Справа № 160/9163/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-10-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2020 року Справа № 160/9163/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В. розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
06 серпня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою суду від 12.08.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/9163/19. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому проваджені).
Розгляд справи по суті призначено з 14.09.2020 року.
Цією ж ухвалою відповідачу надано право подати відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини на яких грунтуються його заперечення протягом 15 днів з дати отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (ч.1 ст.257 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
В ході розгляду справи судом встановлено, що у період з 23.07.2019 року по 05.08.2019 року посадовими особами ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі наказу від 04.07.2019 року №4059-п та відповідних направлень, проведено документальну планову виїзну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року у справі №160/9802/19 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано прийняті Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області щодо фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податкові повідомлення-рішення від 19.09.2019 року №, №, №, № та вимогу про сплату боргу від 19.09.2019 року №Ф- на суму 35 198,36 грн.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.03.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року у справі №160/9802/19 - повернуто заявнику.

Отже, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року у справі №160/9802/19 набрало законної сили 30.03.2020 року за результатами розгляду в порядку апеляційного провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване Рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 19.09.2019 року № на суму 6298,86 грн., було прийнято посадовою особою податкового органу у зв`язку із виявленням в ході планової перевірки (Акт від 12.08.2019 року №44749/04-36-13-05/ НОМЕР_1 ) порушення позивачем вимог п.2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та визначенням грошових зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальну суму 35198,36 грн. (вимога про сплату боргу від 19.09.2019 року № Ф-, якою позивача зобов`язано сплатити суму заборгованості зі сплати єдиного внеску у сумі 35198,36 грн.).

Згідно з розрахунком фінансових санкцій за Рішенням від 19.09.2019 року №, штраф на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у розмірі 6298,86 грн. застосовано за 2017 рік (20% від загальної суми збільшення податкового зобов`язання за податковим повідомленням рішенням (27790,20 грн.) - 5558,04 грн.); за 2018 рік (10% від загальної суми збільшення податкового зобов`язання за податковим повідомленням рішенням (7408,16 грн.) - 740,82 грн.) згідно з п. 7.2 (3) Розділу VII Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулась до суду із вимогою про її скасування.

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464 VI (далі - Закон № 2464 VI).

Підпунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону № 2464 VI).

Згідно з ч.3 ст.9 Закону № 2464 VI, обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.1 Закону № 2464 VI, недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена податковим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Частинами 3 та 4 статті 25 Закону № 2464 VI передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 року № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) (далі - Інструкція № 449).

Згідно пункту 1 розділу VI Інструкції №449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У відповідності до п. 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 вказаного розділу Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

З аналізу наведених вище норм слідує, що у разі встановлення порушень під час проведення документальної планової виїзної перевірки контролюючий орган на підставі Акту перевірки формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки.

Як було встановлено в ході розгляду справи, 19.09.2019 року податковим органом сформовано вимогу №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальну суму 35 198,36 грн.

Пунктом 3 частини 11 статті 25 Закону № 2464 V (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі, зокрема, штрафні санкції: за донарахування податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Так, в Акті перевірки №44749/04-36-13-05/ НОМЕР_1 від 12.08.2019 року податковим органом зазначено, що перевіркою достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб та на який нараховується єдиний внесок у розмірі 22% встановлено, що позивачем занижено суму чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік на суму 126 319,13 грн., за 2018 рік на суму 33 673,22 грн., а всього на суму 159992,35 грн.

Висновки податкового органу про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2017-2018 роки, у зв`язку з не належним веденням книги обліку доходів та витрат на момент проведення перевірки за 2017 - 2018 роки, які б підтверджували факт реалізації господарської діяльності, були предметом судового розгляду в адміністративній справі №160/9802/19 за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 159 992,35 грн.

Як було заначено раніше, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року у справі №160/9802/19 позовні вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задоволено повністю та скасовано податкові повідомлення рішення від 19.09.2019 року №, №, №, № та вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 19.09.2019 року №Ф- на суму 35198,36 грн.

Так, у вказаному рішенні суд дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача щодо завищення позивачем чистого оподаткованого доходу за 2017-2018 роки на загальну суму 159 992,35 грн. та як наслідок здійснення йому оскаржених донарахувань з податку на доходи фізичних осіб за податковим повідомленням-рішенням від 19.09.2019 року №, з військового збору за податковим повідомленням-рішенням від 19.09.2019 року №, а також визначення єдиного внеску за вимогою про сплату боргу від 19.09.2019 року №Ф-. Рішення суду першої інстанції набрало законної сили 30.03.2020 року.

В силу приписів ч.4 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судовим рішенням у справі №160/9802/19 встановлено, що висновки податкового органу щодо заниження позивачем суми чистого оподатковуваного доходу за 2017 рік на суму 126 319,13 грн., за 2018 рік на суму 33 673,22 грн., та, відповідно, заниження податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету за 2017-2018 роки на загальну суму 159 992,35 грн. є необґрунтованими.

Тому, висновки податкового органу стосовно заниження суми єдиного внеску у розмірі 35 198,36 грн. (159992,35 грн. х 22%), який нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб є необґрунтованими, а Рішення № від 19.09.2019 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску протиправним таким, що підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.1 ст.2 КАС України)

Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 КАС України)

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд доходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 840,80 грн., що документально підтверджується квитанцією №56783 від 30.07.2020 року.

Отже, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 840,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 73-78, 90, 139, 243, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська 17-а, м. Дніпро, 49005, ) про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення заступника начальника управління - начальника відділу контрольно-перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Чорнодобравської Т. про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 19.09.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська 17-а, м. Дніпро, 49005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева