Справа № 525/365/20
Суддя: Ячало Ю. І.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/365/20
Номер провадження 2-а/525/18/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Ячала Ю.І.,

за участю секретаря Лопатки О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

першого відповідача Слюсар О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Велика Багачка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області Слюсара Олександра Володимировича, Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмета спору - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, про визнання протиправною та скасування постанови серія ДПО18 № 055029 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2020 року, -

встановив:

24 березня 2020 року представник позивача - адвокат Павлюк І.О. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області Слюсара Олександра Володимировича, Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління національної поліції в Полтавській області, про визнання протиправною та скасування постанови серія ДПО18 № 055029 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2020 року.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив те, що 09.03.2020 року була винесена постанова серії ДПО18 № 055029 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Постанова вмотивована тим, що 09.03.2020 року о 00 годин 04 хвилини, по вулиці Гоголя, 52, в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Москвич 412 ИЖ, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія. Представник позивача в позовній заяві зазначає, що позивач ОСОБА_1 правопорушення не скоював і постанову від 09.03.2020 року вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування. Представник позивача зазначає, що позивач ОСОБА_1 , близько 01 години 00 хвилин 09 березня 2020 року разом із товаришем пересувався в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області. В автомобілі позивач знаходився в якості пасажира. Разом з тим, по незрозумілим причинам їх зупинила машина патрульної поліції. Не звертаючись до водія, один із патрульних відразу відчинив пасажирські дверці і почав у грубій формі пропонувати позивачу ОСОБА_1 вийти із автомобіля. На численні зауваження позивача про те, що він не керує транспортним засобом поліцейський не зважав. Після цього не розуміючи причини зупинку та такої поведінки поліцейського позивач ОСОБА_1 висловив бажання скористатися правовою допомогою адвоката. З цією метою він дістав із кишені телефон Tesno, але не встиг нічого зробити, бо працівник поліції вирвав телефон з його рук та відмовився повертати. В подальшому, безпідставно працівники поліції склали на позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення по ч. 1 ст. 130 КУпАП. А 19.03.2020 року позивач отримав засобами поштового зв`язку лист з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. В даному листі знаходилася постанова серії ДПО18 № 055029 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2020 року винесена інспектором сектору реагування патрульної поліції № 4 Великобагачанського відділення поліції Миргородського відділу поліції ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції Слюсар О.В. Вказав, що вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а відповідач в супереч ст. 245, 280 КУпАП при її винесенні не з`ясував чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи наявна його вина. Просить визнати незаконною та скасувати постанову серії ДПО18 № 055029 від 09.03.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позовній заяві, не заперечував проти проведення засідання у відсутність його представника.

Представник позивача - адвокат Павлюк І.О. в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату (93-94).

В судовому засіданні відповідач - старший лейтенант поліції інспектор СРПП № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Слюсар О.В. заперечував проти задоволення позову позивача, зауважив що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена правомірно.

Відповідач - Великобагачанське ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області - про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, відзив на позовну заяву до суду не подали (а.с. 89, 91).

Третя особа - Головне управління Національної поліції в Полтавській області про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не направляли (а.с. 86).

Суд, заслухавши пояснення позивача, першого відповідача, дослідивши письмові докази по справі, проаналізувавши їх у сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних обґрунтувань.

Судом встановлено, що 09 березня 2020 року постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 № 055029, винесену старшим лейтенантом поліції інспектором СРПП № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області Слюсарем Олександром Володимировичем, водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 09.03.2020 року о 00 годин 04 хвилини, по вулиці Гоголя, 52 в селищі Гоголеве Великобагачанського району Полтавської області, керуючи транспортним засобом марки Москвич 412 ИЖ, державний номерний знак НОМЕР_1 , не пред`явив для перевірки посвідчення водія, чим вчинив порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху України, не пред`явив для перевірки документи, а саме посвідчення водія. Даною постановою, за вищевказане адміністративне правопорушення на водія накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень, що передбачено санкцією ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 5).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Відповідно до п. 4 розділу І "Загальні положення" Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених частинами першою, другою та четвертою статті 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху (в тому числі визначені ст. 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У випадках, передбачених частинами першою та другою статті 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В матеріалах справи, як доказ, наявна постанова, яка є предметом оскарження, з якої вбачається, що на позивача ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень (а.с. 5, 25). В судовому засіданні оглянутий оригінал постанови, копія якої була направлена позивачу поштовою кореспонденцією, про що в постанові посадовою особою зроблено відмітку.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення та зазначає про те, що не порушував п. 2.4 Правил дорожнього руху України, так як, 09.03.2020 року він був пасажиром в автомобілі, яким керував його товариш.

Судом встановлено, що відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, до суду не надано.

Долучений першим відповідачем до матеріалів справи диск з відеозаписом, суд не розглядає як належний доказ по справі, оскільки відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, в змісті постанови про адміністративне правопорушення не зазначено, що проводився відеозапис події та яким технічним засобом здійснювався відеозапис.

В постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а, зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні під час перегляду відеозапису на DVD-R диску, встановлено, що клопотання позивача про залучення адвоката посадовою особою, яка винесла постанову про накладення адміністративного стягнення, задоволено не було.

Між тим, у посадових осіб суб`єктів владних повноважень, в тому числі і у працівників органів і підрозділів Національної поліції, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, є обов`язок - забезпечити особам, які притягуються до адміністративної відповідальності можливість користування правами, закріпленими у ст. 268 КУпАП.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі N 522/22180/16-а та від 18 лютого 2020 року у справі N 524/9827/16-а.

Статтею 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Пункт 9 розділу III Інструкції N 1395 передбачає, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу; поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки; після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання…

Право на захист особи, що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, гарантоване пунктом 3 (с) статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що включає право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя. Відповідно до усталеної практики у справах щодо України, поняття "кримінальне правопорушення" в практиці ЄСПЛ має автономне тлумачення, та кримінально-правова суть визнається не лише стосовно Кримінального кодексу, а й Кодексу про адміністративні правопорушення (Рішення від 6 вересня 2005 року у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява N 61406/00, п. 53 та від 21 жовтня 2010 року у справі "Корнєв і Карпенко проти України" (Kornev and Karpenko v. Ukraine).

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що постанова серія ДПО18 № 055029 від 09 березня 2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП підлягає скасуванню в зв`язку з недоведеністю вини особи у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, а провадження у справі слід закрити.

Позивач сплатив судовий збір відповідно до вимог Закону України від 08.07.2011 N 3674-VI "Про судовий збір", в сумі 840,80 гривень, в матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, в зв`язку задоволенням позовних вимог позивача, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат понесених позивачем та компенсації їх за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області.

Керуючись ст. ст. 9, 90, 86, 139, 243-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , до інспектора СРПП № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області Слюсара Олександра Володимировича, службова адреса: вулиця Шевченка, 103, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП в Полтавській області, місцезнаходження: вулиця Шевченка, 103, селище Велика Багачка Великобагачанського району Полтавської області, третя особа, яка не заявляє самостійної вимоги щодо предмета спору - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ПОЛІЦІЇ В ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, місцезнаходження юридичної особи: вулиця Пушкіна, 83, місто Полтава, поштовий індекс 36000, ідентифікаційний код юридичної особи 40108630, про визнання протиправною та скасування постанови серія ДПО18 № 055029 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.03.2020 року, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 055029 від 09 березня 2020 року, винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 4 Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУ НП у Полтавській області Слюсарем Олександром Володимировичем, про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративного стягнення по ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425,00 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 , понесені ним витрати по сплаті судового збору розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 40108630.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 14 грудня 2020 року.

Суддя Ю.І. Ячало