Справа № 260/3223/20
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2020 року м. Ужгород№ 260/3223/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луцович М.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому просив: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не включення при перерахунку пенсії до її складу всіх додаткових видів грошового забезпечення, починаючи з 1 травня 2018 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з включенням до перерахунку всіх надбавок і доплат, встановлених при призначенні пенсії, починаючи з 1 травня 2018 року, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, з урахуванням проведених виплат - на підставі Довідки УСБУ в Закарпатській області про розмір грошового забезпечення №144 від 23.07.2020 р.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що він являється військовим пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області. З моменту звільнення з військової служби у запас отримував пенсію з урахуванням всіх додаткових видів грошового забезпечення, що виплачувалися йому під час проходження служби. У зв`язку з набранням 24 червня 2020 року законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №160/8324/19 УСБУ в Закарпатській області надіслала до Головного управління ПФУ в Закарпатській області оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення для проведення перерахунку його пенсії. З огляду на зазначену обставину він звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про проведення перерахунку його пенсії з 01.05.2018 р. Проте у задоволенні вказаного клопотання було відмовлено та повідомлено про повернення оновленої довідки без виконання. Вважає, що вказаними діями відповідач порушив його права на соціальний захист і пенсійне забезпечення.

23.10.2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, відповідно до змісту якого проти задоволення позову заперечив з мотивів його безпідставності. Так, зокрема, зазначив, що норми ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачають необхідність проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 р., що регламентує порядок проведення перерахунку зазначених пенсій, встановлено, що під час перерахунку пенсій враховується посадовий оклад, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років. Вважає, що хоча рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18 визнано протиправними та скасовано зазначені законодавчі норми, однак алгоритм дій органу ПФУ при цьому не змінився. Після визнання протиправними та нечинними положень Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 р. інших рішень про умови та порядок проведення перерахунку пенсії, відповідно до ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не приймалось. Тому підстави для проведення перерахунку відсутні, а довідка була повернута уповноваженому органу без виконання. Стосовно позовної вимоги про проведення перерахунку пенсії з 01.05.2018 р. зазначає, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 р., не може мати наслідком визнання дій органу Пенсійного фонду України протиправними, які були вчинені до цієї дати.

04.11.2020 року позивач надав до суду відповідь на відзив, в якій вважає, що доводи відповідача суперечать вимог ст. 92 Конституції України та не ґрунтуються на положеннях Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому не повинні враховуватися при розгляді справи.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали справи, розглянувши доводи сторін, наведені ними в письмових заявах, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач проходив військову службу в органах державної безпеки.

УСБУ в Закарпатській області на підставі рішення Верховного Суду від 17.12.2019 р. у зразковій справі №160/8324/19 щодо проведення з 01.04.2019 р. перерахунку основного розміру пенсії було скеровано на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення позивача №144 від 23.07.2020 р. станом на 05.03.2019 р. у відповідності до вимог постанови КМУ №704 від 30.08.2017 р. Так, у вказаній довідці зазначено наступні відомості:

посадовий оклад - 6630,00 грн.;

оклад за військовим званням - 1480,00 грн.;

надбавка за вислугу років (50%) - 4055,00 грн.;

надбавка за особливості проходження служби (34%) - 4136,10 грн.;

надбавка за роботу в умовах режимних обмежень (15%) - 994,50 грн.;

премія (10%) - 663,00 грн.

За результатами розгляду надісланої УСБУ в Закарпатській області, ГУ ПФУ в Закарпатській області повернуло таку без виконання.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив здійснити перерахунок основного розміру пенсії та виплатити суму недоотриманої пенсії за весь період, починаючи з 01 травня 2018 року, на підставі оновленої довідки №144 від 23.07.2020 р.

Листом від 13.08.2020 р. ГУ ПФУ в Закарпатській області повідомило заявника про те, що перерахунок його пенсії був здійснений на виконання постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 р. на підставі довідки про грошове забезпечення №11/3774 від 30.03.2018 р. Що стосується перерахунку пенсії у зв`язку із набранням законної сили рішення суду №826/3858/18, однак нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України щодо зміни в грошовому забезпеченні не приймалося. Таким чином, довідка УСБУ в Закарпатській області №144 від 23.07.2020 р. була повернута уповноваженому органу без виконання (а.с. 11).

Вважаючи протиправними дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо відмови провести перерахунок його пенсії з врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення на підставі оновленої довідки, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Зі змісту ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 частини першої Європейської соціальної хартії випливає, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Ст. 46 Конституції України також передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, регулюється нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон).

Суд враховує те, що спірні правовідносини виникли з приводу перерахунку пенсії позивача.

Порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій регулюється нормами ст. 63 Закону. Так, ч. 1 зазначеної статті визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

П. 3 ст. 116 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України забезпечує проведення, зокрема, політики у сфері соціального захисту.

Отже, зазначеними законодавчими нормами Кабінету Міністрів України делеговано повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону, Кабінет Міністрів України 21 лютого 2018 року прийняв постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (надалі - Постанова №103), якою постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Зазначеною постановою Кабінету Міністрів України було внесено зміни також до Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі - Порядок №45).

Так, відповідно до п. 1 Порядку №45 (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивача в 2018 році), пенсії, призначені відповідно до Закону, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч. 2 Порядку №45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС. Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

П. 3 Порядку №45 визначено, що па підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 5 Порядку №45 (в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії позивача в 2018 році), під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Наведені положення не визнані Конституційним Судом України неконституційними, на момент проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в 2018 році були чинними, а отже підлягали застосуванню при проведенні перерахунку пенсії позивача.

Таким чином, аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону пенсій Пенсійним фондом проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію на підставі повідомлення відповідними органами та надання таким відповідних довідок про розмір грошового забезпечення кожної особи.

Тобто перерахунок пенсій у визначеному вище порядку здійснюється на підставі довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

При цьому зазначеними нормативно-правовими актами з 24 лютого 2018 року (дата набрання чинності Постанови №103 та внесених нею змін) обмежено складові грошового забезпечення, з яких обчислюється пенсія військовослужбовців при проведенні перерахунку. Отже, до таких (на момент проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 в 2018 році) включалися виключно посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років.

Таким чином, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини та були чинні станом на 2018 рік, суд дійшов висновку, що такими було чітко встановлено порядок здійснення перерахунку пенсії військовослужбовцям та складові грошового забезпечення, які враховуються уповноваженим органом при здійснення такого.

Вказані законодавчі норми носили імперативний характер та довільного тлумачення не передбачали.

Ч. 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що положення п. 9 Порядку № 45 наділили орган Пенсійного фонду України правом перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має.

Оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, тому в травні 2018 року він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу без врахування положень Порядку №45 та Постанови №103.

Вказані нормативно-правові акти були чинними на момент складення довідки та перерахунку пенсії, а тому підлягали застосуванню органом Пенсійного фонду України при проведенні перерахунку пенсії позивача.

До такого з висновку дійшов Верховний Суд у рішенні від 13.03.2019 р., залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р., у зразковій справі №240/6263/18 щодо правомірності дій органу Пенсійного фонду України при проведенні перерахунку пенсії військовослужбовця на підставі довідки уповноваженого органу в 2018 році.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому суд вважає, що дії ГУ ПФУ в Закарпатській області щодо перерахунку пенсії позивача в травні 2018 року без врахування щомісячних додаткових видів грошового забезпечення є правомірними та відповідали чинному на момент проведення такого законодавству.

Разом з тим, в подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р., залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 р. та постановою Верховного Суду від 12.11.2019 р., в адміністративній справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

Ч. 2 ст. 265 КАС України передбачені наслідки визнання нормативно-правового акта нечинним, відповідно до яких такий втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, починаючи з 05 березня 2019 року норми пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 втратили чинність та не підлягають застосуванню.

З матеріалів справи вбачається, що після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №160/8324/19, довідка видало нову довідку про розмір грошового забезпечення позивач №144 від 23.07.2020 р., в якій зазначено також додаткові щорічні види грошового забезпечення.

