Справа № 766/11967/20
Суддя: Булах Є. М.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

Головуючого судді Булах Є.М.

справа 766/11967/29, н/п №2-а/766/695/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Херсонського прикордонного загону Південного регіонального управління Прикордонної служби України Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гімназична, 20, 75000, м. Херсон, вул.. Перекопська, 175), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адреса місцезнаходження: 73000, м. Херсон, проспект Ушакова,4) про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:
Вимоги позивача.
05.08.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності, у якому просив поновити строк на оскарження постанови у зв`язку з поважністю причин його пропуску; скасувати постанову №040938 від 20.07.2020 р. за ст. 202 КУпАП, закривши провадження у справі на підставі відсутності складу правопорушення.

Позиція позивача.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18.07.2020 р. о 13:20 год. прикордонним нарядом «Контроль за режимом» на верхньому рейді на т/х «ОС-10» прапор Україна виявлено громадянина України ОСОБА_1 без перепустки, яка надає право на знаходження на території та акваторії пункті пропуску «Херсонський морський торгівельний порт». Своїми діями ОСОБА_1 порушив режим в пункті пропуску, а саме ст.. 26 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991р. та п. 2.1 Наказу начальника Херсонського прикордонного загону « Про режим в пункті пропуску через державний кордон України «Херсонський морський торгівельний порт» та зони прикордонного контролю» затв. № 13 від 30.01.2018р.

20.07.2020 р. начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Херсон» лейтенантом Кусковським Сергієм Миколайовичем винесено постанову ПдРУ № 040938 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 170,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.202 КУпАП.

Позивач на момент складення протоколу та притягнення до адміністративної відповідальності працював матросом-мотористом у ТОВ «Баярд» і являвся членом екіпажу «т/х ОС-10» прапор Україна. Судно цього типу відноситься до технічного, обслуговуючого флоту. Це однопалубна самохідна очисна станція, призначена для прийому з суден сточно-фекальних та підсланевих вод, забруднених нафтопродуктами і з температурою спалаху не нижче 60 С і сухого сміття.

ТОВ «Баярд» здійснює допоміжне обслуговування водного транспорту на території «Херсонського міського торгівельного порту».

Впродовж усієї діяльності підприємства здійснювалася діяльність ТОВ «Баярд» за раніше скоординованим порядком між останнім та прикордонною службою «Херсон» і митним постом «Херсон Порт», з обов`язковим додержуванням правил радіозв`язку, навігаційних, портових, митних, санітарних та інших правил. ТОВ «Баярд», оповіщаючи прикордонників та митницю про підхід «т/х ОС-10» до конкретного судна, виконував передбачену господарську діяльність. При цьому, без отриманням будь-яких письмових дозволів чи перепустки.

Стосовно інформування про виконання діяльності «т/х ОС-10» на день складання протоколу 18.07.2020р. щодо обслуговування судна Т/х «Манчестер» прапор Україна, шляхом підходу до судна задля зняття підсланевих вод, лист ТОВ «Баярд» до відділу прикордонної служби «Херсон» і митного посту «Херсон Порт» не подавався, оскільки верхній рейд не відноситься до пограничної зони та митного контролю.

Судно ОС-10 під прапором України, що належить ТОВ «Баярд» на борту зі членами екіпажу, в тому числі і позивачем ОСОБА_1 18.07.2020 р. не перебувала в межах пункту пропуску «Херсонський морський торгівельний порт».

Позивачу не надано документи або відомості щодо конкретного місцезнаходження судна та порушника із зазначенням реального місця скоєння (виявлення) правопорушення. Відсутня прив`язка знаходження судна-правопорушника у відповідності до Схеми визначення меж пункту пропуску ДП «Херсонський міський торгівельний порт», на яку посилається Відповідач, а тому вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП не підтверджено належними доказами, а постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято неправомірно.

Позиція відповідача.
04.09.2020 року ОСОБА_2 діючи в інтересах відповідача подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити.

Вказав, що 18.07.2020 о 13.20 під час несення служби прикордонним нарядом «Контроль за режимом» на верхньому рейді пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт» було виявлено громадянина України ОСОБА_1 на т/х «ОС - 10» без перепустки, що дає право на знаходження на території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт». Таким чином даний громадянин порушив режим в пункті пропуску, а саме вимоги статті 26 Закону України «Про державний кордон України» та пункти 2.1 та 7.6 наказу начальника Херсонського прикордонного загону «Про режим в пункті пропуску «Херсонський морський торговельний порт» та зони прикордонного контролю» від 30.01.2018 №13, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 202 КУпАП.

