Справа № 358/1026/20
Суддя: Кіхтенко С. О.
Дата ухвалення: 2020-11-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

гСправа № 358/1026/20 Провадження № 2-а/358/23/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кіхтенка С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Давиденко М.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, за позовом ОСОБА_1 до Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення на нього (позивача) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 212783 від 08.06.2020 року, як незаконно постановлену без доказів його вини.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема, позивач зазначає, що 08 червня 2020 року о 17 годині 30 хвилин він керуючи автомобілем марки «RENAULT Megane», державний номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул.Окружна в м. Богуслав Київської області та був зупинений поліцейським Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП у Київській області Драченком М.О. Зупинивши його поліцейський не представився, а коли він запитав про причину зупинки, то поліцейський повідомив, що він перевищив встановлені обмеження швидкості руху. На що позивач висловив категоричні заперечення, оскільки правила дорожнього руху не порушував. Далі поліцейський попросив його пред`явити документи, після перевірки яких дозволив продовжувати рух. При цьому в його присутності поліцейський постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 122 КУпАП не складав.

Однак, як стало відомо позивачу згодом, відносно нього поліцейським Богуславського ВП Миронівського ВП ГУ НП у Київській області Куксою Є.П. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст.122 КУпАП, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на вищевказані факти та докази.

Представник відповідача - поліцейський Богуславського відділення поліції Миронівського відділу ГУ Національної поліції в Київській області Кукса Є.П. в судове засідання не з`явився, відзиву на позов на подав і не повідомив суд про причини неявки, хоч належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов задовольнити виходячи з наступних підстав.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 212783 від 08 червня 2020 року вбачається, що постанова була складена поліцейським Богуславського відділення поліції Миронівського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області Куксою Є.П., щодо ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КУпАП за порушення останнім правил дорожнього руху України.

Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

В постанові у справі про адміністративне правопорушення серія БАА № 212783 від 08 червня 2020 року посадовою особою зазначено, що ОСОБА_1 08 червня 2020 року о 17 години 30 хвилин по вул. Окружна в м. Богуслав Київської області перевищив встановлені обмеження швидкості руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Проте така постанова не відповідає вимогам закону з наступних підстав.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення. Зазначені твердження позивача відповідачем не спростовані.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху: У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно п. 12.4 Правил дорожнього руху: Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю: а) автобусам (мікроавтобусам), що здійснюють перевезення організованих груп дітей, легковим автомобілям з причепом і мотоциклам - не більше 80 км/год.; б) транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год; в) вантажним автомобілям, що перевозять людей у кузові, та мопедам, - не більше 60 км/год; г) автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год; ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.

Таким чином, швидкість руху в населених пунктах залежить від того, яким дорожнім знаком позначено даний населений пункт.

Згідно частини першої статті 122 КУпАП адміністративна відповідальність за вчинення вказаного правопорушення настає у разі: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Натомість, в мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 212783 від 08 червня 2020 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення посадової особи про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень, в тому числі відсутні письмові пояснення водія транспортного засобу ОСОБА_1 про обставини вчинення правопорушення, відсутні матеріали відеозйомки, які б підтверджувались відповідним протоколом огляду за участю понятих.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить відомостей чи був ОСОБА_1 належним чином повідомлений за допомогою дорожнього знаку, по якому саме населеному пункту він пересувається і який швидкісний режим передбачено в даному населеному пункті.

Таким чином за відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема, постанова не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

При цьому у відповідності до вимог чинного адміністративного судочинства, зокрема ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, відповідач відзиву на позов не надав та не висловив жодних заперечень щодо позову ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії БАА № 212783 від 08 червня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, в зв`язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 5, 73-76, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського Богуславського відділення поліції Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області Кукси Є.П. по справі про адміністративне правопорушення БАА № 212783 від 08 червня 2020 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Богуславський районний суд Київської області.

Головуючий: суддя С. О. Кіхтенко