Справа № 360/1513/20
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року справа №360/1513/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Казначеєв Е.Г., Геращенка І.В., Міронової Г.М., за участю секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., представника позивача Малихіної В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року (головуючий суддя І інстанції Ірметова О.В.), складене в повному обсязі 14 вересня 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, у справі № 360/1513/20 за позовом Приватного акціонерного товариства «Луганськ-Авто» до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2020 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" (далі - Товариство, Позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - податковий орган, Відповідач) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.10.2018 № та № (а.с. 1-7 т.1)

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2020 року у справі № 360/1513/20 позовні вимоги задоволені. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 09.10.2018 № про застосування до Приватного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 7292,60 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 09.10.2018 № 003995205 про застосування до Приватного акціонерного товариства "Луганськ-Авто" штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у сумі 182376,59 грн. (а.с. 1-8 т. 5).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Луганській області звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог, зазначивши, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та ґрунтуються на не правильному застосуванні норм процесуального та матеріального права.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що датою з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання (з посиланням на правову позицію Верховного Суду у справі № 640/1091/19).

Крім того, зазначено, що кошти наявні на рахунку товариства в СЕА ПДВ не можуть бути джерелом погашення податкового боргу за податковою декларацією за травень 2014 року, оскільки погашення податкового боргу здійснюється першочергово перед погашенням податкових зобов`язань, які не є податковим боргом у порядку календарної черговості його виникнення (а.с. 14-19 т.5).

Представник позивача в судовому засіданні просила рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін, з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство Луганськ-Авто (ідентифікаційний код 03112828, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, буд. 2-А) зареєстровано як юридична особа, як платник податків перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Луганській області, Сєвєродонецьке управління, ДПІ у м. Сєвєродонецьку (м. Сєвєродонецьк), основним видом діяльності є 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та здійснює свою діяльність на підставі статуту (том 1 а.с.9, 10, 11-20).

Посадовими особами Сєвєродонецького управління ГУ ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку ПрАТ Луганськ-Авто з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 09.2015 по 09.2018, за наслідками якої складений акт від 21.09.2018 № 3803/12-32-52-05/3112828 (далі - акт) (том1 а.с. 28-36).

За результатами перевірки податковим органом встановлені порушення платником термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, встановлених п. 57.1 ст. 57, п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України в частині несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов`язання у сумі 966712,95 грн із затримкою більше 30 календарних днів.

На підставі зазначеного акту Головним управлінням ДФС у Луганській області винесені податкові повідомлення-рішення від 09.10.2018 № , яким до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 20% у сумі 182376,59 грн (том 1 а.с. 33, 34-36), та № , яким до Позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 20% у сумі 7290,60 грн (том 1 а.с.37, 38).

З розрахунку нарахування штрафної санкції за податковим повідомленням-рішення від 09.10.2018 № вбачається, що штрафні санкції нараховані за порушенння строків сплати узгоджених податкових зобов`язань, визначених ПрАТ "Луганськ-Авто" самостійно в податкових деклараціях з податку на додану вартість:

- за травень 2014 року від 19.08.2014 № у сумі 246040,00 грн, термін сплати - 30.06.2014 (том 1 а.с. 44-48),

- за лютий 2015 року від 20.03.2015 № у сумі 6296,00 грн, термін сплати - 30.03.2015 (том 1 а.с. 49-53),

- за березень 2015 року від 18.04.2015 № у сумі 8356,00 грн, термін сплати - 30.04.2015 (том 1 а.с.54-58),

- за квітень 2015 року від 20.05.2015 № у сумі 6260,00 грн, термін сплати - 30.05.2015 (том 1 а.с.59-62),

- за травень 2015 року від 22.06.2015 № у сумі 27474,00 грн, термін сплати - 30.06.2015 (том 1 а.с.63-67),

- за липень 2015 року від 20.08.2015 № у сумі 45985,00 грн, термін сплати - 30.08.2015 (том 1 а.с.78-82)

- за серпень 2015 року від 18.09.2015 № у сумі 18367,00 грн, термін сплати - 30.09.2015 (том 1 а.с.83-87),

