Справа № 460/7380/20
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 грудня 2020 року м. Рівне № 460/7380/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, (далі - відповідач), в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування до акту від 11 серпня 2020 року № 034839, складений відповідачем; 2) визнати протиправними та скасувати постанови відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22 вересня 2020 року №№ 215798, 215799. За змістом позовної заяви, позовні вимоги обґрунтовані тим, що адміністративно-господарські штрафи накладені на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , а фактично мали накладатись на власника автомобіля фізичну особу ОСОБА_1 , оскільки перевезення здійснювалось для власних потреб. Крім того, документи на вантаж, всі були в наявності, однак враховуючи конфліктну ситуацію щодо встановлення невірних показників вагового контролю, не були надані інспекторам. Просить задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень звернув увагу на безпідставність доводів позивача щодо порушення зважування вантажу. Просить відмовити в задоволенні позовної заяви.

05.10.2020 позовна заява надійшла до суду.

07.10.2020 ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження у справі в частині оскарження розрахунку плати за проїзд.

07.10.2020 ухвалою суду позовну заяву в частині оскарження постанов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08.12.2020 відповідач подав заяву про продовження пропущеного строку подання відзиву на позовну заяву.

08.12.2020 відповідач подав клопотання про заміну відповідача на його правонаступника.

08.12.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву та долучив докази, витребувані судом.

09.12.2020 ухвалою суду поновлено строк для подання відзиву на позов та допущено заміну відповідача його правонаступником.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Обставини справи, встановлені судом:

ОСОБА_1 , є власником транспортного засобу марки MAN ТЕХ 26440 з напівпричепом Коgеl, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

11.08.2020 року контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, на підставі направлення на рейдову перевірку від 07.08.2020 року № 009098, на а/д 137км, Н-25, Городище-Рівне-Старокостянтинів, проведена перевірка транспортного засобу MAN ТЕХ 26440 з напівпричепом Коgеl, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що належить позивачу. Керування транспортним засобом здійснював водій ОСОБА_2 .

За результатами габаритно-вагового контролю автомобіля марки MAN ТЕХ 26440 з напівпричепом Коgеl, номерний знак НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , встановлено, що загальне навантаження транспортного засобу становить 46,35т при нормативно допустимому - 40т, навантаження на здвоєну вісь склало 19,85т при нормативно допустимих 16т.

Про результати зважування свідчить квитанція № 30332, час зважування 11:24год. 11.08.2020.

Після здійснення габаритно-вагового контролю контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській 11.08.2020 було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 227573, відповідну довідку № 034971, а також акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 034839.

14.09.2020 позивачу направлене повідомлення № 69836/34/24-20 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт 22.09.2020 о 10год 30хв.

Позивач був присутній під час розгляду його справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Даний факт не заперечується позивачем та підтверджується його підписом про отримання на постановах про застосування адміністративно-господарського штрафу, долучених відповідачем до відзиву.

За результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, згідно з постановами начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області від 22.09.2020 № 215798, № 215799, до позивача застосовані адміністративно-господарські штрафи в сумі 34000грн, 1700грн, відповідно.

Вирішуючи даний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначенні Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344).

За приписами статті 3 Закону № 2344, сфера його дії поширюється на відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Відповідно до положень статті 6 Закону № 2344, реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює в тому числі й габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 із змінами і доповненнями, (далі - Положення № 103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування (пункт 5 Положення № 103).

Відповідно до пункту 8 Положення № 103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Статтею 48 Закону № 2344 встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

У разі перевезення небезпечних вантажів, крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковим документом для автомобільного перевізника також є ліцензія на надання відповідних послуг. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Таким чином, зі змісту статті 48 Закону № 2344, на яку містяться посилання у оскаржуваній постанові, слідує, що законодавцем для автомобільних перевізників, які виконують перевезення вантажів, передбачено наступні документи: для внутрішніх перевезень вантажів - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для перевезення небезпечних вантажів - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством, а також ліцензія на надання відповідних послуг.

До обох випадків застосовуються положення щодо необхідності отримання дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень.

А відповідно до абзацу першого пункту 22.5 Правил дорожнього руху (далі - Правила дорожнього руху), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою КМУ № 198 від 30.03.1994, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначені окремими актами законодавства.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001, вказано, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів (далі - Правила № 30).