Факт виявлення Позивача на т/х «ОС - 10» в межах території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт» без перепустки, підтверджуються наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення №93: - поясненнями капітана т/х «Манчестер» ОСОБА_3 ; копією бортового Журналу т/х «Манчестер»; доповідною запискою прикордонного наряду «Контроль за режимом» у складі сержанта ОСОБА_4 ; фотографіями з місця вчинення адміністративного правопорушення; протоколом про вчинення адміністративного правопорушення серії ПдРУ № 160415 від 18.07.2020; поясненнями громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Відповідач зазначає, що територія ДП «Херсонського морського торгівельного порту», є територію з особливим правовим режимом, а саме пунктом пропуску через державний кордон України. Особливий правовий режим даної території, і як наслідок особливий порядок доступу та перебування та території пункту пропуску, обумовлюється прямим доступом до перетину державного кордону України, суден закордонного прямування та провадження будь-яких видів діяльності, що так чи інакше може впливати на безпеку державного кордону України, яка в свою чергу відповідно до статті 2 Закону України «Про державний кордон України», захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави. Отже слід враховувати об`єктивний факт, що ОСОБА_1 перебував не просто на території державного підприємства чи робочому місці, а знаходився на території пункту пропуску через державний кордон України, що певним чином змінює його правовий статус (обмежує права і обов`язки) і зобов`язує даного громадянина перебувати на території пункту пропуску через державний кордон України, лише за наявності при собі дійсної перепустки та документу, що посвідчує особу.

Пояснення третьої особи.
10.12.2020 року ОСОБА_7 діючи в інтересах третьої особи подав письмові пояснення, за змістом яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вказав, що саме ДП «АМПУ» через відповідні адміністрації у портах забезпечує загальний контроль за дотриманням режиму перебування і переміщення у відповідному морському порту.

Наявність перепустки є обов`язковою умовою для проходу (проїзду)/перебування у морському порту Херсон.

Підтвердив, що між ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрацією Херсонського МП) та ТОВ «Баярд» не укладалися договори щодо надання перепусток працівникам до території і акваторії морського порту Херсон.

Виключно Адміністрація морського порту забезпечує надання послуг із забезпечення запобіганню та ліквідації розливу забруднюючих речовин в акваторії та на території порту, а за потреби укладає відповідні договори зі спеціалізованими підприємствами та організаціями, які згідно з законодавством мають право надавати такі послуги.

Посилаючись на наявність ліцензії на перевезення небезпечних вантажів та небезпечних відходів від 17.01.2017 №30, що видана Укртрансбезпекою, ТОВ «Баярд» за допомогою судна «ОС-10» протиправно, без укладання відповідного договору, здійснює господарську діяльність з приймання з суден та передачі забруднюючих речовин або вод, що їх містять, сміття та відходів.

Діяльність ТОВ «Баярд» щодо приймання з суден та передачі забруднюючих речовин або вод в акваторії морського порту Херсон є незаконною, а між ХФ ДП «АМПУ» (Адміністрацією Херсонського МП) та ТОВ «Баярд» відсутні договори щодо здійснення будь-якої іншої господарської діяльності, які б надавали право його працівникам перебувати у морському порту Херсон без відповідної перепустки, що спростовує доводи позивача.

Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 07.08.2020 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою Херсонського міського суду від 20.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням(викликом) сторін.

За клопотання представника відповідача за довіреністю Козлова О.В. розгляд справи призначений на 31.08.2020 року відкладено на 10.09.2020 року.

04.09.2020 року ОСОБА_2 діючи в інтересах відповідача подав відзив на позов, у якому просив у задоволенні позову відмовити.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді у відпустці, розгляд справи призначений на 10.09.2020 року не відбувся. Судове засідання призначено на 21.09.2020 року.

У зв`язку з неявкою позивача розгляд справи призначений на 21.09.2020 року відкладено на 30.09.2020 року.

У зв`язку з перебуванням головуючої судді на лікарняному, розгляд справи призначений на 30.09.2020 року не відбувся. Судове засідання призначено на 16.10.2020 року.

За клопотання представника позивача ОСОБА_8 розгляд справи відкладено на 23.10.2020 року.

За клопотання представника позивача ОСОБА_8 розгляд справи відкладено на 29.10.2020 року.

У зв`язку з неявкою позивача та його представника розгляд справи відкладено на 03.11.2020 року.

За клопотання представника позивача Сідєльнікової Є.І. розгляд справи відкладено на 17.11.2020 року.

