Справа № ЗП/260/13/20
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

17 грудня 2020 рокум. Ужгород№ ЗП/260/13/20
Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю. розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Приватного підприємства "Рекламна компанія "ЄВРОСТАНДАРТ" про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Рекламна компанія "ЄВРОСТАНДАРТ" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій-

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла заява про забезпечення позову. У такій заяві позивач просить заборонити Виконавчому комітету Ужгородської міської ради вчиняти будь-які дії з приводу демонтажу рекламних конструкцій, а саме: Слов`янська набережна (перехрестя з вул. Олександра Радищева) - 1од.; вул. Возз`єднання 1 од.;вул. Тиводара Легоцького, 66 А - 1 од.; перехрестя вул. Тиводара Легоцького Марії Заньковецької- 1 од.; перехрестя вул. 8-го Березня - Тиводара Легоцького - 1 од.

В обґрунтування такої заяви представником позивача зазначено, що 15 січня 2013 року між департаментом міського господарства та ПП РК «Євростандарт» укладено договір тимчасового користування місцями для розміщення засобів зовнішньої реклами. 27 грудня 2016 року Рішенням виконкому Ужгородської міської ради № 441 Приватному підприємству «Рекламна компанія «Євростандарт»» продовжено термін дії дозволів на розміщення рекламних конструкції строком на 5 (п`ять) років з кінцевим терміном 27 грудня 2021 року. Так виконком Ужгородської міської ради 27 грудня 2016 року Відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», статті 16 Закону України «Про рекламу», постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами», рішення виконкому від 30.05.2012 року № 164 «Про порядок розміщення зовнішньої реклами у м. Ужгороді», розглянувши заяви суб`єктів підприємницької діяльності, виконком міської ради вирішив:

Надати дозволи на розміщення об`єктів зовнішньої реклами строком на 5 років: Приватному підприємству «Рекламна компанія «Євростандарт»»на розміщення рекламних щитів (білборд), розміром 3x6м за адресами: вул. Возз`єднання - 1 од.; вул. Легоцького - Заньковецької - 1 од.; Слов`янська набережна - 1 од.; вул. 8 Березня (поворот на вул. Легоцького) - 1 од.; вул. Легоцького. 66а - 1 од.

Тобто даним Рішенням Виконком Ужгородської міської ради від 27 грудня 2016 року надано терміни дії дозволів на розміщення рекламних щитів (білборд), розміром 3x6м за адресами: вул. Возз`єднання - 1 од.; вул. Легоцького - Заньковецької - 1 од.; Слов`янська набережна - 1 од.; вул. 8 Березня (поворот на вул. Легоцького) - 1 од.; вул. Легоцького, 66а - 1 од.; - дійсні до 27 грудня 2021 року. В подальшому, 14 грудня 2020 року на сайті Ужгородської міської ради появилося Рішення Виконавчого комітету від 02 грудня 2020 року № 420 згідно з яким відповідно до статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», статті 16 Закону України «Про рекламу», постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року № 2067 «Про затвердження Типових правил розміщення зовнішньої реклами», рішення виконкому від 30.05.2012 року № 164 «Про порядок розміщення зовнішньої реклами у м. Ужгороді», розглянувши заяву суб`єкта підприємницької діяльності, виконком міської ради вирішив:»Відмовити приватному підприємству «Рекламна компанія «Євростандарт» у продовженні строку дії дозволів на розміщення рекламних конструкцій «білборд» розміром 6 м х 3 м за адресами: Слов`янська набережна (перехрестя з вул. Олександра Радищева) 1 од.; вул. Возз`єднання 1 од.; вул. Тиводара Легоцького, 66 А - 1 од.; перехрестя вул. Тиводара Легоцького - Марії Заньковецької - 1 од.; перехрестя вул. 8-го Березня - Тиводара Легоцького - 1 од, у зв`язку протермінуванням подачі заяви та поданням неповного пакета документів, необхідних для продовження терміну дії документа дозвільного характеру, згідно із встановленим вичерпним переліком. Крім цього даним Рішенням зобов`язано Департамент міського господарства повідомити ПП «Рекламна компанія «Євростандарт» про необхідність проведення демонтажу рекламних конструкцій, зазначених в п. 1 цього рішення, власними силами протягом 15 днів з дати прийняття рішення. Крім цього представник заявника зазначає, що Рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради є явно протиправним, оскільки попередній дозвіл на розміщення об`єктів зовнішньої реклами виданий строком на 5 років та закінчується 27 грудня 2021 року.

