Справа № 556/578/20
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 556/578/20 пров. № А/857/14039/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді Ніколіна В.В.

суддів Качмара В.Я., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Кітраль Х.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року (суддя Друзенко Н.В., м. Рівне) у справі№ 556/578/20 за адміністративним позовом Володимирецької селищної ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

Володимирецька селищна рада у березні 2020 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якому просила визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про накладення штрафу, винесену 12 березня 2020 року у межах виконавчого провадження №59884213.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Володимирецькою селищною радою вчинено безліч дій з метою виконання судових рішень, прийнятих на користь ОСОБА_1 , у тому числі, у період з моменту відкриття виконавчого провадження №59884213, й на даний час обов`язок щодо вжиття невідкладних заходів з метою виконання умов мирової угоди від 16.07.2002, покладений на позивача судовим рішенням у справі №2-а-4/08, відсутній у зв`язку із його виконанням. Тому постанова про накладення штрафу ВП №59884213 від 12.03.2020 є незаконною та підлягає скасуванню.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львова) Дудки І.О., винесену 12 березня 2020 року у межах виконавчого провадження №59884213, про накладення штрафу на Володимирецьку селищну раду у розмірі 10200 грн.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що Володимирецькою селищною радою без поважних причин не виконано рішення суду у виконавчому провадженні №59884213, тому державним виконавцем правомірно винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10200 грн. Факт невиконання рішення суду підтверджується листом Володимирецької селищної ради від 20.12.2019 № 02-23/2174.

Позивач та третя особа процесуальним правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористались, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволеннюз наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 19.08.2019 Володимирецьким районним судом Рівненської області видано виконавчий лист по справі №2-а-4/08 за змістом якого, з метою забезпечення законних прав та інтересів ОСОБА_1 , визначених мировою угодою сторін від 16.07.2002 та ухвалою суду від 16.07.2002, зобов`язано Володимирецьку селищну раду вжити невідкладних заходів щодо виконання умов мирової угоди.

Вказаний виконавчий лист неодноразово приймався на примусове виконання до відділів ДВС і в межах відповідних виконавчих проваджень на боржника неодноразово накладався штраф, після чого виконавчі провадження завершувалися за різними підставами (а.с.15-24).

За результатами повторного подання вказаного виконавчого листа відповідачем 11.12.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59884213 з урахуванням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 по справі №857/11644/19, якою зобов`язано Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відкрити виконавче провадження та прийняти до примусового виконання дублікат виконавчого листа Володимирецького районного суду по справі №2-а-4/08 відповідно до заяви ОСОБА_1 від 20.08.2019.

Державним виконавцем 20.02.2020 винесено постанову про накладення штрафу на Володимирецьку селищну раду за невиконання рішення суду в сумі 5100 грн (а.с.8-9).

Державним виконавцем 12.03.2020 винесено постанову про накладення штрафу на Володимирецьку селищну раду за невиконання рішення суду в сумі 10200 грн (а.с.10-11).

Державним виконавцем 16.03.2020 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №59884213 на підставі пункту 11 частини 1 статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону, тобто у разі невиконання боржником рішення зобов`язального характеру, яке не може бути виконано без участі боржника, після надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення).

Постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 16.03.2020 була оскаржена Володимирецькою селищною радою до суду.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №556/477/20, яке набрало законної сили 01.09.2020, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львова) Дудки І.О., ВП №59884213 від 16.03.2020 про закінчення виконавчого провадження та зобов`язано Управління забезпечення примусового виконання рішень у Рівненській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) прийняти рішення про закінчення виконавчого провадження № 59884213 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

У вказаному рішенні суд зазначив, що обов`язок Володимирецької селищної ради щодо вжиття невідкладних заходів з метою виконання умов мирової угоди від 16.07.2002, покладений на неї судовим рішенням у справі №2-а-4/08, повністю виконаний, а тому юридичною підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження є пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), а не пункт 11 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону).