- за жовтень 2015 року від 20.11.2015 № у сумі 12485,00 грн, термін сплати - 30.11.2015 (том 1 а.с.93-97),

- за листопад 2015 року від 18.12.2015 № у сумі 17393,00 грн, термін сплати - 30.12.2015 (том 1 а.с.98-102),

- за липень 2016 року від 18.08.2016 № у сумі 24298,00 грн, термін сплати - 30.08.2016 (том 1 а.с.126-128),

- за серпень 2016 року від 20.09.2016 № у сумі 12164,00 грн, термін сплати - 30.09.2016 (том 1 а.с.129-131),

- за вересень 2016 року від 18.10.2016 № у сумі 15925,00 грн, термін сплати - 30.10.2016 (том 1 а.с.132-134),

- за жовтень 2016 року від 18.11.2016 № 7 у сумі 21025,00 грн, термін сплати - 30.11.2016 (том 1 а.с.135-137),

- за листопад 2016 року від 20.11.2016 № у сумі 31313,00 грн, термін сплати - 30.12.2016 (том 1 а.с.138-140),

- уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з самостійно виявлених помилок за листопад 2016 року від 11.01.2017 № у сумі 299,00 грн, термін сплати - 17.01.2017 (том 1 а.с.144-146),

- за грудень 2016 року від 20.01.2017 № у сумі 59999,00 грн, термін сплати - 30.01.2017 (том 1 а.с.141-143),

- за січень 2017 року від 20.02.2017 № у сумі 6969,00 грн, термін сплати - 02.03.2017 (том 1 а.с.147-149),

- за лютий 2017 року від 20.03.2017 № у сумі 8721,00 грн, термін сплати - 30.03.2017 (том 1 а.с.150-153),

- за березень 2017 року від 20.04.2017 № у сумі 22041,00 грн, термін сплати - 30.04.2017 (том 1 а.с.154-156) ,

- за квітень 2017 року від 16.05.2017 № у сумі 35131,00 грн, термін сплати - 30.05.2017 (том 1 а.с.157-159),

- за травень 2017 року від 19.06.2017 № у сумі 45971,00 грн, термін сплати - 30.06.2017 (том 1 а.с.160-162),

- за червень 2017 року від 19.07.2017 № у сумі 40576,00 грн, термін сплати - 30.07.2017 (том 1 а.с.163-165),

- за липень 2017 року від 19.08.2017 № у сумі 27575,00 грн, термін сплати - 30.08.2017 (том 1 а.с.166-168),

- за серпень 2017 року від 19.09.2017 № у сумі 57035,00 грн, термін сплати - 30.09.2017 (том 1 а.с.169-171),

- за вересень 2017 року від 19.10.2017 № у сумі 34709,00 грн, термін сплати - 30.10.2017 (том 1 а.с.172-174),

- за жовтень 2017 року від 19.11.2017 № у сумі 36698,00 грн, термін сплати - 30.11.2017 (том 1 а.с.175-177),

- за листопад 2017 року від 19.12.2017 № у сумі 56302,00 грн, термін сплати - 30.12.2017 (том 1 а.с.178-180),

- за грудень 2017 року від 19.01.2018 № у сумі 22233,00 грн, термін сплати - 30.01.2018 (том 1 а.с.181-183),

- за січень 2018 року від 19.02.2018 № у сумі 47014,00 грн, термін сплати - 02.03.2018 (том 1 а.с.184-186),

- за лютий 2018 року від 20.03.2018 № у сумі 359694,00 грн, термін сплати - 30.03.2018 (том 1 а.с.187-189),

- за березень 2018 року від 18.04.2018 № у сумі 23881,00 грн, термін сплати - 30.04.2018 (том 1 а.с.190-192),

- за квітень 2018 року від 21.05.2018 № у сумі 35284,00 грн, термін сплати - 30.05.2018 (том 1 а.с.193-195),

- за травень 2018 року від 19.06.2018 № у сумі 64113,00 грн, термін сплати - 30.06.2018 (том 1 а.с.196-198)

Правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень є спірним питанням даної справи.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідач протиправно здійснив камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань за період травень 2014 року, лютий-травень 2015 року та липень 2015 року оскільки перевірка зроблена поза межами строку, встановленого ст. 102 ПК України.