05.11.2020 року ОСОБА_2 діючи в інтересах відповідача подав клопотання про долучення додаткових доказів.

Ухвалою Херсонського міського суду від 17.11.2020 року, за клопотанням представника позивача залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України». Відкладено розгляд справи на 30.11.2020 року. Роз`яснено право та надано строк третій особі направити пояснення щодо заявленого позову.

За клопотання адвоката Сідєльнікової Є.І., яка повідомила про розірвання договору про надання правової допомоги позивачу, розгляд справи відкладено на 11.12.2020 року для виклику у судове засідання позивача.

10.12.2020 року ОСОБА_7 діючи в інтересах третьої особи подав письмові пояснення, за змістом яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, 11.12.2020 року ОСОБА_9 діючи в інтересах Херсонського прикордонного загону Південного регіонального управління Прикордонної служби України Військової частини НОМЕР_2 на підставі довіреності подав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні позову просив відмовити з підстав зазначених у відзиві.

У судове засідання представник третьої особи не з`явився, 11.12.2020 року Хільчук М.О. діючи в інтересах ДП «АМПУ» в особі ХФ ДП «АМПУ» на підставі довіреності подав заяву про розгляд справи без його участі з урахуванням раніше наданих пояснень, у задоволенні позову просив відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 5 ст. 205 КАС України визначено, що у разі неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта(ч.9 ст. 205 КАС України).

З урахуванням положень ст.205 КАС України, належного повідомлення осіб, що не прибули у судове засідання, заяв представників відповідача та третьої особи про розгляд справи без їх участі та відсутності перешкод для розгляду справи у судовому засіданні без сторін, суд постановляє про розгляд справи у письмовому провадженні без участі сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішення питання про поновлення строку на звернення до суду із позовом.
Звертаючись до суду з означеним позовом, ОСОБА_1 просив поновити йому строк на оскарження постанови. Вказав, що ані постанова, ані протокол на його адресу не надходили, про час та результати розгляду протоколу та складення постанови дізнався лише після отримання відповіді від Відповідача на адвокатський запит, а саме 28.07.2020р.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження поважності причин його пропуску, суд зазначає наступне.

Строки звернення до суду визначенні ст. 122 КАС України. Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом, або іншими Законами.

Згідно до ч. 2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення(постанови), а щодо рішень(постанов) у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З урахуванням положень ст. ст. 122, 123 КАС України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.

Протокол про адміністративне правопорушення ПдРУ №160415, складений 18.07.2020 року ОСОБА_1 не отримував, ознайомлюватися з ним відмовився у присутності двох свідків.

З постанови серії ПдРУ №040938, винесеної начальником відділення інспекторів прикордонної служби «Херсон» (тип А) ст. лейтенантом ОСОБА_10 від 20.07.2020 року, яка винесена відносно позивача, встановлено, що означену постанову 21.07.2020 року надіслано поштою.

Доказів на підтвердження дати отримання ОСОБА_1 оскаржуваної постанови учасниками справи не надано.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали реалізації процесуального права на звернення до суду, на які позивач посилається як на поважні, суд виходить з оцінки та аналізу наведених у заяві доводів і з того, чи мав позивач за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

Рішенням Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» встановлено, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звернути увагу на обставини справи.

Частиною 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього і ці обставини в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження поясненнями сторін та матеріалами справи і не заперечувались стороною відповідача, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження постанови складеної відносно нього.

Обставини встановлені судом.
20 липня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП.

У постанові серії ПдРУ №040938 від 20.07.2020 року, яка винесена відносно позивача, зазначено, що 19 липня 2020 року о 13 год 20 хв. прикордонним нарядом «Контроль за режимом» на верхньому рейді т/х «ОС-10» прапор Україна було виявлено громадянина України, ОСОБА_1 , без перепустки, яка дає право на знаходження на території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт», чим останній порушив режим в пункті пропуску для міжнародного вантажного сполучення «Херсонський морський торговельний порт» та вимоги ст. 26 ЗУ «Про державний кордон України» та п. 7.6 «Інструкції про встановлення та контроль за додержанням режиму в пункті пропуску «ХМТП», затвердженої наказом начальника ХПЗ від 30.01.2018 №13.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ПдРУ №160415, складеного 18.07.2020 року на верхньому рейді «Херсонського морського торгівельного порту» 18 липня 2020 року о 13 год 20 хв. було виявлено громадянина України, ОСОБА_1 , без перепустки, яка дає право на знаходження на території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт», чим той порушив режим в пункті пропуску для міжнародного вантажного сполучення «Херсонський морський торговельний порт» та вимоги ст. 26 ЗУ «Про державний кордон України» та п. 7.6 «Інструкції про встановлення та контроль за додержанням режиму в пункті пропуску «ХМТП», затвердженої наказом начальника ХПЗ від 30.01.2018 №13., чим порушив ст. 202 КАпАП.

Щодо обставин інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовився давати пояснення. Також, ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 20.07.2020 року о 09.00 год. у приміщенні відділу прикордонної служби «Херсон».

18.07.2020 року інспектор прикордонного контролю 2 кат. Відділення інспекторів прикордонної служби «Херсон-аеропорт» (Тип А) відділу прикордонної служби «Херсон» І кат. (тип А), сержант ОСОБА_11 доповіла про виявлення громадянина України, ОСОБА_1 , без перепустки, яка дає право на знаходження на території пункту пропуску «Херсонський морський торговельний порт», чим порушено режим в пункті пропуску для міжнародного вантажного сполучення «Херсонський морський торговельний порт» та вимоги ст. 26 ЗУ «Про державний кордон України» та п. 7.6 «Інструкції про встановлення та контроль за додержанням режиму в пункті пропуску «ХМТП», затвердженої наказом начальника ХПЗ від 30.01.2018 №13., чим порушив ст. 202 КАпАП.

Капітан т/х «Манчестер» ОСОБА_12 пояснив, що 18.07.2020 року в 12:30 год. став на якір. За заявкою агента «АРГО» під борт прибув ОС-10 для обкатки підсланевих вод в 13:15 почало виповнення робіт, закінчено 15:00.

18.07.2020 року свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пояснили, що були присутні під час складання адміністративного протоколу щодо ОСОБА_1 , який відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення. ОСОБА_1 повідомлено про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

14.07.2020 року ОСОБА_13 повідомив ХПЗ, що у 2020 році між ТОВ «Баярд» та ХФ ДП «АМПУ» (адміністрація Херсонського МП) договори на здійснення будь-якої діяльності не укладалися. Працівникам ТОВ «Баярд» перепустки на право перебування на території «ХМТП» на 2020 рік не видавалися.

Відповідно до наказу начальника Херсонського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України №13 від 30.01.2018 року у міжнародному пункті пропуску через державний кордон для морського сполучення «Херсонський морський торговельний порт» (далі -пункт пропуску), встановлено режимні правила та зони прикордонного контролю.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.
За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази - не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» - орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, виходячи із закріпленого в частині 4 статті 129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.

Суд при розгляді даної категорії адміністративних справ перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови та її поважність згідно з вимогами пункту 3 частини 1 статті 293 КУпАП.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за статтею 202 КУпАП.

Згідно до вимог ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КУпАП порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду тягне за собою накладення штрафу на громадян від семи до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а на посадових осіб - від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про державний кордон України» режим у пунктах пропуску через державний кордон України - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, - визначається згідно з законодавством України Державною прикордонною службою України разом з компетентними органами. У приміщеннях і місцях, де здійснюється прикордонний контроль, Державна прикордонна служба України встановлює додаткові режимні правила, що регламентують порядок допуску в них осіб, які беруть участь у контролі та обслуговуванні пасажирів і транспортних засобів закордонного прямування, відправленні з пунктів пропуску транспортних засобів, що вибувають за кордон і прибувають в Україну, а також інші обмеження для запобігання незаконному перетинанню державного кордону України.

Так, нормативним актом в сфері перебування і пересування у пункті пропуску, який розташовується на території Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» є відповідні правила, затверджені наказом начальника Херсонського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.01.2018 №13 «Про режим в пункті пропуску «Херсонський морський торговельний порт» (далі - Правила).

У відповідності до п.п.7.6 п.7 Інструкції про встановлення пропуску через державний кордон України для міжнародного морського вантажного сполучення «ХМТП», затвердженої наказом Начальника Херсонського прикордонного загону № 13 від 30.01.2018 року, зазначається: «Працівники державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт та інших підприємств (установ, організацій), що здійснюють свою діяльність в пункті пропуску, допускаються в пункт пропуску та перебувають на його території за перепустками, виданими спеціальним підрозділом служби морської безпеки порту та документу, що посвідчує особу. Відповідно до компетенції, контроль за додержанням режиму в пункті пропуску працівниками підприємства, що мають допуск на територію пункту пропуску, здійснюється відділом прикордонної служби, контроль за дотриманням режиму зон митного контролю розташованих в межах пункту пропуску здійснюється підрозділом митного оформлення».

