Справа № 440/5273/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа №440/5273/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №142/02.22-06 від 14.02.2020 про відмову в призначенні пенсії батьку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по втраті годувальника, відповідно до статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити пенсію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно після проголошення судового рішення.
Під час розгляду справи суд
В С Т А Н О В И В:

24.09.2020 ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду 29.09.2020 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому строк звернення до адміністративного суду з даним позов було поновлено.

Аргументи учасників справи
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що відмова пенсійного органу в призначенні пенсії у разі втрати годувальника є, на його думку, протиправною. Ця відмова вмотивована тим, що позивач не має достатнього для призначення пенсії за віком страхового стажу. Позивач наполягав на тому, що Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" для призначення даного виду пенсії вимагає лише досягнення певного віку, а наявність відповідного страхового стажу законом як умова призначення пенсії у разі втрати годувальника не передбачена.
28.10.2020 до суду від ГУ ПФУ в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідачем правомірно відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії у разі втрати годувальника.
Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 19.03.2014 №15, призвано за мобілізацією на військову службу до ЗСУ молодшого лейтенанта запасу ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є сином позивача ОСОБА_1 .
01.11.2014 лейтенант ОСОБА_2 загинув у ДТП біля села Ковтуни Хорольського району Полтавської області (238 км).
Відповідно до витягу з наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 від 24.11.2014 №142, лейтенанта ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення на підставі свідоцтва про смерть від 24.11.2014 № НОМЕР_1 .
16.01.2020 позивач звернувся до відповідача зі заявою про призначення пенсії у разі втрати годувальника.
30.01.2020 Полтавським обласним військовим комісаріатом направлено до ГУ ПФУ в Полтавській області подання про призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника від №УЧ-58039 та додані до нього документи.
Розпорядженням відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.02.2020 №142/02.22-06 вирішено, керуючись пунктом "б" статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії в разі втрати годувальника.
Позивач, вважаючи таке розпорядження відповідача протиправним, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно зі частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу з 01.01.2019 по 31.12.2019 - не менше 26 років.
Відповідно до абзацу першого преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Статтею 29 Закону №2262-XII передбачено, що пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.
Згідно з абзацом 1 пункту "в" частини четвертої статті 30 Закону №2262-XII батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", або якщо вони є особами з інвалідністю.

Висновки щодо правозастосування
Аналізуючи наведені вище положення пенсійного законодавств суд дійшов висновку, що абзацом першим пункту "в" частини четвертої статті 30 Закону №2262-XII не передбачено умови наявності страхового стажу для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Єдина передбачена вказаною нормою умова - вік.
Вимога пенсійного органу про наявність страхового стажу, не передбачена спеціальним Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", на думку суду, нівелює право особи на даний вид пенсії, як гарантію надану особі в разі втрати годувальника.
За наведених обставин, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача щодо відсутності у ОСОБА_1 права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника через відсутність необхідного страхового стажу.
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , а отже на момент звернення до пенсійного органу зі заявою про призначення пенсії (16.01.2020) мав вік повних 60 років, що є достатнім для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Отже, розпорядження відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.02.2020 №142/02.22-06 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Суд враховує, що відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати розпорядження відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Полтавській області від 14.02.2020 №142/02.22-06, та зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію в разі втрати годувальника відповідно до абзацу 1 пункту "в" частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 16.01.2020.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн і суд дійшов висновку про задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 840,80 грн.
Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати розпорядження відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 14.02.2020 №142/02.22-06.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) пенсію в разі втрати годувальника відповідно до абзацу 1 пункту "в" частини четвертої статті 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з 16.01.2020.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 840,80 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.
Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков