Справа № 240/12566/20
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження

Справа № 240/12566/20

16 грудня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Боровицького О. А. Шидловського В.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Київської митниці Держмитслужби України на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби України про визнання протиправним та скасування постанов в справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Крім того, в прохальній частині апеляційної скарги відповідачем заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та доводи вказаного клопотання відповідача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, предметом спору в даній справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що відповідно до норм КАС України належить до категорії термінових справ.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності закріплено статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, вказаною нормою встановлено спеціальний порядок оскарження судових рішень у вказаних справах.

Встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято 15 жовтня 2020 року.

Копію оскаржуваного рішення отримано апелянтом 30 жовтня 2020 року, що підтверджується штампом вхідної кориспонденції (а.с. 73), тоді як з апеляційною скаргою до суду першої інстанції апелянт звернувся лише 24 листопада 2020 року, тобто з пропуском строку, встановленого ч. 4 ст. 286 КАС України, останнім днем строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом зазначено про те, що відповідач отримав копію оскаржуваного рішення 30 жовтня 2020 року та фактично доручено вповноваженій особі 18.11.2020 року, а тому на думку апелянта ним допущено незначне порушення термінів подання апеляційної скарги пов`язане з затримкою доручення виконання вповноваженій особі на представництво інтересів відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В свою чергу, п.п. 6, 7 ч. 5 ст. 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи) добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує особу, яка бере участь у справі (учасника справи) діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання обов`язків, встановлених законом або судом.

Такими процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пункті 39 справи "Устименко проти України", принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представити свою справу за таких умов, які не ставлять його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні повинна бути надана можливість знати про зауваження або докази, надані іншою стороною, включаючи апеляційну скаргу, та надати власні зауваження з цього приводу.

У пунктах 46, 47 цього ж Рішення ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії"). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України").

Суд звертає увагу на те, що підставою для поновлення пропущеного процесуального строку може бути лише наявність поважних причин пропуску такого строку.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає підстави пропуску строку апеляційного оскарження, вказані апелянтом у клопотанні про поновлення строку, не поважними, оскільки вони не підтверджені належними письмовими доказами, а тому в задоволенні клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2020 року необхідно відмовити. .

Керуючись ст.ст.121, 295, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску Київської митниці Держмитслужби України строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2020 року.

У задоволенні клопотання Київської митниці Держмитслужби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 15 жовтня 2020 року відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України .

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Боровицький О. А. Шидловський В.Б.