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Аналіз наведених положень права свідчить про те, що при вантажних перевезеннях понад встановлені нормативи габаритно-вагових параметрів (крім подільних вантажів), спеціальними правилами таких перевезень є отримання відповідного дозволу або документу про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, про що йдеться у частині четвертій статті 48 Закону № 2344.

Положенням ст. 49 Закону № 2344 визначені основні права та обов`язки водія транспортного засобу при перевезенні вантажу у внутрішньому сполученні, а саме: водій транспортного засобу при внутрішньому перевезенні вантажів має право:

відмовлятися від прийняття для перевезення вантажу, який не відповідає встановленим вимогам або вимогам щодо пломбування вантажу, якщо відтиск пломби нечіткий або пломбу пошкоджено;

вимагати від вантажовласника (уповноваженої ним особи) належного закріплення вантажу на транспортному засобі відповідно до встановлених законодавством вимог та очищення його кузова від залишків вантажу.

Водій транспортного засобу зобов`язаний:

мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень;

перевіряти надійність пломбування, закріплення, накриття та ув`язування вантажу для його безпечного перевезення;

забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, та своєчасно його доставити вантажовласнику (уповноваженій ним особі);

дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Судом встановлено, що 11.08.2020, під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що належить на праві власності позивачу, посадовими особами Укртрансбезпеки було встановлено перевищення нормативно допустимих вагових параметрів, а саме: загальне навантаження транспортного засобу становить 46,35т при нормативно допустимому - 40т, навантаження на здвоєну вісь склало 19,85т при нормативно допустимих 16т. Також, було встановлено, що перевезення вантажу здійснюється за відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень. Крім того, вантажне перевезення здійснювалося без оформлення документів, передбачених ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: товарно-транспортної накладної, або іншого документа на вантаж, передбаченого чинним законодавством.

За змістом позовної заяви, позивачем не заперечується факт перевищення нормативних вагових параметрів належним йому транспортним засобом та відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, під час перевезення вантажу 11.08.2020. Однак, позивач стверджує, що адміністративно-господарські штрафи накладені на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , а фактично мали накладатись на власника автомобіля фізичну особу ОСОБА_1 , оскільки перевезення здійснювалось для власних потреб. Крім того, документи на вантаж, всі були в наявності, однак враховуючи конфліктну ситуацію щодо встановлення невірних показників вагового контролю, не були надані інспекторам. Також звертає увагу на відсутність періодичної повірки ваг, якими здійснювався габаритно-ваговий контроль.

Суд уважає такі твердження та доводи позивача неприйнятними з огляду на таке.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 із змінами (далі - Порядок № 879).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 879, терміни, що вживаються у цьому Порядку, мають таке значення, зокрема:

документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;

точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті;

вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики;

стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобів;

пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Крім того, за змістом пункту 6 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Таким чином, Порядком № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється, зокрема Укртрансбезпекою, її територіальними органами у формі документального або точного контролю. При цьому, Порядок № 879 не встановлює умов для проведення того чи іншого виду контролю, що, на переконання суду, свідчить на користь того, що конкретний вид контролю обирається на розсуд посадових осіб Укртрансбезпеки в залежності від місця його проведення.

Матеріалами справи підтверджується, що 11.08.2020 посадовими особами відповідача був проведений габаритно-ваговий контроль належного позивачу транспортного засобу, що передбачало визначення його фактичної маси із застосуванням зважувального обладнання.

Так, після проведення зважування був сформований талон (чек) від 11.08.2020 (час зважування 11:24год.), згідно з яким загальна маса транспортного засобу з вантажем становила 46,35т, а на здвоєну вісь 19,85т.

При цьому, будь-яких письмових застережень з приводу неправильного (недостовірного) визначення загальної маси та маси на здвоєну вісь зважувальним обладнанням, порушення процедури його проведення чи виконання неналежним обладнанням водієм ОСОБА_2 ні у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 11.08.2020 року, ні у акті перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 11.08.2020 року вчинено не було.

Щодо зважувального обладнання, яке було задіяне у габаритно-ваговому контролю транспортних засобів позивача, слід зазначити, що зважування проводилося вагами пересувними автомобільними типу «CHEKLOD FREEWEIGH».

