.2005 було АДРЕСА_3 , із 13.02.2018 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 було АДРЕСА_4 , з 06.07.2018 зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_5 , що підтверджується паспортом громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , копія витягу з якого наявна у матеріалах справи /а.с. 9-11/.

У виконавчому написі, вчиненому 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., що зареєстрований в реєстрі за №38237 /а.с. 42-43/, зазначено адресу реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Тобто у виконавчому написі нотаріуса щодо примусового виконання якого винесено оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження, вказано зареєстроване місце проживання боржника у смт. Шишаки, Шишацький район, Полтавська область.

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження №63698726 наявна копія договору №002-16521-2400215 від 24.02.2015 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки, у якому зазначено наступну адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 /а.с. 39-41/.

Разом з тим, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. здійснює діяльність у виконавчому окрузі - м. Київ, що підтверджується Інформаційною довідкою з Єдиного реєстру приватних виконавців України, яка наявна у матеріалах справи /а.с. 60-61/.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження місця проживання чи перебування боржника - фізичної особи за адресою: АДРЕСА_2 або доказів місцезнаходження майна позивача (боржника) у м. Києві (в межах виконавчого округу відповідача).

Отже, приймаючи до виконання виконавчий напис, вчинений 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., що зареєстрований в реєстрі за №38237, приватний виконавець достовірно знав, що боржник не має зареєстрованого місця проживання у м. Києві.

Таким чином, приватний виконавець, володіючи відомостями про зареєстроване місце проживання боржника ОСОБА_1 за межами виконавчого округу відповідача та за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження місця проживання/перебування боржника - фізичної особи у м. Києві, за відсутності доказів місцезнаходження майна позивача (боржника) у м. Києві (в межах виконавчого округу відповідача), прийняв виконавчий документ з іншого виконавчого округу з порушенням правил територіальної діяльності приватних виконавців та відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису від 08.09.2020 №38237, чим порушив вимоги Закону України "Про виконавче провадження" та Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2020 ВП №63698726, прийнята відповідачем не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України, а тому вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією відділення "Театральне" Полтавського ГРУ АТ КБ "ПриватБанк" №0.0..1 від 02.12.2020 та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету /а.с. 21/.

Таким чином, при задоволенні позову ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

За змістом частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що орієнтовні витрати на правничу допомогу складають 4000 грн., а прохальна частина позовної заяви містить клопотання про стягнення судових витрат з відповідача.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачем не надано до суду жодних доказів (договорів, рахунків тощо) на підтвердження того, що ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу адвоката, як не вказано і причин неможливості надання до суду таких доказів.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення на користь позивача з відповідача судових витрат в розмірі 4000 грн.

Відповідно до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно з приписами частини 4 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 134, 139, 229, 241-245, 250, 262, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_6 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , вул. Поправки Юрія, 6, офіс 33, м. Київ, 02094), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" (ідентифікаційний код 42642578, вул. Саксаганського, 14, офіс 301, м. Київ, 01033), про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження ВП №63698726 від 23 листопада 2020 року.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич