Справа № 520/3979/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 р. Справа № 520/3979/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2020, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, по справі № 520/3979/2020

за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради

про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (надалі позивач, ГУ ДСНС у Харківській області), звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради (надалі відповідач, ТЦСО Люботинської МР), в якому просить суд:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі, яка орендується Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради у КП «Люботинська центральна міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Громова, буд. 3, шляхом її знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цієї будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Позовні вимоги мотивовано тим, що в ході перевірки будівлі, яка орендується Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради у КП «Люботинська центральна міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Громова, буд. 3 були виявлені численні порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та в подальшому можуть призвести до тяжких наслідків у сфері пожежної та техногенної безпеки, що у свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування за порушення вимог законодавства з питань пожежної безпеки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 відкрито провадження у справі та зобов`язано відповідача надати усі наявні у нього докази з приводу обставин, викладених у адміністративному позові, а у разі невизнання адміністративного позову - подати суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази, роз`яснивши, при цьому, про необхідність дотримання вимог ст. 162 КАС України.

Відповідачем не було надано до суду першої інстанції ані відзиву на позов, ані доказів усунення виявлених порушень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 17 червня 2020 року по справі № 520/3979/2020 адміністративний позов Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (вул. Шевченка, буд. 8, м. Харків, 61013) до Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради (вул. Громова, буд. 3, м. Люботин, Харківський район, Харківська область,62433) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду - задоволено.

До повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі, яка орендується Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради у КП «Люботинська центральна міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Громова, буд. 3, зупинено повністю шляхом її знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язано керівництво Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради негайно припинити використання цієї будівлі з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду 17 червня 2020 р. Справа № 520/3979/2020 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що як планова перевірка у 2019 році, за результатами якої складено акт № 347 від 25.07.2019, так і позапланова перевірка, результати якої стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, є протиправними, проведеними з порушенням встановленої законом процедури. Так, відповідача несвоєчасно повідомлено про плановий та позаплановий заходи, не ознайомлено з підставами про проведення позапланового заходу, яких у спірних відносинах не існувало з огляду на втрату з 09.01.2020 чинності доручення Прем`єр-міністра України, що свідчить про те, що позивач фактично діяв не у спосіб передбачений закон, а на свій розсуд. Вказує, що припинення роботи ТЦСО Люботинської МР призведе до проблеми забезпечення обслуговування громадян вразливих категорій та надання соціальних послуг потребуючим громадянам в умовах формування територіальних громад, тому необхідно сприяти збереженню діючої установи соціального захисту.

Позивач, в надісланому до суду письмовому відзиві, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - без змін. Вказав, що порушення, встановлені в ході проведення перевірки відповідачем не усунуті в повному обсязі, та серед них є такі, що створюють реальну загрозу для життя та здоров`я людей. Доводи апеляційної скарги вважає необґрунтованими та надуманими.

Також 02.12.2020 відповідачем за допомогою засобів поштового зв`язку направлено заяву про надання строку на примирення за справою № 520/3979/2020 та зупинення провадження у справі, яке отримано канцелярією Другого апеляційного адміністративного суду 04.12.2020. В обґрунтування вказаної заяви зазначив про усунення порушень, встановлених в акті перевірки та звернення до позивача з заявою про проведення перевірки усунення раніше встановлених порушень. Вказані обставини вважає достатніми для примирення сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 КАС України сторони можуть повністю або частково врегулювати спір на підставі взаємних поступок. Примирення сторін може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Сторони можуть примиритися на умовах, які виходять за межі предмета спору, якщо такі умови примирення не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Умови примирення не можуть суперечити закону або виходити за межі компетенції суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 190 КАС України за клопотанням сторін суд зупиняє провадження у справі на час, необхідний їм для примирення.

Отже, однією з підставою для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі на час, необхідний їм на примирення, є бажання усіх сторін по справі врегулювати спір шляхом примирення, відсутність згоди хоча б однієї зі сторін по справі є обов`язковою підставою для відмови у задоволенні такої заяви.

08.12.2020 від представника ГУ ДСНС у Харківській області, за допомогою засобів електронного зв`язку надійшло клопотання, в якому він просив відмовити в задоволенні заяви позивача про надання часу для примирення з позивачем.

