Справа № 400/2708/19
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/2708/19
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів - Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Нью-Стар" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Нью-Стар" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И Л А :

30 серпня 2019 року ГУ ДФС у Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просило стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Нью-Стар" в дохід держави податковий борг у сумі 208 332,19 з розрахункових рахунків у банках, обслуговуючих ТОВ "Нью-Стар".

В обґрунтування позовних вимог ГУ ДФС у Миколаївській області зазначило, що ТОВ "Нью-Стар" самостійно визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 208 332,19 грн, який ним не сплачено.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року адміністративний позов ГУ ДФС у Миколаївській області задоволено. Стягнуто з розрахункових рахунків у банках, що обслуговують ТОВ "Нью-Стар" в дохід держави податковий борг в сумі 208 332,19 грн.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції прийнято шаблонне рішення, без дослідження всіх обставин справи, зокрема, на підставі яких договорів оренди земельних ділянок, якої нормативно грошової оцінки землі, обраховується сума орендної плати, що виключає можливість встановити походження заборгованості у розмірі 208 332,19 грн. Апелянт припускає, що зазначена заборгованість нараховується на земельні ділянки у м.Очаків та с.Чорноморка Очаківського району Миколаївської області за період з липня 2018 року по липень 2019 року. Але, апелянт зазначає, що при визначенні заборгованості з орендної плати контролюючим органом не враховано, що строк договору оренди з Очаківською міською радою Миколаївської області на користування земельної ділянки, площею 0,1712 га, по вул.60 років СРСР, 27 в м.Очакові сплинув ще 14.07.2016, земельної ділянки, площею 0,3487 га, по АДРЕСА_1 - закінчився 16.10.2017. Стосовно земельної ділянки, площею 0,0242 га по вул.60 років СРСР, 27 в м.Очакові договір оренди, укладений з Очаківською міською радою є дійсним, але ж нерухоме майно, що розташовано на зазначених земельних ділянках, ще у 2012 році передано у власність іншій компанії - ТОВ "Компанія Мегастар". Отже, оскільки всі права не нерухоме майно перейшло до іншої юридичної особи, апелянт зазначає про відсутність в нього обов`язків по вказаним земельним ділянкам, зокрема, щодо сплати орендної плати.

Відповідно п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини.

20 лютого 2018 року ТОВ "Нью-Стар" подав податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) звітні за 2018 -2019 роки, якими самостійно визначив зобов`язання з орендної плати за землю ( у 2018 році - у розмірі 200 636,17 грн (35 244,33 грн + 165 391,84 грн), у 2019 році - 165 391,84 грн).

Станом на 12.07.2019 несплаченою рахується заборгованість за період з липня 2018 року по липень 2019 року у розмірі 208 332,19 грн, в т.ч. пеня - 8 839,76 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із самостійно визначеного відповідачем зобов`язання зі сплати за землю шляхом подачі відповідних податкових декларацій у 2018, 2019 роках. Оскільки відповідачем самостійно не погашена сума заборгованості, позивач обґрунтовано вимагає стягнення суми боргу.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податків обчислити, задекларувати та сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Підпунктом 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України, податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Самостійно визначене платником податків грошове зобов`язання не підлягає оскарженню (п.56.11 ст. 56 ПК України).

Згідно з п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог статей 56, 57 ПК України, у зв`язку з несплатою у встановлені строки сум орендної плати, самостійно задекларовані ТОВ "Нью-Стар" грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст.59 ПК України, у зв`язку з несплатою відповідачем до бюджету сум податкового боргу, ГУ ДФС у Миколаївській області сформовано та направлено рекомендованим листом на адресу відповідача податкову вимогу від 19 березня 2018 року № 17120-17 (а.с.25).

Згідно п. 42.2 ст. 42 ПКУ, документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

З матеріалів справи вбачається, що податкову вимогу відповідачем отримано 19 квітня 2018 року (а.с.25, 52).

Пунктом 60.6 ст. 60 Податкового кодексу України передбачено, якщо нарахована сума грошового зобов`язання або податкового боргу збільшується внаслідок їх адміністративного оскарження, раніше надіслане податкове повідомлення - рішення або податкова вимога не відкликаються.

На суму збільшення грошового зобов`язання надсилається окреме податкове повідомлення-рішення, а на суму збільшення податкового боргу окрема податкова вимога не надсилається.

Згідно з п. 41.2 ст. 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Відповідно до п.20.1.34 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Враховуючи наявність у ТОВ "Нью-Стар" самостійно задекларованого, але не сплаченого податкового боргу, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності законних підстав для стягнення такого боргу в судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги, щодо ТОВ "Нью-Стар" не може перевірити чи виконані договори оренди, за які виник податковий борг, оскільки позивач конкретно не вказав дані щодо договору оренди земельної ділянки, судова колегія не приймає до уваги, оскільки самостійно визначене платником податків грошове зобов`язання не підлягає оскарженню (п.56.11 ст. 56 ПК України).

Наявність у ТОВ "Нью-Стар" заборгованості підтверджена наданим ним актом позапланової виїзної перевірки № 387/14-29-05-05/31821837 від 27.12.2019 року.

Подані 12.08.2020 року ТОВ "Нью-Стар" уточнюючі податкові декларації за 2018 та 2019 роки, якими анульовані зобов`язання з плати за землю, в силу п.50.2 ст.50 ПК України юридичної сили не мають, оскільки подані позивачем після визначення контролюючим органом зобов`язань із плати за землю.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.

Підстав для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 03 вересня 2020 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 320, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю Нью-Стар - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко