Справа № 376/1059/17-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа №376/1059/17-а

провадження №К/9901/32010/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Желєзного І.В., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі № 376/1059/17-а за позовом ОСОБА_1 до Сквирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання протиправних дій,

у с т а н о в и в:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Сквирського районного суду Київської області з позовом до Сквирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Сквирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у призначенні (перерахунку) пенсії згідно з довідкою № 1 від 09.02.2016 про заробітну плату в зоні відчуження в період з 15.12.1986 по 30.12.1986 в м. Чорнобиль;

- зобов`язати Сквирське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області здійснити призначення (перерахунок) пенсії та здійснити її виплату згідно з довідкою № 1 від 09.02.2016 про заробітну плату в зоні відчуження м. Чорнобиль в період з 15.12.1986 по 30.12.1986, починаючи з 01.02.2017.

Сквирський районний суд Київської області постановою від 14.11.2017 позов ОСОБА_1 задовольнив.

Суд визнав неправомірною відмову Сквирського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови у перерахунку пенсії згідно довідки Білоцерківського заводу «Ремпобуттехніка» від 09.02.2016р. №1 про заробітну плату в зоні відчуження в період з 15.12.1986р. по 30.12.1986р.

Одночасно суд зобов`язав Сквирське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок та виплату позивачу пенсії згідно довідки Білоцерківського заводу «Ремпобуттехніка» від 09.02.2016р. №1 про заробітну плату в зоні відчуження в період з 15.12.1986р. по 30.12.1986р., відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням вже виплачених сум, починаючи з 01.02.2017р.

Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 10.09.2020 апеляційну скаргу Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Київській області задовольнив.

Суд скасував постанову Сквирського районного суду Київської області від 14.11.2017 та ухвалив нове судове рішення, яким відмовив ОСОБА_1 в позові.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020 та залишити в силі постанову Сквирського районного суду Київської області від 14.11.2017.

Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку, що вказану скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.

За правилами, встановленими частина першою, другою статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020), касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

У касаційній скарзі заявник просить Верховний Суд поновити йому строк на касаційне оскарження, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.04.2020 набрав чинності Закон України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (далі за текстом - Закон № 540-ІХ), яким розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства доповнений пунктом 3 такого змісту: під час під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

З огляду на це ОСОБА_1 вважає поважними причини пропуску ним строку на касаційне оскарження та просить поновити йому процесуальний строк для звернення до суду з касаційною скаргою.

Верховний Суд звертає увагу заявника на те, що статтею 44 КАС України передбачений обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Також згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведені положення КАС України чітко окреслюють характер процесуальної поведінки учасників справи, за яким особа, що зацікавлена у поданні касаційної скарги, мусить діяти сумлінно, тобто виявляти добросовісне ставлення до наявних у неї прав і здійснювати їхню реалізацію в такий спосіб, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без невиправданих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку на касаційне оскарження, а також стосовно належного оформлення касаційної скарги. Для цього учасник справи повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати цілком наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Водночас тлумачення приписів частини третьої статті 329 КАС України дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для подання касаційної скарги здійснюється судом у особливих, екстраординарних випадках й тільки за наявності обставин об`єктивного та непереборного характеру (підтверджених належними доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на касаційне оскарження судового рішення.

Важливість дотримання строків звернення з касаційною скаргою також зумовлена й тим, що в контексті концепції справедливого судового розгляду особливу цінність має принцип юридичної визначеності, що передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення тільки для повторного слухання справи та ухвалення нового рішення. Відступ від цього принципу можливий, тільки коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.

Колегія суддів підкреслює, що особливими та непереборними визнаються обставини, які не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Такими обставинами є ті, які не залежать від волі особи та об`єктивно унеможливлюють вчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду з касаційною скаргою.

Утім обставини, якими скаржник обґрунтовує поважність причин пропуску ним строку на касаційне оскарження, не дають підстав для того, щоб вважати їх об`єктивними та непереборними.

Верховний Суд зважає на те, що пункт 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX від 18.06.2020 визначає, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Тобто законодавець обмежив строки, встановлені відповідно до пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 02.04.2020 до 16.07.2020), які закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом № 731-IX від 18.06.2020.

Колегія суддів зазначає, що Закон № 731-IX від 18.06.2020 набрав чинності 17.07.2020, а тому строки на вчинення процесуальних дій, що були продовжені відповідно до пункту 3 розділу «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 02.04.2020 до 16.07.2020), закінчились 06.08.2020.

З огляду на наведене колегія суддів вважає необґрунтованими доводи заявника про наявність підстав для поновлення йому строку на подання касаційної скарги на підставі приписів пункту 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)»).

Також у своїй заяві скаржник вказав, що він пропустив строк на касаційне оскарження через те, що захворів гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-СоV-2. Вважаючи вказану обставину поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, просить Верховний Суд поновити йому відповідний процесуальний строк на звернення до суду з касаційною скаргою.

Своєю чергою колегія суддів встановила, що скаржник не надав жодних доказів на підтвердження того, що він не мав змоги подати касаційну скаргу протягом встановленого законом строку саме через свою непрацездатність, яка була зумовлена зараженням коронавірусною хворобою COVID-19.

Отже, заявник не зазначив обставин, що могли б об`єктивно завадити йому подати касаційну скаргу до спливу строку касаційного оскарження, встановленого частиною першою статті 329 КАС України.

І зважаючи на те, що наведені заявником обставини не свідчать про поважність причин пропуску ним строку на подання касаційної скарги, колегія суддів вважає за можливе визнати їх неповажними та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення такого процесуального строку.

Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів зауважує, що згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Водночас за правилом частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги те, що касаційна скарга подана без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої третьої 332 КАС України та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення йому ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначеного вище недоліку, а саме: подати заяву, в якій навести інші підстави та надати відповідні докази для поновлення строку на касаційне оскарження.

Керуючись положеннями статей 169, 329, 332 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Визнати неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі № 376/1059/17-а.

2. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.09.2020 у справі № 376/1059/17-а залишити без руху.

3. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, у відкритті касаційного провадження за поданою скаргою буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя І.В. Желєзний

Суддя В.М. Кравчук