Вказане свідчить про відсутність у ГУ ДСНС у Харківській області бажання врегулювати спір шляхом примирення, через що заява представника відповідача про надання строку на примирення за справою № 520/3979/2020 та зупинення провадження у справі не може бути задоволеною.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що з 07.02.2020 по 10.02.2020 Харківським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області проведена позапланова перевірка додержання (виконання) вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на території та у будівлі, яка орендується Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради у КП «Люботинська центральна міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Громова, буд. 3.

Зазначена перевірка проводилась відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19, наказу від 17.01.2020 №29 «Про проведення позапланових перевірок об`єктів», посвідчення на проведення перевірки від 22.01.2020 №45 Харківського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

За результатами проведеної перевірки позивачем складено акт перевірки додержання (виконання) вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки від 10.02.2020 № 48, яким встановлено низку порушень відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зокрема тих, що стали підставою для звернення до суду із цим позовом, а саме:

- п. 3 - існуюча система (блискавка захисту) від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів не пройшла перевірку відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавказахисту будівель і споруд» (не надані протоколи випробувань), що є порушенням п.1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ;

- п. 4 - будівля не обладнана системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», що є порушенням п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ;

- п. 5 - дерев`яні елементи горищних покриттів будівлі не піддано вогнезахисному обробленню, що є порушенням п.2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

- п. 6 - не проведені заміри опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електичних мереж та електроустановок від короткого замикання, що є порушенням п.1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ;

- п. 7 - будівля недоукомплектована первинними засобами пожежогасіння у повному обсязі, що є порушенням п.3.9 глави 3 розділуІV ППБУ;

- п. 10 - стелю в приміщенні тамбуру (коридору) будівлі облицьовано горючими матеріалами з невідомими показниками з пожежної безпеки, що є порушенням п.2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

- п. 11 - відсутні покажчики «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключені до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або такими, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення, що є порушенням п.2.32 глави 2 розділу ІІІ ППБУ;

- п. 12 - допущено захаращення шляхів евакуації меблями, одежею, що є порушенням п.2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ.

Наявність вказаних порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, які зафіксовані в акті перевірки від 10.02.2020 № 48, та їх неусунення у встановленому законом порядку слугувало підставою для звернення ГУ ДСНС у Харківській області до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для зупинення експлуатації будівлі, яка орендується Територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради у КП «Люботинська центральна міська лікарня» Люботинської міської ради Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Люботин, вул. Громова, буд. 3, шляхом її знеструмлення, опечатування пристроїв відключення джерел електропостачання та зобов`язання припинити використання цієї будівлі до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, з огляду на відсутність доказів усунення усіх виявлених в ході перевірки позивачем порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 2 ст. 1 Закону України від 05.04.2007 № 877-V Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі по тексту - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Як встановлено частиною 1 статті 3 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль), серед іншого, здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності; гарантування прав та законних інтересів кожного суб`єкта господарювання; презумпції правомірності діяльності суб`єкта господарювання у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків суб`єкта господарювання та/або повноважень органу державного нагляду (контролю); недопущення встановлення планових показників чи будь-якого іншого планування щодо притягнення суб`єктів господарювання до відповідальності та застосування до них санкцій; здійснення державного нагляду (контролю) на основі принципу оцінки ризиків та доцільності.

Частиною 1 статті 4 Закону № 877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого Указом Президента України від 16.12.2015 № 1052 (надалі - Положення № 1052) визначено, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

За визначенням пп. 2 п. 3 Положення № 1052, основним завданням ДСНС України є здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2013 року № 33 Про утворення територіальних органів Державної служби з надзвичайних ситуацій та визнання такими, що втратили чинність, деяких Постанов Кабінету Міністрів України, утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з надзвичайних ситуацій, яким є Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Головне управління є територіальним органом виконавчої влади з питань забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, рятувальних справах та гасіннях пожеж, профілактики травматизму невиробничого характеру, та діє на підставі Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області.

Головне управління, згідно з покладеними на нього завданнями на відповідній території, здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, іншими суб`єктами господарювання, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства; здійснює інші повноваження, визначені законами України та покладені на ДСНС України Президентом України.

Пунктом 3 Типового положення про територіальні органи міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 травня 2011 року № 563, визначено, що завданням територіальних органів є реалізація повноважень міністерства та іншого центрального органу виконавчої влади на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту урегульовано Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI (далі по тексту - Кодекс цивільного захисту України).

Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення. До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Згідно зі статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Відповідно до п.п. 11, 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом. (ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно з ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, серед іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що встановлення факту порушення вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та у подальшому може призвести до тяжких наслідків у цій сфері, є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 30.12.2014 за № 1417 затверджені Правила пожежної безпеки України (далі по тексту - ППБУ), які встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (п.1 Розділу І). Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах (п.2 Розділу І). Центральні органи виконавчої влади з урахуванням специфічних умов та особливостей щодо забезпечення пожежної безпеки об`єктів, віднесених до їх сфери управління, за необхідності видають галузеві правила пожежної безпеки, які не повинні суперечити цим Правилам та знижувати їх вимоги (п.3 Розділу 1).

Відповідно до пункту 4 розділу I ППБУ пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Надаючи оцінку порушенням, встановленим в акті перевірки від 10.02.2020 № 48, колегія суддів зазначає наступне.

Як зафіксовано в акті перевірки від 10.02.2020 № 48 порушення п.1.20, п.1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ (п. 3, 6 акту) виразилися в тому, що існуюча система (блискавка захисту) від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів не пройшла перевірку відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавказахисту будівель і споруд», а також у непроведені замірів опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електичних мереж та електроустановок від короткого замикання.

Відповідно до п.1.20 глави 1 розділу ІV ППБУ передбачено, що замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання мають проводитись 1 раз на 2 роки, якщо інші терміни не обумовлені ПТЕ.

Згідно з п.1.21 глави 1 розділу ІV ППБУ захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд».

Вказані порушення щодо експлуатації електромереж, відсутність пристроїв блискавкозахисту створює загрозу виникнення пожежі від дії теплових проявів електричної енергії та розрядів блискавки, що може призвести до загибелі травмування людей.

Також, в акті перевірки встановлено, що відповідачем необладнано будівлю системою протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», що є порушенням п.1.2 глави 1 розділу V ППБУ (п. 4 акту від 10.02.2020 № 48).

Відповідно до п.1.1, 1.2 глави 1 розділу V ППБУ усі системи протипожежного захисту (далі - СПЗ) мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах. Будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Відсутність системи протипожежного захисту, у разі виникнення пожежі перешкоджає її швидкому виявленню та ліквідації, повідомленню про неї, а також оперативній евакуації людей на ранній стадії її виникнення, оскільки несвоєчасне повідомлення про пожежу призводить до реальної загрози для життя та здоров`я людей, які перебувають у цій будівлі, а при своєчасній обізнаності про пожежу відповідальні особи відповідача мають час на те, щоб провести безпечну евакуацію працівників та відвідувачів відповідача, що призведе до мінімізації можливих негативних наслідків для життя та здоров`я людей у випадку виникнення пожежі.

Виходячи зі змісту акту, відповідачем не проведено обробку дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту, чим порушено абз.2 п. 2.5 розділу ІІІ ППБУ (п. 5 акту від 10.02.2020 № 48).

Згідно з п. 2.5 глави 2 розділу ІІІ ППБУ у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

Враховуючи, що невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки створює перешкоди під час евакуації людей та гасінні пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум`я, оскільки вони не мають нормативно встановлених меж вогнестійкості та меж поширення вогню по ним (пункт 5 акту), не усунення відповідачем вказаного порушення може призвести до негативних наслідків у сфері пожежної безпеки, що створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

Крім того, в порушення п. 3.9 глави 3 розділу ІV ППБУ (п. 7 акту від 10.02.2020 № 48), будівля недоукомплектована первинними засобами пожежогасіння у повному обсязі.

Згідно з п. 3.9 глави 3 розділу ІV ППБУ вибирання типу та визначення необхідної кількості вогнегасників повинні здійснюватись відповідно до Типових норм належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02 квітня 2004 року № 151, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2004 року за № 554/9153.

Відсутність та неготовність до роботи зовнішнього та внутрішнього протипожежного водопостачання, а також первинних засобів пожежогасіння не дозволить оперативно загасити або обмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, чим створюється загроза безпеці та життю людей.

Щодо зафіксованих в акті перевірки від 10.02.2020 № 48 порушень п.2.23, п. 2.32, п. 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ (п. 10-12 акту), що виразилися у тому, що стелю в приміщенні тамбуру (коридору) будівлі облицьовано горючими матеріалами з невідомими показниками з пожежної безпеки, відсутні покажчики «Вихід» білого кольору на зеленому фоні, підключені до джерела живлення евакуаційного (аварійного) освітлення, або такими, що переключаються на нього автоматично у разі зникнення живлення на їх основних джерелах живлення, допущено захаращення шляхів евакуації меблями, одежею, колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до п. 2.23 глави 2 розділу ІІІ ППБУ забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою.

Згідно з п. 2.32 глави 2 розділу ІІІ ППБУ світлові покажчики «Вихід» необхідно постійно утримувати справними. У залах для глядачів, виставкових, актових залах та інших подібних приміщеннях вони мають бути увімкнуті на весь час перебування людей (проведення заходу).

Відповідно до п. 2.37 глави 2 розділу ІІІ ППБУ не допускається, зокрема захаращування шляхів евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами.

Вказані порушення створюють реальну загрозу для життя та здоров`я людей, оскільки невідповідність евакуаційних шляхів (їх конструктивні та планувальні рішення), перешкоджає вільній евакуації людей з приміщень під час виникнення пожежі, а облицювання стелі в приміщенні тамбуру (коридору) будівлі горючими матеріалами з невідомими показниками з пожежної безпеки також може сприяти розповсюдженню продуктів горіння та може значно ускладнити або унеможливити евакуацію людей.

Колегія суддів вказує на те, що під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження усунення порушень, зафіксованих в акті від 10.02.2020 № 48.

Надані до суду апеляційної інстанції разом з заявою про зупинення провадження у справі документи на підтвердження усунення, як зазначає апелянт 95 % перелічених у приписі порушень, не були предметом дослідження в суді першої інстанції та на час прийняття рішення складені не були.

Посилання відповідача на укладені договори та первинні документи, які підтверджують на його переконання виконання вимог припису позивача щодо виялених порушень, встановлених в акті від 10.02.2020 № 48, не заперечує, що такі дії ним були вчинені після прийняття судом першої інстанції рішення у справі. Крім того, відповідач не наводить мотивування на усунення яких саме порушень складені такі первинні документи та не зазначає, які порушення ним були фактично усунуті, а які ні.

З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано доказів, які б свідчили про повне усунення відповідачем порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача щодо протиправності проведеного планового заходу державного нагляду у 2019 року, оскільки підставою для звернення позивача з цим позовом слугували наслідки проведеного на підставі доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19 позапланового заходу державного нагляду, результати якого були викладені в акті від 10.02.2020 № 48. Отже проведення планового заходу державного нагляду у 2019 року не входить до предмету доказування у цій справі.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про те, що доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19, станом на момент призначення та проведення позапланового заходу державного нагляду, результати якого були викладені в акті від 10.02.2020 № 48 та стали підставою для звернення позивача з цим позовом, втратило свою чинність, колегія суддів вважає хибним з огляду на таке.

Дослідивши зміст доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19, на виконання пункту 1 якого ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , головам обласних та Київської міської держадміністрації доручено з урахуванням п. 1 розділу 2 протокольного рішення Кабінету Міністрів України від 06.12.2019 № 23 доручено провести позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки закладів, установ та організацій з масовим перебуванням людей дитячих садків, шкіл, професійно-технічних і вищих навчальних закладів, гуртожитків, установ охорони здоров`я та соціального захисту, державних об`єктів критичної та транспортної інфраструктури, колегія суддів зазначає, що вказаний пункт не містить будь-яких темпоральних обмежень проведення таких перевірок.

Разом з цим пунктом 2 вказаного документа ОСОБА_1 , ОСОБА_2 доручено у строк до 09.01.2020 провести необхідні перевірки щодо правильності складання актів перевірок, приписів про усунення порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки органами і суб`єктами господарювання та не встановлено строків проведення заходів контролю. Фактично в цій частині зобов`язано провести перевірку складених документів за результатами раніше проведених заходів контролю, однак при цьому не обмежено вказаною датою проведення перевірок, визначених у п. 1 вказаного доручення.

Пункти 3-5 доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19 не пов`язані з проведенням перевірок, а також не визначають періоду часу чинності цього доручення.