При цьому, судом зроблено висновок, що на рахунку позивача обліковувалось достатньо коштів для списання за узгодженими податковими зобов`язаннями, відтак підстав для застосування штрафних санкцій не має.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 Податкового кодексу України, статті 94 Податкового кодексу України (надалі ПК України) податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючи органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Контролюючи органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки, відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок підсумкових сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.

Матеріалами справи підтверджується, що посадовими особами Сєвєродонецького управління ГУ ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку ПрАТ Луганськ-Авто з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість за період з 09.2015 по 09.2018, за наслідками якої складений акт від 21.09.2018 № 3803/12-32-52-05/3112828 (далі - акт) (том1 а.с. 28-36).

Відтак, контролюючий орган при проведенні перевірки за період з вересня 2015 року не мав законних підстав для перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань зі сплати податку на додану вартість за наступними податковими деклараціями:

- за травень 2014 року від 19.08.2014 № у сумі 246040,00 грн, термін сплати - 30.06.2014 (том 1 а.с. 44-48),

- за лютий 2015 року від 20.03.2015 № у сумі 6296,00 грн, термін сплати - 30.03.2015 (том 1 а.с. 49-53),

- за березень 2015 року від 18.04.2015 № у сумі 8356,00 грн, термін сплати - 30.04.2015 (том 1 а.с.54-58),

- за квітень 2015 року від 20.05.2015 № у сумі 6260,00 грн, термін сплати - 30.05.2015 (том 1 а.с.59-62),

- за травень 2015 року від 22.06.2015 № у сумі 27474,00 грн, термін сплати - 30.06.2015 (том 1 а.с.63-67),

- за липень 2015 року від 20.08.2015 № у сумі 45985,00 грн, термін сплати - 30.08.2015 (том 1 а.с.78-81), оскільки вказані періоди не могли були предметом проведення такої перевірки, з огляду на період проведення перевірки.

Щодо правомірності нарахування штрафних санкцій за іншими податковими деклараціями суд зазначає наступне.

Законом України № 71-VІІ від 28.12.2014 ПК України доповнено статтею 200-1, яка визначає електронне адміністрування податку на додану вартість, так, протягом перевіряємого періоду пункт 200-1.5 ст.200-1 ПК України викладався у таких редакціях:

у період з 01.07.2015 по 31.12.2016: "З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету або на спеціальний рахунок платника - сільськогосподарського підприємства, що обрав спеціальний режим відповідно до статті 209 цього Кодексу, в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань";

у період з 01.01.2017 по 30.06.2018 (останній строк сплати узгодженого податкового зобов`язання за податковою декларацією від 19.06.2018 № ): "З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді."

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 № 569 (далі - Порядок № 569).

Цей Порядок визначає механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі - податок), особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних (далі - розрахунки коригування) у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків.

При цьому система електронного адміністрування податку запроваджувалась поетапно: на перехідний період (до 1 липня 2015 р.) - у тестовому режимі; із зазначеної дати - на постійній основі.

Пункти 20 та 21 Порядку № 569, у редакції, яка діяла з липня 2015 по 21.07.2017, визначали, що за підсумками звітного (податкового) періоду відповідно до задекларованих у податковій декларації з податку результатів діяльності платником податку проводиться розрахунок з бюджетом у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України, та/або здійснюється перерахування сум податку на спеціальний рахунок. Суми податку, зазначені в податкових деклараціях з податку, перераховуються до бюджету та/або на спеціальний рахунок з електронного рахунка платника податку. Для перерахування до бюджету та/або на спеціальний рахунок платника податку сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданих податкових декларацій з податку ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або номер та серія паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету та/або на спеціальний рахунок. На підставі таких реєстрів Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Податковим кодексом України для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету та/або на спеціальні рахунки платників податку з їх електронних рахунків.

Пункти 20 та 21 Порядку № 569 з 22.07.2017 визначають, що для перерахування до бюджету сум узгоджених податкових зобов`язань відповідно до поданої податкової декларації з податку ДФС не пізніше ніж за три робочі дні до закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство не пізніше останнього дня строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету з електронних рахунків платника податку.

У разі подання платником податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку за попередні звітні (податкові) періоди, які передбачають збільшення податкових зобов`язань з податку, що підлягають перерахуванню до бюджету, для перерахування таких зобов`язань до бюджету ДФС не пізніше наступного робочого дня подання таких уточнюючих розрахунків надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку, звітний (податковий) період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету.

У разі подання платниками податку уточнюючих розрахунків до податкових декларацій з податку за попередні звітні (податкові) періоди, за результатами яких зменшуються позитивні нарахування в межах залишку узгоджених податкових зобов`язань, не сплачених до бюджету, що обліковуються Казначейством до виконання в повному обсязі, ДФС не пізніше наступного робочого дня подання таких уточнюючих розрахунків надсилає Казначейству коригуючий реєстр.

Казначейство на підставі зазначеного реєстру протягом п`яти робочих днів після закінчення граничного строку, встановленого Кодексом для самостійної сплати платником податку сум податкових зобов`язань, здійснює відповідне перерахування.

З огляду на зазначені норми можна стверджувати, що з 01 липня 2015 року саме податкові органи за платника здійснюють списання суми узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість з рахунків електронного адміністрування податку на додану вартість. Для цього на такому рахунку платника податку повинна міститись достатня сума коштів.

Відповідно до п. 87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелом самостійної сплати грошових зобов`язань з податку на додану вартість є суми коштів, джерела яких зазначені в абзаці першому цього пункту та обліковуються в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. У разі сплати податкових зобов`язань, що виникли до 1 липня 2015 року, та/або погашення податкового боргу за податковими зобов`язаннями, що виникли до 1 липня 2015 року, перерахування коштів до бюджету здійснюється безпосередньо з поточних рахунків платника податків, відкритих у банках.

Сплату грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснено також:

а) за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника);

б) за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів з урахуванням особливостей, визначених у пункті 43.4-1 статті 43 цього Кодексу;

в) за рахунок суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість (на підставі відповідної заяви платника) до Державного бюджету України".

Також цією нормою встановлено, що не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Досліджені судом першої та апеляційної інстанції виписки з банківського рахунку платника податків щодо перерахування коштів на електронний рахунок платника ПДВ (том 1 а.с. 221-250, том 2 а.с. 1-158) та відповідні платіжні доручення щодо поповнення електронного рахунку (том 2 а.с. 159-215) підтверджують достатність коштів на електронному рахунку платника ПДВ для сплати узгоджених податкових зобов`язань.

З огляду на акт камеральної перевірки (опис результатів перевірки) та розрахунки штрафних санкцій до податкових повідомлень-рішень від 09.10.2018 № та № вбачається, що відповідач здійснював погашення узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до Порядку № 569.

З огляду на встановлений факт достатності коштів на електронному рахунку ПрАТ "Луганськ-авто" для їх списання за узгодженими податковими зобов`язаннями, визначеними у податкових деклараціях, починаючи з липня 2015 року, що в свою чергу унеможливлює порушення строків їх сплати платником податків позивачем по справі.

Посилання відповідача на неможливість списання коштів з рахунку нівелюється вищевказаними висновками суду.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відсутність доведеності вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

Враховуючи вищевикладене, спірні податкові повідомлення рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки несвоєчасність сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість не підтверджена матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в справі «Золотас проти Греції» стаття 1 Протоколу № 1, яка має за головну мету захистити особу від будь-якого посягання держави на повагу до її майна, може також вимагати позитивних зобов`язань, відповідно до яких держава має вжити певних заходів, необхідних для захисту права власності, зокрема, якщо існує прямий зв`язок між заходом, якого заявник може правомірно очікувати від влади, і ефективним користуванням ним своїм майном (Zolotas v. Greece, заява № 66610/09). Подібний висновок викладений у рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Капітал Банк АД проти Болгарії» (Capital Bank AD v. Bulgaria, заява № 49429/99).

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

У справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду попередньої інстанції.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 250, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду 04 вересня 2020 року по справі № 360/1513/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2020 року.

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Геращенко

Г.М. Міронова