Справа № 140/6543/20
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/6543/20 пров. № А/857/9425/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р.Й.,

суддів Ільчишин Н.В.,

Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Марцинковської О.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Смілки В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року (прийняте у м. Луцьку суддею Ксензюком А. Я.; дата складення рішення у повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 140/6543/20 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправним і скасування рішення в частині та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Волинського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія), оформлене протоколом № 156 від 15 листопада 2019 року про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги;

- зобов`язати Міністерство оборони України (далі - МО України) вирішити питання щодо призначення та виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 25 % втрати працездатності без встановлення інвалідності, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 09 жовтня 2018 року був звільнений з військової служби; під час проходження служби він брав участь в антитерористичній операції (далі АТО), у зв`язку з чим має статус учасника бойових дій. Також під час проходження служби він отримав захворювання, які госпітальна військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_1 24 липня 2018 року визнала такими, що пов`язані із захистом Батьківщини. А Волинським обласним бюро МСЕК йому визначено часткову втрату професійної працездатності в розмірі 25 % без встановлення інвалідності внаслідок травми, захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

На його звернення щодо отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням часткової втрати професійної працездатності без встановлення інвалідності Комісія рішенням № 156 від 15.11.2019 відмовила йому у виплаті такої допомоги на тій підставі, що первинне встановлення ступеня втрати працездатності сталось 04 березня 2019 року, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Вважає рішення протиправним з тих підстав, що отримав захворювання та частково втратив працездатність 24 липня 2018 року, що зазначено у довідці про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА № 014931 від 04 березня 2019 року, а тому набув право на отримання допомоги відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним і скасовано рішення МО України, викладене у пункті 18 протоколу засідання комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15 листопада 2019 року № 156 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано МО України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням 25 % втрати працездатності без встановлення інвалідності, відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та згідно Порядку № 975 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило МО України, яке вважає, що при винесенні рішення судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи; зроблено висновки, які не відповідають обставинам справи; порушено норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову до МО України.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що всупереч приписам пункту 3 Порядку № 975 та підпункту 1.12 Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05.09.2011 № 561, що також підтверджується повідомленням Міністерства охорони здоров`я № 16.06.16/625-16/10515 від 27.04.2016, суд першої інстанції здійснив підміну понять та вважав, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є зокрема дата встановлення страхового випадку, що вказана у пункті 6 довідки МСЕК серії 12 ААА № 014931. Оскільки первинний огляд позивача був проведений 04.03.2019, а дату надходження до МСЕК документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями позивача, судом не встановлено, саме цю дату треба вважати датою набуття права особи на отримання одноразової грошової допомоги; відтак відповідач у спірних правовідносинах діяв правомірно. Також зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу є формою втручання в його дискреційні повноваження.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Позивач, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обгрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 01 серпня 1989 року по 09 жовтня 2018 року проходив військову службу в Збройних Силах України за контрактом.

У періоди з 03.09.2014 по 13.09.2014, з 15.06.2015 по 29.09.2015, з 13.02.2016 по 27.04.2016, з 26.07.2017 по 06.11.2017 та з 06.02.2018 по 30.04.2018 безпосередньо брав участь в АТО, є учасником бойових дій, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_2 та посвідчення серії НОМЕР_3 від 12 червня 2015 року.

24 липня 2018 року госпітальна військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_1 за розпорядженням командира в/ч НОМЕР_4 № 501/223 від 10 липня 2018 року, провела медичний огляд позивача з метою визначення ступеня його придатності до військової служби.

За результатами цього огляду госпітальна військово-лікарська комісія в/ч НОМЕР_1 встановила діагноз та причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва): деформуючий правобічний гонартроз ІІ ступеня, застарілі пошкодження передньої схрещеної та медіальної колатеральної зв`язок, радіальні розриви задніх рогів обох менісків правого колінного суглоба, рецидивуючий синовіїт з вираженим постійним больовим синдромом та помірним порушенням функції правої нижньої кінцівки. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Гіпертонічна хвороба І стадія, м`яка за рівнем АТ, середній ризик ускладнень. СНІ, Ангіопатія сітківки обох очей. Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Хронічний комбінований геморой ІІ ступеня в стадії ремісії. Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військовою спеціальністю та інше: на підставі статей 61 б, 39 б, 40 в графи IIІ Розкладу хвороб: Обмежено придатний до військової служби. У супроводжуючому немає потреби.

Зазначене також підтверджується свідоцтвом про хворобу № 77 від 24 липня 2018 р.

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 05 жовтня 2018 року № 233 позивача, звільненого з військової служби наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 28 вересня 2018 року № 519 відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з 09 жовтня 2018 року виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення та направлено для зарахування на військовий облік до Володимир-Волинського ОРВК Волинської області.

04 березня 2019 року Обласна МСЕК Волинського обласного бюро МСЕ провела медичний огляд позивача та визначила ступінь втрати працездатності 25 % одноразово; причинний зв`язок втрати працездатності травма, захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини; дата встановлення страхового випадку - 24 липня 2018 року.

Вказані відомості внесені до довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 014931 від 04 березня 2019 року.

Після цього ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою та необхідними документами про виплату одноразової грошової допомоги згідно статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», як особі звільненій з військової служби, яка отримала травму, захворювання під час виконання обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності.

Розглянувши подані документи, Комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги полковнику в запасі ОСОБА_1 , якого 09 жовтня 2018 року звільнено з військової служби та 04 березня 2019 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 25 % втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, що сталося 24 липня 2018 року (довідка МСЕК серія ААА № 014931 від 04 березня 2019 року).

Рішення (пункт 18 протоколу засідання Комісії від 15 листопада 2019 року № 156), з покликанням на пункт 7 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», мотивоване тим, що заявника звільнено з військової служби 09 жовтня 2018 року, а 04 березня 2019 року встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби.

Вважаючи, що зазначене рішення є неправомірним, позивач оскаржив його до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що Комісія МО України, відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, діяла всупереч нормам чинного законодавства, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі одноразова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

А згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини другої цієї статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Виходячи з наведеного, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що згідно довідки огляду МСЕК серії 12ААА № 014931 від 04 березня 2019 року позивачу було встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках - 25%, захворювання, так, пов`язані із захистом Батьківщини; дата встановлення страхового випадку - 24 липня 2018 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці МСЕК при встановленні втрати професійної працездатності позивача.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

Згідно із пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється зокрема Міноборони.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

З матеріалів справи видно, що після звільнення позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги відповідно до статті 16 Закону № 2011-XII, до якої додав зазначену вище довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12ААА № 014931 від 04 березня 2019 року.

З огляду на зазначені вище норми законодавства та встановлені у справі обставини, відповідач, приймаюче оскаржуване рішення, дійшов помилкового висновку, що ступінь втрати працездатності ОСОБА_1 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, встановлено у понад тримісячний термін звільнення з військової служби.

Враховуючи те, що інших підстав для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги в оскаржуваному рішенні Комісії не наведено, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Також помилковими є доводи апелянта щодо втручання суду в його дискреційні повноваження, оскільки зобов`язання судом першої інстанції суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, за умови визнання попередніх дій протиправними, не буде підміною дискреційних повноважень відповідача, а лише їх обмеженням у визначений законодавством спосіб та відповідно до повноважень відповідача; таке зобов`язання буде належним способом відновлення порушених прав та інтересів особи, з метою недопущення зловживання відповідачем владними управлінськими функціями.

Натомість, було б втручанням суду в дискреційні повноваження відповідача, якби суд замість відповідача прийняв рішення (зокрема, призначив позивачу відповідну допомогу), яке відноситься до виключних повноважень суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 11 червня 2020 року в адміністративній справі № 140/6543/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Н. В. Ільчишин
В. В. Святецький
Постанова складена у повному обсязі 15 грудня 2020 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду