Справа № 560/2045/20
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 560/2045/20

адміністративне провадження № К/9901/32117/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Мартинюк Н.М., перевіривши касаційну скаргу Хмельницької обласної державної адміністрації на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року у справі №560/2045/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної державної адміністрації, Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації, Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Хмельницької обласної державної адміністрації від 10 березня 2020 року №49/2020-р/к;

- поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації () та стягнути з Хмельницької обласної державної адміністрації () на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року, яке залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року, позов задоволено:

- визнано протиправними та скасовані розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 10 березня 2020 року №49/2020-р/к та № 73/2020-р/к від 12 травня 2020 року;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації з 18 березня 2020 року;

- стягнуто з Хмельницької обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 березня 2020 року до 3 липня 2020 року у розмірі 67 220,59 (шістдесят сім тисяч двісті двадцять гривень п`ятдесят дев`ять копійок) гривень з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства (сума вказана без відрахування податків);

- рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління житлово-комунального господарства Хмельницької обласної державної адміністрації та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 19 337,43 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять сім гривень сорок три копійки) гривень звернуто до негайного виконання.

У касаційній скарзі Хмельницька обласна державна адміністрація просить скасувати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 560/2045/20 і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову. Також скаржник просить поновити строк звернення до суду касаційної інстанції.

Як на підставу для касаційного оскарження судових рішень у цій справі Хмельницька обласна державна адміністрація посилається на частини першу і четверту статті 328 КАС України без вказівки на конкретний пункт цієї статті.

З огляду на вищесказане, Верховний Суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення касаційної скарги.

З 8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким внесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.

Так, відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, що не відносяться до справ незначної складності, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами, які необхідно вказати у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Отже, касаційна скарга Хмельницької обласної державної адміністрації підлягає поверненню як така, що не містить підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, для касаційного оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 560/2045/20.

Окрім іншого, у касаційній скарзі Хмельницька обласна державна адміністрація просить поновити строк на касаційне оскарження. Проте, оскільки Суд встановив, що касаційну скаргу належить повернути у зв`язку з тим, що скаржник не виклав передбачених КАС України підстав для касаційного оскарження, то клопотання про поновлення строку на таке оскарження Суд не вирішує.

На підставі наведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Хмельницької обласної державної адміністрації на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 3 липня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року у справі № 560/2045/20 повернути скаржнику.

2. Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

3. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

Н.М. Мартинюк,

Суддя Верховного Суду