Проте орган Пенсійного фонду України, незважаючи на втрату чинності положень Постанови №103, яким обмежено складові грошового забезпечення, з яких розраховується пенсія військовослужбовців, та наявність необхідних відомостей для проведення відповідного перерахунку, відмовився здійснити такий на вимогу позивача з мотивів відсутності рішення Кабінету Міністрів України щодо зміни в грошовому забезпеченні військовослужбовців.

Разом з тим, суд вважає такі мотиви суб`єкта владних повноважень протиправними з огляду на наступне.

Після визнання рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18 протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 алгоритм дій, який повинен вчинити орган Пенсійного фонду України у зв`язку із втратою чинності положеннями п.п. 1, 2 постанови №103 та змін до п. 5 і додатку 2 Порядку №45 не змінився.

Зокрема, після визнання нечинними положень п.п. 1, 2 постанови №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 органи Пенсійного фонду України проводять перерахунок пенсії на підставі наданих уповноваженим органом довідок у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

У постанові від 10.10.2019 у справі №522/17864/15-а Верховний Суд зробив висновок про те, що органи Пенсійного фонду не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсій, а здійснюють її перерахунок та нарахування на підставі отриманих від уповноважених органів документів про види і розмір грошового забезпечення, а розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення, зазначених у відповідних довідках.

Тому суд вважає, що отримавши в липні 2020 року довідку УСБУ в Закарпатській області №144 від 23.07.2020 р. з усіма складовими грошового забезпечення позивача, з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 р. у справі №826/3858/18, у ГУ ПФУ в Закарпатській області виник обов`язок провести перерахунок пенсії позивача.

Також, суд зауважує, що в разі наявності в органу Пенсійного фонду України будь-яких сумнівів щодо правильності оформлення документів, поданих для перерахунку пенсії, та достовірності інформації в таких, він наділений повноваженнями щодо їх перевірки (п. 9 Порядку №45).

Разом з тим, ГУ ПФУ в Закарпатській області повернуло надіслану довідку без виконання з мотивів відсутності підстав для проведення перерахунку за відсутності рішення Кабінету Міністрів України щодо зміни в грошовому забезпеченні військовослужбовців.

Ч. 3 ст. 51 Закону передбачено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Суд наголошує, що орган Пенсійного фонду України, як суб`єкт владних повноважень у сфері пенсійного забезпечення, не повинен формально підходити до виконання своїх повноважень та обов`язків, а його діяльність повинна бути спрямована на належне забезпечення прав пенсіонерів на гарантований Конституцією України соціальний захист.

З огляду на вищенаведене суд вважає, що з 05 березня 2019 року, тобто з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення. Тому суд вважає, що з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704, відповідно до вимог ст.ст. 43 та 63 Закону.

Однак відповідач свій обов`язок щодо перерахунку пенсії позивача не виконав. Натомість протиправно повернув надіслану уповноваженим органом довідки без виконання.

Нормами Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується захист власності, тобто на мирне володіння своїм майном.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, право на виплати зі сфери соціального забезпечення, в тому числі, пенсійні виплати, також відносяться до поняття «власності», що захищається положеннями Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у своєму рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії» Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України» (рішення від 08.11.2005 р.) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя. Будь-яка дія органів державної влади має будуватися на цьому принципі, а відтак чинні положення національного законодавства потрібно формулювати так, щоб вони були достатньо доступними, чіткими і передбачуваними у практичному застосуванні. (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Броньовський проти Польщі» від 22 червня 2004 року).

Ч. 2 ст. 6 КАС України передбачає, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Зазначене кореспондується також з положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Згідно ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України та факт втрати чинності з 05 березня 2019 року норм п.п. 1, 2 Постанови №103, з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з урахування вищенаведеного.

Отже, провівши правовий аналіз законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини крізь призму встановлених обставин даної адміністративної справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетний асигнувань відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. 241, 243, 255, 257 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки УСБУ в Закарпатській області про розмір грошового забезпечення №144 від 23.07.2020 р.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки УСБУ в Закарпатській області про розмір грошового забезпечення №144 від 23.07.2020 р., з 05 березня 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

4. У задоволенні решти вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені Розділом VII КАС України).

СуддяМ.М. Луцович