Справа № 460/6638/20
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2020 року м. Рівне №460/6638/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискіна С.А. за участю секретаря судового засідання Лютко М.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: Бурченя Ф.В., представник Луцик К.В.,

відповідача: представник не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області, в якому просив:

-визнати протиправними дії та рішення від 20.08.2020 №1700-0702-8/24617 Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області щодо не призначення та не виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 26.04.2020.

Мотивуючи свої вимоги ОСОБА_1 зазначав, що пенсійний орган протиправно відмовив в зарахуванні до спеціального страхового стажу періодів роботи, які зазначені в його трудовій книжці, а також в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказував на те, що записами в його трудовій книжці, а також уточнюючими довідками повністю підтверджується його робота трактористом-машиністом, як особи безпосередньо зайнятої у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та на інших підприємствах сільського господарства. Наголошував, що позивач не може нести відповідальність за помилки та неточності при заповненні Книг обліку розрахунків по оплаті праці та Книг трудового стажу та заробітку, а також за відсутність даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 14.09.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 09.11.2020 на 11:00 год.

Позиція відповідача щодо позовних вимог висловлена ним у відзиві на позовну заяву від 07.10.2020, відповідно до змісту якого він заперечував проти їхнього задоволення. Зазначав на обґрунтування такої позиції про те, що за відсутності у ОСОБА_1 стажу роботи трактористом-машиністом 20 років підстави для призначення йому пільгової пенсії відсутні. Пояснював, що записи трудової книжки позивача не містять даних про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції. Відповідач вказав, що до пільгового стажу роботи на посаді тракториста-машиніста позивачу не зараховано періоди роботи з 18.02.1989 по 03.10.2001, з 02.03.2009 по 30.06.2020 у ТзОВ СГП "Воловікова", з огляду на наявність недоліків у поданих первинних документах. Враховуючи викладене, відповідач просив повністю відмовити у задоволенні позову (а.с.40-42).

Ухвалою суду від 09.11.2020 клопотання позивача про виклик та допит свідків задоволено. Вирішено викликати у наступне судове засідання свідків: 1) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ); 2) ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ). Закрито підготовче провадження у справі. Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 11.12.2020 на 11:00 год.

У судовому засіданні, призначеному на 11.12.2020, позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали з підстав, наведених у позовній заяві. Просили позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не прибув. Про дату, місце і час судового розгляду повідомлявся належним чином. У відповідності до вимог ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без його участі.

Також у судове засідання, призначене на 11.12.202 не прибули свідки. Судом було вирішено продовжити розгляд справи за наявними у ній доказами.

Заслухавши пояснення позивача та представника позивача, дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю, з огляду на таке.

Судом встановлено і не є спірним у справі, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), 23.07.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.51).

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідачем прийнято рішення про відмову у призначені пільгової пенсії, оформлене листом від 20.08.2020 №1700-0702-8/24617. У відмові вказано, що до пільгового стажу роботи на посаді тракториста-машиніста позивачу не зараховано періоди роботи з 18.02.1989 по 03.10.2001, з 02.03.2009 по 30.06.2020 у ТзОВ СГП "Воловікова", що зазначені у довідках від 02.07.2020 №318 та від 16.07.2020 №114, оскільки відповідно до актів зустрічної перевірки достовірності документів про факт роботи для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону від 16.07.2020 № 81 та від 22.07.2020 №83 встановити, що позивач працював з 1989 по 2001 роки на посаді тракториста-машиніста неможливо. Зокрема, зазначав, що в Книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу "Прогрес" КСП "Прогрес", СВК "Прогрес" за 1989-2001 роки посада тракториста-машиніста не зазначена. В особових рахунках (розрахункових листах) за 2005-2015 та наказах про надання відпусток за 2010-2014 вказана посада: "тракторист машиніст с/г виробництва". В Книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника по ТзОВ СГП "Імені Воловікова" (колгоспу "Прогрес" КСП "Прогрес", СВК "Прогрес") прізвище ОСОБА_4 не значиться. З особових рахунків (розрахункових листів) за 2016-2020 роки, наказів про надання відпусток за 2016-2020 роки, ремонтних листів встановлено, що позивач працював на посаді тракториста в ТОВ СГП "Імені Воловікова", згідно Табелів обліку використання робочого часу за 2016-2020 роки (структурного підрозділу АТГ) стверджувати, що це саме позивач неможливо, так як в кожному місяці зазначено: " ОСОБА_1 ". У період з 2009 по 2020 роки відсутня довідка про фактично відпрацьовані дні, а в індивідуальних відомостях про застраховану особу, які подані ТзОВ СГП "Імені Воловікова" за період з 02.03.2009 по 02.07.2020, відсутні відомості по спеціальному стажу (а.с.13-14).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Відповідно до п. "в" ч.1 ст.13 Закону 1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Зазначене кореспондується із пп.3 п.2 ст.114 Закону №1058-IV, відповідно до змісту якого пенсії на пільгових умовах призначаються чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року не менше 28 років.

Відповідно до ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч.1 ст.24 Закону №1058-IV).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч.2 ст.24 Закону №1058-IV).

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону № 1058-IV).

В межах спірних правовідносин підставою для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах стали висновки пенсійного органу про недостатність у позивача стажу роботи трактористом-машиністом 20 років, оскільки такий не підтверджено трудовою книжкою та первинними документами.

Згідно з вимогами ст.62 Закону 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність кількості відповідного стажу. За відсутності однієї з умов для призначення пенсії за віком на пільгових умовах призначення вказаної пенсії неможливе.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 20.02.2020 у справі №607/14316/16-а та від 12.12.2019 у справі №674/1579/16-а.

Як встановлено судом, відповідачем при обрахунку спеціального стажу роботи трактористом-машиністом ОСОБА_1 не було враховано періоди: з 18.02.1989 по 03.10.2001, з 02.03.2009 по 30.06.2020.

Так, відповідачем не було взято до уваги відповідні записи трудової книжки та вказано про непідтвердженість пільгового стажу наданими позивачем первинними документами.

Згідно з копією трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 працював:

- у колгоспі "Імені Жданова" з 18.02.1989 по 02.10.2001 - трактористом;

- у ТОВ СГП "Прогрес" з 03.10.2001 по 05.07.2005 трактористом-механізатором;

-у ТзОВ СГП "Ім. Воловікова" з 06.07.2005 по 25.12.2007 трактористом-механізатором;

- у ТзОВ СГП "Ім. Воловікова" з 13.02.2008 по 01.03.2009 механізатором;

- у ТзОВ СГП "Ім. Воловікова" з 02.03.2009 по даний час трактористом-машиністом с/г виробництва (а.с.11-12).

Суд зауважує, що згідно з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №681/813/17 та 20.02.2020 по справі №182/6635/16-а, термін "механізатор" є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що записи трудової книжки позивача не містять даних про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції.

Разом з тим, в оскаржуваній відмові від 20.08.2020 жодних зауважень до трудової книжки позивача, зокрема, вказівок на відсутність у ній відомостей про умови праці та характер виконуваної позивачем роботи тракториста немає.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція № 58).

Станом на час початку ведення трудової книжки позивача, діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена 20.06.1974 №162 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (далі - Інструкція № 162), норми якої містять положення, подібні положенням Інструкції № 58.

Пунктом 1.4 Інструкції №162 визначалося, що питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання та обліку, регулюються постановою Ради Міністрів СРСР та ВЦСПС віл 06.09.1973 № 656 "Про трудові книжки працівників та службовців" (далі - Порядок №656) та цією Інструкцією.

Відповідно до п.1 Порядку №656 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Згідно з п.2.2 Інструкції №162 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п. 4.1 Інструкції № 58).

Пунктом 18 Порядку № 656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, що призначається наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Крім того, відповідні норми містяться і у постанові Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 "Про трудові книжки працівників" № 301, з якої випливає, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17, згідно із якою відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а.

Водночас, питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, як було зазначено судом, вимогами Порядку № 637 прямо передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як було встановлено судом, в спірній відмові відповідач не вказав жодних підстав для неврахування до спеціального стажу ОСОБА_1 , зазначених у трудовій книжці періодів його роботи з 18.02.1989 по 03.10.2001, з 02.03.2009 по 30.06.2020 трактористом-машиністом (трактористом, механізатором, трактористом-механізатором).

При цьому, суд зауважує, що записи у трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені всупереч Інструкції) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, містять печатки та підписи посадових осіб, а натомість внесені у відповідності із встановленими правилами. Тому, суд вважає, що відсутні підстави для неврахування таких записів при визначенні спеціального стажу позивача.

Крім того, судом встановлено, що позивач до заяви про призначення йому пільгової пенсії надав пенсійному органу також довідки:

-про роботу і кількість відпрацьованих вихододнів в КСП "Прогрес" (СВК "Прогрес", ТОВ СГП "Прогрес") Гощанського району Рівненської області за 1989-2004 роки, видану Комунальною установою "Трудовий архів Гощанського району Гощанської районної ради", від 16.07.2020 №114 (а.с.45);

- про роботу з 18.02.1989 по 02.10.2001 та з 02.03.2009 по даний час, трактористом-машиністом з безпосередньою зайнятістю у виробництві сільськогосподарської продукції у рослинництві на протязі повного польового періоду в ТзОВ СГП "Імені Воловікова", видану ТзОВ СГП "Імені Воловікова", від 02.07.2020 № 318 (а.с.16);

- про перейменування колгоспу, видану ТзОВ СГП "Імені Воловікова", від 17.03.2020 № 153 (а.с.17).

В оскаржуваному рішенні про відмову у призначенні пільгової пенсії відповідач вказував про наявність недоліків у поданих позивачем первинних документах, та про відсутність первинних документів як таких на підтвердження стажу роботи трактористом-машиністом.

Як встановлено судом, до пільгового стажу роботи на посаді тракториста-машиніста позивачу не зараховано періоди роботи з 18.02.1989 по 03.10.2001, з 02.03.2009 по 30.06.2020 у ТзОВ СГП "Воловікова", що зазначені у довідках від 02.07.2020 №318 та від 16.07.2020 №114, оскільки відповідно до актів зустрічної перевірки достовірності документів про факт роботи для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону від 16.07.2020 № 81 та від 22.07.2020 №83 (а.с.46-47, 48-49) встановити, що позивач працював з 1989 по 2001 роки на посаді тракториста-машиніста неможливо. Зокрема, відповідач зазначав, що в Книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу "Прогрес" КСП "Прогрес", СВК "Прогрес" за 1989-2001 роки посада тракториста-машиніста не зазначена. В особових рахунках (розрахункових листах) за 2005-2015 та наказах про надання відпусток за 2010-2014 вказана посада: "тракторист машиніст с/г виробництва". В Книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника по ТзОВ СГП "Імені Воловікова" (колгоспу "Прогрес" КСП "Прогрес", СВК "Прогрес") прізвище ОСОБА_4 не значиться. З особових рахунків (розрахункових листів) за 2016-2020 роки, наказів про надання відпусток за 2016- 2020 роки, ремонтних листів встановлено, що позивач працював на посаді тракториста в ТОВ СГП "Імені Воловікова ", згідно Табелів обліку використання робочого часу за 2016-2020 роки (структурного підрозділу АТГ ) стверджувати, що це саме позивач неможливо, так як в кожному місяці зазначено: " ОСОБА_1 ". У період з 2009 по 2020 роки відсутня довідка про фактично відпрацьовані дні, а в індивідуальних відомостях про застраховану особу, які подані ТзОВ СГП "Імені Воловікова" за період з 02.03.2009 по 02.07.2020, відсутні відомості по спеціальному стажу.

Проте, суд зауважує, що відсутність первинних документів або ж наявність формальних недоліків у них, враховуючи підтвердження відповідних періодів роботи записами в трудовій книжці, не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 по справі №686/3264/16-а зазначено необхідність застосування саме записів у трудовій книжці, а надання довідок вимагається у разі відсутності в ній відповідних записів.

На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

На переконання суду, при поданні відповідачу заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем надано достатньо документів, які підтверджують той факт, що його робота на посаді машиніста-тракториста була безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва, що він працював трактористом-машиністом на різних підприємствах на тракторах протягом усього робочого року, а саме: трактористом на полі, трактористом на фермах в зимовий час, так і зайнятий ремонтом та обслуговуванням тракторів, оскільки специфіка такої роботи вимагала постійної зайнятості на машинах-тракторах та їх ремонту і обслуговування, тобто всі роботи, які протягом багатьох років виконував позивач, були пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції з використанням сільськогосподарської техніки трактора.

Відповідно, відповідачем формально та безпідставно не зараховано до пільгового стажу позивача періоди його роботи з 18.02.1989 по 03.10.2001, з 02.03.2009 по 30.06.2020, оскільки такий є належним чином підтверджений.

Таким чином, при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач діяв не у спосіб та не на підставах, що передбаченні чинним законодавством України.

Враховуючи встановлені обставини та надану їм правову оцінку, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача про відмову у призначенні пільгової пенсії ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи наявність належним чином підтвердженого пільгового стажу роботи позивача більше 20 років, суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пільгової пенсії за віком.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся за призначенням пенсії 23.07.2020, надавши всі необхідні документи, то права на призначення йому пільгової пенсії він набув з 26.04.1965.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до п.29 рішення ЄСПЛ від 09.12.1994 у справі "Ruiz Torija v. Spain" статтю 6 пункт 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За змістом п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, суд дійшов висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналіз вказаної правової норми свідчить про те, що відповідач повинен доводити правомірність своїх рішення, дій чи бездіяльності. Водночас, позивач не позбавлений обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги. Тобто обов`язок доказування в адміністративному процесі не покладено виключно на суб`єкта владних повноважень, а розподілений в залежності від вимог та заперечень.

У даному випадку обов`язок доказування правомірності оспорюваного рішення належить відповідачу, в той час як позивач зобов`язаний підтвердити належними та допустимими доказами обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст.139 КАС України.

Оригінал квитанції про сплату судового збору знаходиться в матеріалах справи (а.с.7).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 20.08.2020 №1700-0702-8/24617 щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах згідно з ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах згідно з ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 26.04.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 17 грудня 2020 року.

Суддя С.А. Борискін