Справа № 420/3252/20
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3252/20
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Димерлія О.О.

суддів: Єщенка О.В. , Танасогло Т.М.

розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року по справі № 420/3252/20 за позовом ОСОБА_1 до Національний університет оборони України імені Івана Черяховського про визнання протиправними дії, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черяховського щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року;

- стягнути з Національного університету оборони України імені Івана Черяховського на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року в сумі 6828,52 грн. з урахуванням відрахувань.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в період з 01.09.2014 року по 28.02.2016 року позивач проходив військову службу у Національному університеті оборони України імені Івана Черняховського. При цьому, у період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу щодо зазначеного періоду є січень 2008 року, оскільки саме тобі відбулося підвищення його посадового окладу. Відповідно до здійсненого позивачем розрахунку сума індексації, що підлягає виплаті, становить 6828,52 грн. Позивач вважає, що відносити питання щодо нарахування належної позивачу індексації грошового забезпечення до дискреційних функцій відповідача є неможливим та створить необхідність подальшого оскарження дій відповідача до суду.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 19 червня 2020 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визнання дій відповідача протиправними. Згідно до довідки про індексацію ОСОБА_1 № 182/3/908 від 12.05.2020 року, наданою відповідачем до суду, убачається, що у період грудень 2015 року по лютий 2016 року позивачу здійснено індексацію у межах прожиткового мінімуму з урахуванням базового місяця листопада 2014 року у розмірі 1893,37 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій зазначено, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при проведенні досудового врегулювання спору відповідачем було надано інформацію, згідно до якої індексація грошового забезпечення позивачу в період з 01.12.2015 року по 01.01.2016 року не виплачувалась. Довідка № 182/3/908 від 12.05.2020 року позивачу не надавалась. Також судом першої інстанції не враховано, що постанова КМУ «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» №1013 від 09.12.2015 року не розповсюджується, оскільки позивач є військовослужбовцем.

У відзиві на апеляційну скаргу Національний університет оборони України імені Івана Черяховського спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить його залишити без змін.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в період з 01.09.2014 року по 28.02.2016 року позивач проходив військову службу у Національному університеті оборони України імені Івана Черяховського.

Наказом начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського від 28.02.2016 року № 42 позивача виключено зі списків особового складу університету, всіх видів забезпечення.(а.с.18)

28.01.2020 року позивач звернувся до начальника Національного університету оборони України імені Івана Черняховського із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року. (а.с.8).

Листом №182/968 від 04.03.2020 року відповідач надав відповідь на заяву позивача, повідомивши про те, що порядком проведення індексації грошових доходів населення не передбачений механізм нарахування та виплати індексації за попередні періоди. Відповідач діяв на виконання роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2, згідно яких, у зв`язку з внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, індексацію грошового забезпечення військовослужбовців слід не нараховувати до окремого роз`яснення. Проведення індексації перебуває у прямій залежності від фінансових ресурсів відповідних бюджетів та не може виходити за їх межі. У період 28 серпня 2017 року по 17 липня 2019 року індексація грошового забезпечення не нараховувалась. (а.с.10).

Разом із листом надано довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року і довідку про нараховану та виплачену індексацію.

Відповідно до довідки про індексацію ОСОБА_1 182/3/908 від 12.05.2020 року, за період грудень 2015 року по лютий 2016 року позивачу здійснено індексацію у межах прожиткового мінімуму з урахуванням базового місяця листопада 2014 року у розмірі 1893,37 грн.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ ( далі - Закон № 1282-ХІІ).

Статтею 1 Закону № 1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно до ст.2 Закону № 1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст.4 Закону № 1282-ХІІ ).

Відповідно до ст.6 Закону № 1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» передбачено, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

При вирішенні питання щодо індексації слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема, Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03 липня 1991 року № 1282-XII та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078.

Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно із п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення, зокрема, посадового окладу військовослужбовця.

При цьому, зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливає на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

На момент виникнення спірних правовідносин, визначення розміру посадових окладів військовослужбовців здійснювалося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294, якою затверджено нові схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до п.13 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07 листопада 2007 року № 1294 вона набрала чинності з 01 січня 2008 року, тобто датою, з якою скаржник пов`язує встановлення базового місяця індексації.

Вищевказаний підзаконний нормативно-правовий акт діяв до дати набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою, з 01 березня 2018 року, встановлено нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Таким чином, в період дії постанови № 1294, з 01 січня 2008 року по 01 березня 2018 року, тобто протягом періоду, який охоплює спірні правовідносини, розмір посадових окладів військовослужбовців був незмінним, а зміна розміру доплат, надбавок та премій не випливала на встановлення базового місяця індексації для початку обчислення індексу споживчих цін при нарахуванні індексації.

Зазначене свідчить про можливість встановлення січня 2008 року базовим місяцем для перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року.

Судова колегія звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявна довідка про індексацію ОСОБА_1 182/3/908 від 12.05.2020 року, за період грудень 2015 року по лютий 2016 року позивачу здійснено індексацію у межах прожиткового мінімуму з урахуванням базового місяця листопада 2014 року у розмірі 1893,37 грн.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що дії Національного університету оборони України імені Івана Черяховського щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року є протиправними.

Судова колегія зазначає, що не є обґрунтованою та відповідно не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення з Національного університету оборони України імені Івана Черяховського на користь ОСОБА_1 індексаціЇ грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року в сумі 6828,52 грн. з урахуванням відрахувань, оскільки у межах даних спірних правовідносин сума індексації повинна бути розрахована безпосередньо Національним університетом оборони України імені Івана Черяховського та відноситься до його виключної компетенції.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що судом встановлено протиправність дій Національного університету оборони України імені Івана Черяховського щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року, суд апеляційної інстанції, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та зобов`язати Національний університет оборони України імені Івана Черяховського нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року включно із застосуванням базового місяця - «січень 2008».

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем належним чином обґрунтовано, викладену в апеляційній скарзі позицію, в системному зв`язку з положеннями чинного законодавства та надано до суду належні докази.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а відтак, відповідно до ст.ст.315,317 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року по справі № 420/3252/20 скасувати та прийняти нове рішення суду.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Національного університету оборони України імені Івана Черяховського щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року.

Зобов`язати Національний університет оборони України імені Івана Черяховського нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2016 року включно із застосуванням базового місяця - «січень 2008».

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.