Відповідно до абз 8 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V підставами для здійснення позапланових заходів є: доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Отже, доручення Прем`єр-міністра України від 11.12.2019 №44205/1/1-19 є самостійною підставою для проведення позапланових заходів контролю, а тому зазначення вказаного доручення, як у наказі на проведення позапланових перевірок об`єктів № 29 від 17.01.2020, так і й у посвідченні на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 22.01.2020 № 45 (а.с. 19), є правомірним.

Твердження відповідача в апеляційній скарзі про необізнаність з підставами проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення спростовані наявними у матеріалах справи доказами. Так, вручення директору ТЦСО Люботинської МР Бондар Г.В. посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 22.01.2020 № 45 підтверджується підписом вказаної особи на цьому посвідченні, зробленому 07.02.2020.

Посилання відповідача про обов`язок позивача завчасно надіслати посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 22.01.2020 № 45, є хибним, оскільки в силу ч. 4 ст. 5 Закону № 877-V такий обов`язок у органів державного нагляду (контролю) існує лише при проведення планового заходу. Проте, положення ст. 6 Закону № 877-V, якою врегулювано позапланові заходи зі здійснення державного нагляду (контролю), не містять норми, яка б зобов`язувала контролюючий орган завчасно направляти або вручати повідомлення про проведення позапланового захисту.

За змістом ч. 3 ст. 6 Закону № 877-V суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), при цьому законодавцем не викладено застереження, що таке ознайомлення проводиться контролюючим органом завчасно.

За визначенням першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходяться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Посилання відповідача на те, що припинення роботи ТЦСО Люботинської МР призведе до проблеми забезпечення обслуговування громадян вразливих категорій та надання соціальних послуг потребуючим громадянам в умовах формування територіальних громад, тому необхідно сприяти збереженню діючої установи соціального захисту не є належною підставою для задоволення апеляційної скарги та не може конкурувати з обов`язком держави вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходяться під її юрисдикцією.

В силу ст. 3 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.

Згідно з п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 7 Кодексу цивільного захисту України цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

За визначенням п.п. 25, 32, 33 ст. 1 Кодексу цивільного захисту України небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків; пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища; пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Враховуючи викладене, пожежа є небезпечною подією, а загроза виникнення пожежі, проти якої не заперечує відповідач, у разі перебування людей на об`єкті, і є тим чинником, що призводить до загрози їх життю та здоров`ю. В свою чергу забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Колегія суддів зазначає, що такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Крім того, застосування до відповідача заходу реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Враховуючи вищенаведене, слід дійти висновку, що порушення, виявлені під час перевірки ТЦСО Люботинської МР та не усунуті на момент винесення рішення судом першої інстанції, у своїй сукупності становили загрозу життю людей, які перебувають у цих приміщеннях, оскільки у разі виникнення пожежі призведуть до швидкого розповсюдження вогню та продуктів горіння, створять перешкоди евакуації людей, ускладнять роботу фахівців та працівників закладу та уповільнять роботу щодо гасіння пожежі тощо, що в свою чергу вимагає вжиття заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі.

При цьому, колегія суддів зауважує, що застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення ТЦСО Люботинської МР виявлених порушень, а тому повне зупинення експлуатації об`єкту з огляду на реальність загрози життю та здоров`ю людей є обґрунтованим.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.02.2019 по справі № 810/2400/18, від 16.05.2019 по справі № 812/1296/18, від 07.08.2019 по справі № 810/1820/18, від 26.02.2020 по справі № 826/7073/18, від 27.02.2020 по справі № 560/2619/19, від 19.02.2020 по справі № 804/5713/16, від 23.01.2020 по справі № 814/1272/18, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів зазначає, що навіть за умови фактичного усунення таких порушень після винесення рішення судом першої інстанції, такі обставини не можуть бути визнані підставою для скасування по суті вірного рішення суду першої інстанції, оскільки під час його винесення такі обставини не існували.

Разом з цим колегія суддів зауважує, що у випадку, якщо ГУ ДСНС у Харківській області за результатами позапланового заходу, який буде проведений на підставі заяви відповідача від 26.11.2020, встановить повне усунення порушень, які обумовили його звернення до суду, відпадуть підстави для виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 17 червня 2020 року по справі № 520/3979/2020.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 190, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329, 361, 363, 365 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Люботинської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 по справі № 520/3979/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова