Справа № 380/10410/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

17.11.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: 82633, Львівська обл., Сколівський р-н, с. Либохора) (далі позивач; ОСОБА_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4, корп. А, оф. 35А) (далі відповідач), в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження №63373301 від 22.10.2020.

Ухвалою від 20.11.2020 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі, а також залучила до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» місцезнаходження: 01033, м. Київ, вул.Саксаганського, буд. 14, оф. 301 (далі третя особа; ТзОВ «Фінансова Компанія «Аланд»).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах міста Києва. При відкритті виконавчого провадження інформація про місце реєстрації проживання позивача була відома відповідачу. Відповідач не вчинила жодних дій щодо встановлення місцезнаходження боржника або його майна у виконавчому окрузі м. Києва та не перевірила інформації поданої стягувачем. Таким чином, позивач вважає, що відповідач порушила правила територіальної діяльності приватних виконавців, оскільки відкрила виконавче провадження за виконавчим документом, який мав виконуватися в межах виконавчого округу Львівської області.

07.12.2020 відповідач подала до суду відзив на позову заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що у виконавчому документі встановлено місце проживання позивача (боржник), яке знаходиться у межах виконавчого округу м.Києва. Вказала на те, що Закон України «Про виконавче провадження» не передбачає проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місце проживання або перебування боржника незалежно від місця реєстрації останнього.

У судове засідання позивач не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі сторони позивача.

У судове засідання відповідач не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи без її участі до суду не надходило.

У судове засідання третя особа явку представника не забезпечила, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Клопотань про розгляд справи без участі її представника до суду не надходило.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

08.09.2020 приватний виконавець Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис № 27058 про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 12626,84 грн.

21.10.2020 ТзОВ «Фінансова Компанія «Аланд» звернулося до відповідача із заявою від 30.09.2020 № 20035605 про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження щодо виконання виконавчого напису нотаріуса від 08.09.2020 № 27058.

22.10.2020 відповідач прийняла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63373301 про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 12626,84 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон України «Про виконавче провадження») визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчими документами є, зокрема, виконавчі написи нотаріусів.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених вказаним Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 зазначеного Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

У статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, вказаним Законом визначені вимоги до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та, відповідно, на яку розповсюджуються компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх примусового виконання.

Відповідно до інформації Єдиного реєстру приватних виконавців України виконавчим округом приватного виконавця Клітченко Оксани Анатоліївни є м. Київ.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження №63373301, суд встановив, що у виконавчому написі нотаріуса від 08.09.2020 № 27058 зазначено адресу місця реєстрації позивача (боржника): АДРЕСА_1 , а також місце проживання: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, суд зауважує, що у кредитному договорі від 17.05.2013 № 003-13563-170513 у пункті 1.4 адреса позивача (за місцем реєстрації): АДРЕСА_1 , у пункті адреса позивача (за адресою фактичного проживання): АДРЕСА_1 .

Доказів внесення сторонами змін до зазначеного вище договору щодо адреси фактичного проживання позивача відповідач та третя особа не надали.

Крім цього, у паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 місце проживання позивача 82633, Львівська обл., Сколівський р-н, с. Лихобора.

Таким чином, на час відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження позивач (боржник) була зареєстрована за адресою, яка не відноситься до виконавчого округу відповідача.

Доказів про наявність будь-якого майна у позивача (боржника) у м.Києві (в межах виконавчого округу відповідача) учасниками не представлено та не здобуто таких судом.

Відповідно до пункту 10 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Згідно з пунктом 13 розділу III вказаної Інструкції приватний виконавець самостійно проводить перевірку інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи в іншому виконавчому окрузі або залучає для перевірки цієї інформації іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій за встановленою типовою формою.

Суд вказує на те, що у заяві ТзОВ «Фінансова Компанія «Аланд» від 30.09.2020 №20035605 про примусове виконання рішення вказано і адресу місця реєстрації позивача ( АДРЕСА_3 ) та адресу її проживання ( АДРЕСА_2 ). Щодо адреси проживання позивача, то у матеріалах справи відсутні докази проживання ОСОБА_1 у м.Києві.

Щодо виконавчого напису № 27058 від 08.09.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. в частині проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 , то така обставина не засвідчує факт проживання позивача за цією адресою.

Більше того, суд звертає увагу на те, що ані відповідачем, ані третьою особою не наведено будь-якого джерела відомостей щодо фактичного місця проживання позивача (боржника) за адресою: АДРЕСА_2 .

Враховуючи, що зазначені у виконавчому написі нотаріуса місце проживання позивача боржника ( АДРЕСА_2 ) та фактичне місце реєстрації боржника ( АДРЕСА_1 ) відрізняються та територіально знаходяться у межах різних виконавчих округів, беручи до уваги, що відомості про місце проживання позивача у м. Київ не підтверджені тими документами, які надавалися стягувачем разом із заявою про відкриття виконавчого провадження, суд вважає, що в цьому випадку приватний виконавець був зобов`язаний скористатися правом, наданим частиною п`ятою статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», та здійснити перевірку відомостей щодо місця проживання боржника або місця знаходження його майна.

Згідно з пунктом 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що відповідач, ігноруючи наявну в заяві про примусове виконання рішення, виконавчому написі та кредитному договорі інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання позивача у Львівській області, що в контексті частини другої статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» є місцем проживання боржника, надала перевагу інформації про ймовірне місце проживання останнього, та відкрила виконавче провадження з порушенням вищенаведеної норми зазначеного Закону щодо прийняття до виконання виконавчих документів.

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 29.01.2020 у справі №804/476/17 та від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.

З огляду на викладене, суд вважає, що прийнята відповідачем постанова про відкриття виконавчого провадження №63373301 від 22.10.2020 не відповідає критеріям правомірності рішень суб`єкті владних повноважень, викладеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 06.11.2020 №0.0..1.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про відкриття виконавчого провадження №63373301 від 22.10.2020.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (місцезнаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4, корп. А, оф. 35А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: 82633, Львівська обл., Сколівський р-н, с. Либохора) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Мричко Н.І.