Справа № 420/13392/20
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М.. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича (65026, м. Одеса вул. Грецька, 44, офіс 207), за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Альфа-банк» (03150, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 100, ) про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

01.12.2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Альфа-банк», в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича від 26.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63417148;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича в порядку, передбаченому п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VІІІ (з наступними змінами та доповненнями), повернути акціонерному товариству Альфа-банк виконавчий напис за реєстр. №24223, виданий 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк () заборгованості по договору кредиту №2007/13-2.06/545 від 15.08.2007р., що складається з 120310 доларів США простроченої заборгованості та 88664,47 доларів США простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам за період з 10.12.2014р. по 11.07.2017р. (всього 208 974,47 доларів США), а також суму плати за вчинення виконавчого напису.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що обставини банкрутства ФОП ОСОБА_1 були протиправно приховані АТ Укрсоцбанк від приватного виконавця, що призвело до прийняття останнім неправомірного рішення про відкриття виконавчого провадження відносно боржника, визнаного банкрутом, за майновими вимогами, що були предметом судового провадження у справі господарського суду Одеської області №7/17-1676-2011 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.12.2020 року відкрито провадження у справі з врахуванням приписів ч. 4 ст. 287 КАС України.

10.12.2020 року за вх. № ЕП/23977/20 від відповідача надійшли письмові пояснення на позовну заяву, у яких відповідач зазначив, що з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими безпідставними, такими що не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідач зазначає, що виконавчий напис № 24223 від 31.10.2017 року набрав законної сили 31.10.2017 року, на даний чає ніким не скасований і є чинним на сьогоднішній день. Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року по справі № 420/7908/20 замінено стягувача Акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК» у виконавчому написі № 24223 від 31.10.2017 року на правонаступника Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК». Ухвала № 420/7908/20 від 23.09.2020 року набрала законної сили та на даний час ніким не скасована та є чинною на сьогоднішній день. Відповідач стверджує, що учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права кредитора на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Відповідач звертає увагу, що у зв`язку з тим, що боржником за виконавчим написом № 24223 від 31.10.2017 року є не фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , а громадянин (фізична особа) ОСОБА_1 , приватним виконавцем і не перевірялась інформація щодо банкрутства, тому що такий обов`язок не передбачений Законом, оскільки Фізична особа-підприємець та фізична особа мають різний правовий статус.

09.12.2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без представника позивача у порядку письмового провадження.

В судове засідання призначене на 10.12.2020 року інші сторони не з`явились. Повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

15.12.2020 року представником Акціонерного товариства «Альфа-банк» надано письмові пояснення на адміністративний позов, які ідентичні поясненням відповідача.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

23.09.2004 року ОСОБА_1 зареєстровано фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 23.09.2004 року (а.с.16).

15.08.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк та громадянином ОСОБА_1 укладено договір кредиту №2007/13-2.06/545 відповідно до умов розділу І якого «Предмет договору» Банк (кредитор) надає гр. ОСОБА_1 (позичальнику) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 137.500 доларів США зі сплатою 13,5 процентів річних та наступним порядком погашення суми основної заборгованості: з вересня 2007р. по липень 2017р. щомісячно рівними частинами по 1146 доларів США; у серпні 2017р. - 1126 доларів США з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту 14.08.2017р.

Згідно п. 1.2 вказаного договору, кредит надається Позичальнику на наступні цілі: придбання нерухомого майна земельної ділянки, загальною площею 1,40 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Біляївський район, Холоднобалківська сільська рада, ділянка НОМЕР_2 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва та обслуговування комплексу виробничих та складських приміщень (а.с. 22-24).

29.04.2011 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про визнання його банкрутом у зв`язку з неспроможністю сплатити заборгованість перед кредитором в сумі 400000,00 грн. та недостатністю майна та грошових коштів для повного задоволення вимог кредиторів у порядку ст.ст. 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (а.с.18).

24.05.2011 року постановою Господарського суду Одеської області, зокрема, визнано банкрутом фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 . Відкрито відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ліквідаційну процедуру. Скасовано арешт, накладений на майно боржника чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника. Заборонено накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Зобов`язано ліквідатора банкрута в п`ятиденний строк подати оголошення про визнання ОСОБА_1 банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у офіційному друкованому органі (газети „Голос України чи «Урядовий кур`єр») з метою виявлення всіх кредиторів, докази подачі оголошення надати суду. Оголошення повинно містити відомості, вказані у ч. 5 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Зобов`язано ліквідатора провести ліквідаційні заходи, передбачені ст.ст. 25-31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», та надати суду звіт.

Як вбачається з тексту постанови, судом встановлено, що у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 існує борг перед кредитором (ТОВ „Інтерграфік) у розмірі 400000,00 грн. та на дату проведення інвентаризації активів ФОП ОСОБА_1 для погашення наявної заборгованості недостатньо.

27.11.2012 року Господарським судом Одеської області прийнято ухвалу, якою затверджено звіт ліквідатора. Припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 . Зобов`язано державного реєстратора не пізніше наступного робочого дня з дати надходження цієї ухвали заповнити реєстраційну картку про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , внести до Єдиного державного реєстру запис про проведення державної реєстрації припинення та передати органам статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування повідомлення про внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення для зняття фізичної особи-підприємця з обліку. Кредиторську заборгованість банкрута списано як безнадійну. Вимоги, незадоволені за відсутністю майна, вважати погашеними. Скасовано арешт та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 04.05.2011р. Припинено повноваження ліквідатора банкрута фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , Провадження у справі припинено.

31.10.2017 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис № 24223 щодо стягнення на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості, що виникла по Договору кредиту № 2007/13-206/545 від 15 серпня 2007 року боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с.31).

23.09.2020 року ухвалою Одеського окружного адміністративного суду замінено стягувача у виконавчому написі №24223 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2007/13-2.06/545 від 15.08.2007 року, що виникла перед Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» в розмірі 208974 (двісті вісім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) дол. США 47 цента на правонаступника - Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» (, МФО 300346, п/р №ІВАN НОМЕР_3 , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100) (а.с.32-33).

26.10.2020 року АТ «АЛЬФА-БАНК» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича із заявою про примусове виконання виконавчого напису № 24223 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 року (а.с.29-30).

26.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим Олегом Віталійовичем розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису № 24223 від 31.10.2017 року, приватного нотаріуса Чуловського В.А. та відкрито виконавче провадження яким зобов`язано боржника протягом п`ята робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження подати декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 20897,45 дол. США. Боржнику виконати вимоги виконавчого документа перерахувавши на розрахунковий рахунок приватного виконавця кошти та з`явитися до приватного виконавця для надання документального підтвердження сплати боргу у вигляді квитанції про сплату боргу (а.с.28).

Звернувшись до суду із позовними вимогами про оскарження вказаної постанови, позивач посилається на те, що боржника визнано банкрутом, що є підставою для повернення виконавчого документа.

Вирішуючи спірні правовідносини, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII), відповідно ст. 1 якого, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 2 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих написів нотаріусів.

Статтею 4 Закону № 1404-VIII передбачені вимоги до виконавчого документа, зокрема зазначено, що у виконавчому документі зазначаються: дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) та строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю;

11) Фондом гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про початок процедури тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Тобто, Закону № 1404-VIII передбачено прямі підстави у випадку наявності яких виконавець має повернути стягувачу виконавчий документ.

На час виникнення спірних правовідносин умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначались Законом України від 14.05.1992 №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон № 2343-XII).

Згідно з ст. 1 Закон №2343-XII, неплатоспроможність - неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку їх сплати грошові зобов`язання перед кредиторами, в тому числі по заробітній платі, а також виконати зобов`язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів) не інакше як через відновлення платоспроможності; боржник - суб`єкт підприємницької діяльності, неспроможний виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами, у тому числі зобов`язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати; банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури; суб`єкт банкрутства (далі - банкрут) - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом. Суб`єктами банкрутства не можуть бути відокремлені структурні підрозділи юридичної особи (філії, представництва, відділення тощо).

Відповідно до положень ст. 87-88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Як встановлено судом, 24.05.2011 року постановою Господарського суду Одеської області визнано банкрутом фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , а 27.11.2012 року Господарським судом Одеської області прийнято ухвалу, якою затверджено звіт ліквідатора та припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

В свою чергу, 31.10.2017 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу, ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис № 24223 щодо стягнення на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості, що виникла по Договору кредиту № 2007/13-206/545 від 15 серпня 2007 року боржником за яким є ОСОБА_1 (а.с.31). Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року замінено стягувача у виконавчому написі № 24223 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. від 31.10.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №2007/13-2.06/545 від 15.08.2007 року, що виникла перед Акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» в розмірі 208974 (двісті вісім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) дол. США 47 цента на правонаступника - Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» (, МФО 300346, п/р №ІВАN НОМЕР_3 , місцезнаходження: 03150, м. Київ, вулиця Велика Васильківська, 100).

Суд звертає увагу, що виконавчий напис № 24223 від 31.10.2017 року та ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2020 року, якою замінено стягувача у виконавчому написі № 24223 приватного нотаріуса на час розгляду справи ніким не скасовані та є чинними, а тому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В., 26.10.2020 року розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого напису № 24223 від 31.10.2017 року, приватного нотаріуса Чуловського В.А. та відкрито виконавче провадження. Крім того, боржником у виконавчому написі № 24223 від 31.10.2017 року приватного нотаріуса Чуловського В.А., зазначено саме ОСОБА_1 , як фізичну особу, а тому підстав для повернення виконавчого напису на підставі п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VIII.

Крім того, суд зазначає, що Господарським судом, розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання його банкрутом у зв`язку з неспроможністю сплатити заборгованість перед кредитором в сумі 400000,00 грн., встановлено наявність у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 боргу перед кредитором (ТОВ „Інтерграфік) у розмірі 400000,00 грн. та на дату проведення інвентаризації активів ФОП ОСОБА_1 для погашення наявної заборгованості недостатньо та 24.05.2011 року постановою Господарського суду Одеської області визнано банкрутом фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Жодних доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором №2007/13-2.06/545 від 15.08.2007 року позивачем не надано, а тому посилання позивача на те, що Господарським судом ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом як на підставу повернення виконавчого листа стягувачу, суд вважає необґрунтованими.

За таких обставин, доводи позивача ґрунтуються на довільному тлумаченні норм законодавства, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича від 26.10.2020 року про відкриття виконавчого провадження № 63417148 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що вимога зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича в порядку, передбаченому п. 3 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016р. №1404-VІІІ повернути акціонерному товариству Альфа-банк виконавчий напис за реєстр. №24223, виданий 31.10.2017р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк () заборгованості по договору кредиту №2007/13-2.06/545 від 15.08.2007р., що складається з 120310 доларів США простроченої заборгованості та 88664,47 доларів США простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам за період з 10.12.2014р. по 11.07.2017р. (всього 208 974,47 доларів США), а також суму плати за вчинення виконавчого напису є похідною, у суду відсутні підстави для її задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 ст. 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позову, правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова Олега Віталійовича, за участю третьої особи на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Акціонерне товариство «Альфа-банк» про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.

.