Крім того, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №556/477/20, яке набрало законної сили, встановлено, що Володимирецькою селищною радою вчинено безліч дій з метою виконання судового рішення Володимирецького районного суду Рівненської області у справі №2-а-4/08, прийнятого в інтересах ОСОБА_2 , у період з моменту відкриття виконавчого провадження №59884213. Так, 07.11.2019 виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради прийнято рішення №163 «Про забезпечення житлом ОСОБА_2 », яким вирішено надати ОСОБА_1 у користування з 02.12.2019 житлове приміщення загальною площею 48 кв.м., в тому числі житлова площа - 26,8 кв.м, що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 2 вказаного рішення зобов`язано видати 02.12.2019 ОСОБА_1 ордер на заселення в житлове приміщення, що зазначене у п. 1 цього рішення. Відповідно до розпорядження селищного голови від 20.12.2019 №56 на розгляд 52-ої сесії селищної ради винесено питання «Про виконання судових рішень». На підставі розпорядження селищного голови від 10.01.2020 №1, це питання включено до порядку денного 52-ої сесії селищної ради 7-го скликання. 23.01.2020 Володимирецькою селищною радою прийнято рішення № 1860 «Про виконання судових рішень», яким рекомендовано постійним комісіям селищної ради розглянути на своїх засіданнях питання щодо порядку виконання Володимирецькою селищною радою судових рішень, за якими на селищну раду або її виконавчі органи покладено обов`язок щодо забезпечення житлом деяких осіб, та підготувати за результатом його розгляду відповідні пропозиції. На підставі розпоряджень селищного голови від 23.01.2020 №3 та від 30.01.2020 №6, на розгляд 53-ої сесії Володимирецької селищної ради винесено питання «Про стан виконання Володимирецькою селищною радою судових рішень» та «Про придбання приватизованого майна». 12.02.2020 відбулося засідання постійної комісії селищної ради з питань бюджету, фінансів, податкової політики, культури, молоді та спорту, яка рекомендувала під час внесення змін до селищного бюджету на 2020 рік передбачити 300 000 грн на придбання житла з метою виконання судових рішень. Така пропозиція постійної комісії була підтримана на пленарному засіданні селищної ради 27.02.2020 та відповідні зміни внесенні до селищного бюджету.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того,що Володимирецька селищна рада вживала усіх необхідних заходів з метою виконання умов мирової угоди від 16.07.2002, і виконала обов`язок, покладений на неї виконавчим листом №2-а-4/08, виданим 19.08.2019 Володимирецьким районним судом, а тому постанова про накладення на позивача штрафу від 12.03.2020 у межах виконавчого провадження №59884213 є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом першим ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини третьоїст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною шостою ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно з частинами першою-третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника за невиконання судового рішення без поважних причин. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим не лише факт невиконання рішення суду, а й факт відсутності поважних причин, які перешкоджали виконанню такого рішення.

Разом з тим, в ході судового розгляду справи встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Володимирецька селищна рада вживала усіх необхідних заходів з метою виконання умов мирової угоди від 16.07.2002, і повністю виконала обов`язок, покладений на неї виконавчим листом №2-а-4/08, виданим 19.08.2019 Володимирецьким районним судом.

При цьому, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.08.2020 у справі №556/477/20, яке набрало законної сили, встановлено, що Володимирецькою селищною радою вчинено безліч дій з метою виконання судового рішення Володимирецького районного суду Рівненської області у справі №2-а-4/08, прийнятого в інтересах ОСОБА_2 , у період з моменту відкриття виконавчого провадження №59884213. Крім того, у вказаному рішенні суд зазначив, що обов`язок Володимирецької селищної ради щодо вжиття невідкладних заходів з метою виконання умов мирової угоди від 16.07.2002, покладений на неї судовим рішенням у справі №2-а-4/08, повністю виконаний, а тому юридичною підставою для прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження є пункт 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Покликання апелянта на лист від 20.12.2019 № 02-23/2174, в якому Володимирецька селищна рада просить надати реквізити для перерахування виконавчого збору та у зв`язку з недостатністю кошторисних коштів просить надати можливість сплатити такий збір двома платіжними дорученнями, колегія суддів вважає безпідставними та до уваги не приймає, оскільки наведені в листі обставини не свідчать про виконання чи невиконання боржником рішення суду, а, навпаки, вказаним листом Володимирецька селищна рада намагалася у повній мірі дотриматися вимог Закону України «Про виконавче провадження» та виконати вимоги державного виконавця у виконавчому провадженні №59884213, у тому числі, щодо сплати виконавчого збору.

За таких обставин, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову та обґрунтовано скасував постанову відповідача про накладення штрафу ВП №59884213 від 12.03.2020.

У підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове. Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст.272, 287, 308, 310, 316, 321, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 556/578/20 без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
М. А. Пліш