На засіб вимірювальної техніки видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 26.05.2020 № 34-00/1108 з терміном дії до 26.05.2021.

За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ЕОСТ 29329-92 «Весы для статического взвешивания. Общие технические требования».

Також, на даний ваговий комплекс видано сертифікат про відповідність від 23.08.2017 № РТ-025/2017.

Таким чином, вага якою проводилося зважування транспортного засобу є справною і такою, що відповідає вимогам законодавства, тому доводи позивача що контрольно-ваговий пункт не відповідає нормам і стандартам, спростовуються доказами, долученими відповідачем до матеріалів справи.

Щодо доводів позивача про накладення штрафу на нього як на ФОП, а не як на фізичну особу - власника транспортного засобу.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344 визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, є автомобільний перевізник. А за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовується штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Абзацом 16 частини 1 статті 60 Закону № 2344 встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В розумінні положень статті 1 Закону № 2344, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно із пунктом 25, 26, 27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Судом встановлено, що справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт була розглянута заступником начальника Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області 22.09.2020 за участі перевізника ОСОБА_1 .

Спірними постановами дійсно застосовано адміністративно-господарські штрафи за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту до ОСОБА_1 , як суб`єкта підприємницької діяльності (далі - СПД).

Суд зауважує, що СПД ОСОБА_1 , є фізичною особою - автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

До того ж зазначення у оскаржуваних постановах статусу позивача як суб`єкта підприємницької діяльності, а не фізичної особи, є несуттєвими та жодним чином не впливають на правомірність застосовування адміністративно-господарських штрафів за виявлені порушення, оскільки така відповідальність застосовується до автомобільного перевізника.

Щодо тверджень позивача про безпідставність застосування штрафу за відсутності документа на вантаж, оскільки у нього була наявна товарно-транспортна накладна.

Дійсно, до матеріалів позовної заяви позивачем долучена копія товарно-транспортної накладної від 11.08.2020 № 1, згідно з якою здійснювалося перевезення вантажу.

У вказаній товарно-транспортній накладній автомобільним перевізником зазначений ОСОБА_1 , водій ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач, така товарно-транспортна накладна під час перевірки ним не надавалась, оскільки виникла конфліктна ситуація із посадовими особами відповідача.

З даного приводу, повторюючись, суд нагадує, що статтями 48, 49 Закону № 2344 встановлений обов`язок для водіїв мати при собі документи для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, які слід пред`являти особам, що уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху.

При цьому, перелік документів згідно наведеної норми права не є вичерпним, оскільки передбачає надання і інших документів, передбачених законодавством.

Отже, наявність, зокрема, товарно-транспортної накладної у водія, є обов`язковою умовою перевезення вантажу автомобільним перевізником, що виконує перевезення вантажу на договірних умовах.

При цьому, водій, відповідно до частини 2 статті 48, частини 2 статті 49 Закону "Про автомобільний транспорт", зобов`язаний не тільки мати при собі такі документи, а й зобов`язаний надати такі документі для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

Варто наголосити на тому, що норми ст. 49 Закону № 2344 не передбачають права водія відмовитися від надання таких документів для перевірки уповноваженим на те посадовим особам у разі виникнення конфліктної ситуації.

Таким чином, оскільки долучена позивачем до позовної заяви товарно-транспортна накладна не надавалась під час проведення перевірки посадовим особам відповідача, то у суду відсутні правові підстави приймати до уваги таку накладну в якості доказу на спростування порушення, встановленого відповідачем.

Підсумовуючи вищевикладене в його сукупності, суд приходить до висновку, що постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів від 22.09.2020 № 215798 та № 215799 прийняті Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Доводи та посилання позивача не спростовують встановлених відповідачем порушень законодавства у сфері автомобільного транспорту, тому позовна заява задоволенню не належить.

Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відповідно до ст. 139 КАС України позивачу не відшкодовуються за відсутності правових підстав.

Керуючись статтями 241-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Поліського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними та скасування постанов Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 22 вересня 2020 року № 215798, № 215799 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 );

2) відповідач - Поліське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (33013, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Небесної Сотні, 34; ).

Суддя Т.О. Комшелюк