Справа № 420/12858/20
Суддя: Кравченко М.М.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Кравченко М.М., вивчивши матеріали позовної заяви Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-торгова компанія «Агріка» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5100,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-торгова компанія «Агріка» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5100,00 грн.

В позовній заяві Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Виробничо-торгова компанія «Агріка» 5100,00 грн. штрафних санкцій в дохід державного бюджету України.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 27.11.2020 року позовну заяву Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-торгова компанія «Агріка» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5100,00 грн. було залишено без руху, а позивача повідомлено про необхідність у десятиденний строк з дня отримання ухвали від 27.11.2020 року усунути недоліки у позовній заяві та роз`яснено, що в разі не усунення недоліків позовна заява буде повернута позивачеві.

Згідно з ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Підставами для залишення позовної заяви без руху були: не надання доказів надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів; пропуск строку звернення до суду з позовом.

Копію ухвали від 27.11.2020 року суд направив позивачеві на зазначену в позовній заяві адресу електронної пошти 02.12.2020 року. У період з 02.12.2020 року по 03.12.2020 року від позивача до суду не надходило підтвердження отримання копії ухвали від 27.11.2020 року, про що було складено довідку від 04.12.2020 року.

07.12.2020 року до суду на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від представника позивача надійшло повідомлення про усунення недоліків з додатками та заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Розглянувши вказані документи, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-торгова компанія «Агріка» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5100,00 грн. слід повернути позивачеві з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

В заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду представник позивача просить суд поновити Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку пропущений строк на звернення до суду.

В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що днем виникнення підстав, що дають позивачу право на пред`явлення заявленої у позові вимоги про стягнення штрафних санкцій, є закінчення шестимісячного строку для звернення відповідача до адміністративного суду щодо оскарження постанови від 24.10.2019 р. про накладання санкцій за правопорушення на ринку цінних паперів № 502-ПД-1-Е; постанова № 502-ПД-1-Е від 24.10.2019 року направлялась поштою відповідачу рекомендованим листом згідно реєстру рекомендованих листів № 1 від 30.10.2019 року, фіскального чеку; згідно поштового відстеження з офіційного сайту «Укрпошта» відправлення № 523 вручено адресату особисто 02.11.2019 р.; у відділі правозастосування та представництва в судах у Південному регіоні (Одеса) управління правозастосування у регіонах департаменту правозастосування НКЦПФР, у зв`язку із звільненням двох працівників та перебуванні однієї державної особи у відпустці по догляду за дитиною, працює одна державна особа, яка фізично не встигає подавати до суду великий об`єм позовних заяв.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що предметом позову є стягнення штрафних санкцій в сумі 5100,00 грн. на підставі постанови про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 24.10.2019 року № 502-ПД-1-Е.

Згідно з п.1 Розділу XVIІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 року № 1470 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 року за № 1855/22167, за правопорушення на ринку цінних паперів, зазначені у статті 11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», до юридичних осіб застосовуються фінансові санкції, передбачені цією статтею.

Відповідно до п.2 та п.5 Розділу XVIIІ Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 року № 1470 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 року за № 1855/22167, штраф має бути сплачений юридичною особою не пізніше ніж через п`ятнадцять днів з дати отримання ним постанови. У разі несплати штрафу юридичною особою в строк, установлений пунктом 2 цього розділу, штраф стягується в судовому порядку.

Згідно з ч.ч.17-18 ст.11 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу може бути оскаржено в суді. У разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до п.11 Розділу XV Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених Рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16.10.2012 року № 1470 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.11.2012 року за № 1855/22167, постанова у справі про правопорушення, а також рішення Комісії за скаргою на постанову можуть бути оскаржені до суду в порядку і строки, установлені законодавством.

Системний аналіз наведених норм права свідчить про те, що у разі несплати юридичною особою в добровільному порядку на протязі 15 днів штрафу, накладеного постановою, у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виникає право звернення до суду з позовом про примусове стягнення цих коштів.

Водночас, законодавець не визначає певних строків такого звернення, а відтак застосуванню підлягають загальні строки, визначені КАС України.

Тотожних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 16.11.2020 року у справі № 640/14147/19.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що постанова про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 24.10.2019 року № 502-ПД-1-Е була направлена на адресу відповідача 30.10.2019 року та отримана ним 02.11.2019 року.

З урахуванням зазначеного, в даному випадку з 19.11.2019 року у Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку виникли підстави, що дають право на пред`явлення визначених законом вимог.

При цьому, позивач вказаний позов направив до суду засобами поштового зв`язку 19.11.2020 року, тобто з пропуском встановленого законом тримісячного строку звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, з сукупного аналізу матеріалів позовної заяви та з урахуванням встановлених законодавством приписів щодо строку звернення до суду вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду з позовом.

При цьому, вказані представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду обставини ніяким чином не спростовують факт пропуску строку звернення до суду з цим позовом, оскільки з 19.11.2019 року у позивача виникли підстави для звернення протягом трьох місяців до суду з позовом, а звернувся він до суду з позовом фактично лише 19.11.2020 року.

Відповідно до ч.3 ст.3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з п.3 Розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України (в редакції, що діє з 17.07.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

За таких обставин, суддя вважає, що пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом жодним чином не зумовлений обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Таким чином, вказані представником позивача підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду суддя вважає неповажними.

Суддя зазначає, що у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Голдер проти Сполученого Королівства»).

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа «Gradescolo S.R.L. проти Молдови». У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, з урахуванням зазначеного, суддя прийшов до висновку, що позовну заяву Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-торгова компанія «Агріка» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5100,00 грн. необхідно повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.3, 122, 123, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку до Приватного акціонерного товариства «Виробничо-торгова компанія «Агріка» про стягнення штрафних санкцій у розмірі 5100,00 грн. повернути позивачеві.

Порядок і строки оскарження ухвали визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Суддя М.М. Кравченко