Справа № 520/13719/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 р. справа № 520/13719/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

за участю секретаря судового засідання - Бондара О.В.,

представника позивача - Шефеля В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_1 , філія ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з червня 2020 року по серпень 2020 року в сумі 1586039,10 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підприємстві відповідача працювали особи, яким призначено пенсію на пільгових умовах на підставі статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список № 1 та №2). За період з червня 2020 року по серпень 2020 року сума відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій за вказаних працівників складає 1586039,10 грн, яка відповідачем не сплачена. У зв`язку із чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.10.2020 року.

Ухвалою суду від 25.10.2020 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю забезпечити участь представника у справі через його зайнятість в іншому судовому засіданні.

Протокольною ухвалою у задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання відмовлено, вирішено розглядати адміністративну справу без участі представника відповідача, відповідно до п.2 ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України.

26.10.2020 року через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник Державного підприємства ЗАВОД ЕЛЕКТРОВАЖМАШ заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем надано до суду неналежні документи. Також стверджував, що підприємство опинилось в складному фінансовому становищі, має арешти на рахунках та заборгованість по заробітній платі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Спеціальними законами, які визначають принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - "Закон № 1058-IV") та Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначені категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Зокрема, відповідно до пункту "а" цієї статті на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць. Пунктами "б" та "з" зазначеної статті Закону визначено, що до цих категорій також належать: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Судом встановлено, що Державне підприємство Завод Електроважмаш зареєстроване як юридична особа, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як платник страхового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Також, на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Харківській області перебувають особи, які отримують пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "а" та "б"-"з" статті 13 Закону № 1788-XII, як колишні працівники Державного підприємства Завод Електроважмаш.

Згідно до п. "а" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колишнім працівникам відповідача, зазначеним в розрахунках, наявних в матеріалах справи, була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Згідно до п."б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" колишнім працівникам відповідача, зазначеним в розрахунках, наявних в матеріалах справи, була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Судом встановлено, що зазначені особи мали право на пенсію за віком на пільгових умовах, згідно довідок, підтверджуючих наявність трудового стажу для призначення пенсій на пільгових умовах, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення". При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом. Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з підпунктом 6.1 пункту 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених пенсій.

З огляду на викладені норми Законів та Інструкції, суд приходить до висновку, що відповідач, як платник збору на обов`язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку пільгових пенсій цим працівникам.

На виконання вимог Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.03 № 21-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області відповідачу направлені розрахунки фактичних витрат на виплату пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"- "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", в яких розмір фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за період з червня 2020 року по серпень 2020 року склав 1586039,10 грн.

Відповідно до п. 6.8. вказаної вище Інструкції підприємства, щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду, зазначену в повідомленні, місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У вказаних листах позивачем зазначено про наявну у відповідача заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком №1:

- червень 2020 року в сумі 230744,01 грн;

- липень 2020 року в сумі 220395,11 грн;

- серпень 2020 року в сумі 203217,08 грн.

За списком №2:

- червень 2020 року в сумі 302858,29 грн;

- липень 2020 року в сумі 313035,45 грн;

- серпень 2020 року в сумі 315789,22 грн.

Відповідач стверджує, що позивач, при направлені підприємству супровідного листа №2000-0508-8/33586 від 12.06.2020 помилково зазначив невірний місяць - січень 2020 року, але при зазначені банківських реквізитів для сплати, управління вказало правильне призначення платежу, а саме: відшкодування пільгових пенсій по списку №1 за червень 2010 року (а.с.121). Тому суд вважає твердження позивача про неналежні документи - безпідставним, а помилку, зроблену у супровідному листі - опискою.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно з п. 6.5 Інструкції № 21-1 розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються згідно з додатком 8 та додатком 8а до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії.

У п.6.7 даної Інструкції зазначено, що підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Позивач, наполягає на тому, що відповідачем було порушено процедурні норми щодо повідомлення Заводу про заборгованість, але підприємство повинно було у добровільному порядку надавати до пенсійного органу інформацію щодо пільгових пенсій, а також сплачувати фактичні витрати на пільгову пенсію.

Також згідно ч. 5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні справи судом встановлено, що 23.03.2010 Верховним Судом України винесена постанова у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Варвинському районі Чернігівської області до Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Журавка" про стягнення витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

В рішенні Верховного суду України по цій справі зазначено, що згідно з абзацом четвертим пункту 1 статті 2 Закону України від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону № 1788-ХІІ до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею12 цього Закону. Абзацом третім пункту 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено ставку на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону. Цей порядок компенсації витрат Пенсійного фонду України не змінився у зв`язку з набранням чинності Законом України № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Порядок відшкодування підприємством витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, визначено Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19 грудня 2003 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16 січня 2004 року (в подальшому - Інструкція № 21-1).

Згідно з п. 6.1 Інструкції № 21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Всього сума заборгованості з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з червня 2020 року по серпень 2020 року становить 1586039,10 грн.

Сума заборгованості відповідачем не оскаржувалась, тому вказана сума заборгованості вважається узгодженою відповідачем.

В добровільному порядку відповідачем не було сплачено заборгованість з фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за період з червня 2020 року по серпень 2020 року в сумі 1586039,10 грн., що є підставою для стягнення її в судовому порядку.

Відповідач - Державне підприємство "Завод "Електроважмаш" звертає увагу суду на те, що протягом 2020 року підприємство знаходиться в дуже скрутному фінансовому становищі.

Судом не приймається до уваги посилання відповідача на скрутний матеріальний стан, з огляду на те, що жодних доказів, на підтвердження цих обставин до суду не надано, а крім того, дана обставина не спростовує наявність підстав для стягнення заборгованості. При цьому суд зауважує, що згідно з ч. 1 ст. 378 КАС України відповідач вправі звернутись до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення, навівши обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його не можливим.

Аналогічний висновок викладено у пункті 13 справи №808/2252/16 постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду про те, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає лише можливість розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення. Проте судами не встановлено наявності судових рішень щодо стягнення з відповідача суми заборгованості з відшкодування фактичних витрат в заявленому розмірі. Скрутне матеріальне становище підприємства не є підставою покладати на державний орган зобов`язання, що не входить до кола його повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного та враховуючи те, що відповідачем в добровільному порядку не було сплачено заборгованість з фактичних витрат та доставку пенсій за період з червня 2020 року по серпень 2020 року в сумі 1586039,10 грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 294, пп.15.5 п.15Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022, код 14099344) до Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (просп. Московський, буд. 299, м. Харків, 61089, код 00213121) про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Завод "Електроважмаш" (просп. Московський, буд. 299, м. Харків, 61089, код 00213121) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ( НОМЕР_1 , філія ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823, ) заборгованість по сплаті фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з червня 2020 року по серпень 2020 року в сумі 1586039 (один мільйон п`ятсот вісімдесят шість тисяч тридцять девять) 10 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 16.12.2020.

Суддя О.О. Горшкова