Згідно з Порядком розміщення зовнішньої реклами у м. Ужгород, яке затверджене Рішенням виконкому Ужгородської міської ради від 30.05. 2012 р. № 164 відмова у продовженні дозволу відбувається з виключних підстав, а саме: існує заборгованість з оплати за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розміщення рекламних засобів за існуючим договором понад два місяці, за умови, якщо заборгованість не оскаржується розповсюджувачем зовнішньої реклами у судовому порядку; існує заборгованість зі сплати штрафів за самовільне встановлення рекламних засобів; зафіксована та не ліквідована до закінчення дозволу невідповідність рекламного засобу дозвільно-проектній документації та Правилам благоустрою м. Ужгорода; 4) зафіксовані самовільно встановлені рекламні засоби.

Оскільки на момент розгляду заяв про продовження дії дозволів дані обставини не існували, а терміни дозволів діють до 27 грудня 2021 року дане Рішення має явні ознаки протиправності, що відповідно до частини 2 статті 150 КАС України у безумовною підставою для забезпечення позову.

Таким чином Рішення щодо демонтажу площин протягом 15 днів з дня його винесення є явно протиправним та незаконним.

Таким чином, позивач стверджує про обґрунтовану необхідність вжиття заходів забезпечення позову, які спрямовані на гарантування недопущення порушень їхніх прав та інтересів на час вирішення цього спору.

Обрані заходи забезпечення позову позивач вважає співмірними, позаяк вони стосуються саме тих рекламних конструкцій, які вже тривалий час розміщуються на підставі дозволів, що безпосередньо пов`язані з предметом спору в цій справі. Також позивач зазначає, що такі заходи забезпечуватимуть незмінність спірних правовідносин на час судового розгляду справи. Окрім того, позивач стверджує, що оспорювані ним дії є протиправними, а й практикою вирішення судами спорів за участі позивачів і відповідача в аналогічних справах.

Таким чином, позивач вважає, що існують всі передбачені ст.ст.150-154 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а відтак, подана ними заява підлягає до задоволення.

Заява про забезпечення позову розглядається судом в порядку ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення учасників справи.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як установлено ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2)очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно зі ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2)забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4)забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5)зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог заяви про забезпечення позову із заявленими позовними вимогами та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Отже, обов`язковою умовою для застосування судом заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, інститут забезпечення адміністративного позову як спосіб попереднього судового захисту є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі, гарантувати ефективність захисту порушених прав чи інтересів.

Ураховуючи наведене, суд відзначає, що відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про рекламу», розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.2 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 року №2067, дозвіл це документ установленої форми, виданий розповсюджувачу зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради, який дає право на розміщення зовнішньої реклами на певний строк та у певному місці.

Як передбачено п.23 Типових правил №2067, дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.

Відповідно до п.3 Типових правил №2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил. Пунктом 24 цих правил визначено, що виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу.

Таким чином, розміщення зовнішньої реклами, відповідних рекламних засобів може здійснюватися лише на підставі відповідного дозволу та в межах його строку.

Таким чином, суд резюмує, що зовнішня реклама та відповідні рекламні конструкції можуть бути демонтовані (у тому числі в примусовому порядку), зокрема, в разі спливу строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами.

Суд відзначає, що дозволи, якими позивачу було надано право розміщувати зовнішню рекламу, пов`язані з предметом спору в цій справі, були видані на строк (або їх строк було продовжено) до 27.12.2021 року.

Відтак, враховуючи можливий в подальшому спір між сторонами щодо строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами, суд погоджується з доводами позивача щодо можливого примусового демонтажу їхніх рекламних конструкцій й вчинення таких дій суд оцінює як вірогідне.

У зв`язку з чим, суд погоджується з доводами позивача щодо доцільності та необхідності вжиття заходів забезпечення позову в цій справі, з виключною метою тимчасового (на час вирішення спору) гарантування незмінності існуючих правовідносин, задля ефективності правосуддя та недопущення додаткового втручання в законні права та інтереси позивачів.

У цьому контексті суд також бере до уваги позицію Верховного Суду, яка була висловлена в постанові Касаційного адміністративного суду від 28.02.2019 року в справі №ЗД/813/1/18 (адміністративне провадження №К/9901/56319/18, №К/9901/56324/18), в якій Суд визнав обгрунтованим вжиття аналогічних заходів забезпечення позову за подібних обставин справи.

У той же час, вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд відзначає, що позивач просить універсально заборонити вчиняти дії, спрямовані на демонтаж ряду рекламних конструкцій (не окреслюючи підстав для демонтажу, який слід тимчасово заборонити).

Відтак, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та окреслити підставу, безпосередньо пов`язану з предметом ймовірного в подальшому спору.

У зв`язку з чим, подана представником позивача заява про забезпечення позову, є обґрунтованою та підлягає до задоволення, з урахуванням зазначених вище міркувань.

Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд також відзначає, що такі заходи (з урахуванням наведеного вище) будуть співмірними зі заявленими позовними вимогами, позаяк, стосуватимуться лише тих об`єктів, які пов`язані з дозволами на розміщення зовнішньої реклами, що є предметом спору в справі, а також випливатимуть саме з тих правовідносин, які є спірними.

Суд, окрім того, враховує баланс інтересів усіх зацікавлених сторін спірних правовідносин і вважає, що вжиття заходів забезпечення спору в цій справі (з урахуванням наведеного вище) не становитиме невиправданого втручання в їхні права та інтереси, а лише гарантуватиме незмінність існуючих правовідносин, які склалися між сторонами.

Окремо суд відзначає, що забезпечення позову, шляхом заборони Виконавчому комітету Ужгородської міської ради вчиняти будь-які дії з приводу демонтажу рекламних конструкцій, а саме: Слов`янська набережна (перехрестя з вул. Олександра Радищева) - 1од.; вул. Возз`єднання 1 од.;вул. Тиводара Легоцького, 66 А - 1 од.; перехрестя вул. Тиводара Легоцького Марії Заньковецької- 1 од.; перехрестя вул. 8-го Березня - Тиводара Легоцького - 1 од., спрямовані на демонтаж відповідних рекламних конструкцій, не є вирішенням спору по суті на період до ухвалення судового рішення, а є способом його забезпечення.

Вказана позиція відповідає, зокрема, висновку Верховного Суду у постанові Касаційного адміністративного суду від 28.02.2019 року в справі №ЗД/813/1/18 (адміністративне провадження К/9901/56319/18, К/9901/56324/18). А також, у цьому контексті суд погоджується з доводами представника позивача про те, що вжиття такого роду заходів забезпечення позову (які в частині тотожні з позовними вимогами) не суперечить актуальним нормам Кодексу адміністративного судочинства України.

Що стосується очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, то суд зазначає, що ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. При цьому, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не дає оцінки спірним діям: не оцінює ґрунтовність та підставність обставин їх вчинення, не перевіряє їх на відповідність критеріям, закріпленими у ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У даному випадку, незалежно від результатів вирішення майбутнього спору, вжиття заходів забезпечення позову до його подання не в змозі завдати істотної шкоди, тоді як зупинення такої діяльності безумовно завдає більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти. При цьому, як уже зазначено вище, вжиття вказаних заходів є співмірними із заявленими вимогами, спрямовано на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі та не зумовило фактичного вирішення спору по суті.

Щодо кола суб`єктів, до яких спрямовано вжиті заходи забезпечення, суд відзначає, що Виконавчий комітет Ужгородської міської ради може бути в подальшому відповідачем у справі, а також, враховуючи Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Ужгородської міської ради, виконує функції робочого органу для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами, отже, звернення заходів забезпечення до нього відповідає п.2 ч.1 ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що забезпечення позову є не тільки гарантією виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог, а й засобом запобігання порушення прав.

У рішенні у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Суду в справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» Європейський суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби ст.13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Керуючись ст.ст.150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

вжиття заходів забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "Рекламна компанія "ЄВРОСТАНДАРТ" до Виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання утриматись від вчинення дій - задоволити.

Заборонити Виконавчому комітету Ужгородської міської ради вчиняти будь-які дії з приводу демонтажу рекламних конструкцій, а саме: Слов`янська набережна (перехрестя з вул. Олександра Радищева) - 1од.; вул. Возз`єднання 1 од.;вул. Тиводара Легоцького, 66 А - 1 од.; перехрестя вул. Тиводара Легоцького Марії Заньковецької- 1 од.; перехрестя вул. 8-го Березня - Тиводара Легоцького - 1 до набрання рішенням законної сили або ж до настання обставин передбачених ч.8 ст. 157 КАС України.

Негайно надіслати примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суддя Ю.Ю.Дору