Відповідно до п.п.1.4 п.1 вищезазначеної Інструкції право на перебування власника перепустки у зонах прикордонного та митного контролю може бути обмежено виключно посадовою особою відділу прикордонної служби «Херсон» чи посадовою особою митного посту «Херсон-Порт» Херсонської митниці ДФС. А отже, навіть за наявності в особи перепустки на дозвіл на перебування в пункті пропуску посадові особи Державної прикордонної служби України мають право обмежити їх право на перебування в пункті пропуску, у разі порушень правил перебування на території, на яку поширюється прикордонний режим.

Приписами статті 280 КУпАП закріплено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до положень частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи положення статей 7, 9, 245, 251, 280 КУпАП притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. При цьому, важливим є дотримання посадовою особою порядку притягнення до адміністративної відповідальності, установлених КУпАП.

Суд при розгляді справи, зокрема, щодо правомірності рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності повинен перевірити чи були вчинені позивачем відповідні дії, що стали підставою для прийняття такого рішення, та чи є позивач, виходячи із норми статті, яка передбачає відповідне адміністративне правопорушення, суб`єктом даного правопорушення. Водночас міра дотримання посадовою особою порядку притягнення до адміністративної відповідальності є важливою складовою дотримання прав особи, яка притягається до відповідальності, а тому також має бути оцінена судом.

Аналізуючи наведені норми, суд уважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для осіб, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

У контексті наведеного варто підкреслити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення.

Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідачі як представники державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності мають керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Дотримання даних вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови у судовому порядку.

За загальним правилом, відповідно до вимог ст. 254 КУпАП, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складання протоколу уповноваженою на те посадовою особою.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Сторонами у справі не заперечується, що станом на момент притягнення позивача до адміністративної відповідальності, останній працював на посаді матроса-моториста у ТОВ «Баярд» і був членом екіпажу «т/х ОС-10» прапор Україна.

При цьому, позивач стверджує, що не мав обов`язку мати перепустку на режимний об`єкт, оскільки ТОВ «Баярд» здійснює допоміжне обслуговування водного транспорту на території ХМТП, а тому виконує господарську діяльність без необхідності отримання будь-яких письмових дозволів чи перепустки..

В свою чергу, в даному випадку, згідно вимог наказу начальника Херсонського прикордонного загону Азово-Чорноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30 січня 2018 року № 13, працівники державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт та інших підприємств (установ, організацій), що здійснюють свою діяльність в пункті пропуску, допускаються в пункт пропуску та перебувають на його території за спеціальними перепустками, крім проведення робіт, пов`язаних з обслуговуванням суден закордонного прямування, навантаження (розвантажування) вантажів на причалах порту і працюючих на території порту підприємств.

Позивачем не заперечується того, що він знаходився на режимному об`єкті без відповідних дозвільних документів.

Крім того, враховуючи обов`язок позивача мати при собі дозвільні документи під час перебування на території «ХМТП», та заперечення представником ХФ ДП «АМПУ» (АХМП) факту укладення будь-яких господарсько-правових зобов`язань з ТОВ «Баярд», які б надавали право позивачу перебувати на території та в акваторії пункту пропуску «ХМТП», на думку суду, саме позивач мав би пояснити службовим особам прикордонної служби у момент виявлення спірного правопорушення про наявність відповідних обставин щодо перепустки та її відсутності.

Таким чином, з урахуванням того, що позивач перебував на території пункту пропуску без відповідних дозвільних документів, про що свідчать складені відносно нього процедурні документи, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 202 КУпАП. Дане рішення було винесено посадовими особами державної прикордонної служби України, у повній відповідності до норм національного законодавства, з всебічним та об`єктивним врахуванням всіх фактичних обставин справи.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.6-9, 72-77, 139, 194, 242-246, 255, 295 КАС України, ст.ст.202, 251, 252, 280, 289 КУпАП, суд,-

УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) строк на звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Херсонського прикордонного загону Південного регіонального управління Прикордонної служби України Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Гімназична, 20, 75000, м. Херсон, вул.. Перекопська, 175), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адреса місцезнаходження: 73000, м. Херсон, проспект Ушакова,4) про скасування постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України.

Відповідно до п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Згідно ч. 4ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного у письмовому провадженні, суд підписує рішення без його проголошення.

Дата складання повного тексту рішення 11.12.2020 року.

Суддя: Є.М. Булах