Справа № 215/4885/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року Справа № 215/4885/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Криворізької міської ради, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у не належному застосуванні управлінської функції, у порушенні правового режиму, форми розгляду скарги позивача від 20.03.2020 і не підкоренню ст. 92 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 20.03.2020 рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно п. 18, 19, ч. 1 ст. 4 КАС України і ст. ст. 3, 19 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилася у не вжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання причини відсутності рішення, яке прийняте після розгляду скарги від 20.03.2020, запрошення з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду звернення до правової позиції ст. ст. 3, 22, ч. 3 ст. 32, 34, 59 Конституції України;
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання скарги від 20.03.2020 та зазначити закон, вимоги якого порушено ним згідно ст. 249 КАС України.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що через Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради звернувся із заявою до відповідача щодо забезпечення його конституційних гарантій, але відповідач за результатами розгляду заяви допустив бездіяльність, чим порушив права та інтереси ОСОБА_1 .
Позивач наголошує, що відповідач допустив бездіяльність щодо правового режиму розгляду заяви, відмовився виконати свої владні виконавчі функції та не прийняв відповідне рішення.
01.09.2020 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області позовну заяву передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.
29.09.2020 року зазначена справа надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на супровідному листі, та за результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями остання передана для розгляду судді Захарчук-Борисенко Н.В.
02.10.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
02.11.2020 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, у якому представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що на заяву позивача від 20.03.2020 було направлено письмову відповідь.
Відповідач зазначає, що позивачем не обґрунтовано та не підтверджено належними доказами порушення його прав саме поведінкою відповідача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.03.2020 року звернувся до директора департаменту соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради із заявою, в якому просив:
- наказом призначити комісію по наданню соціальної допомоги, якої забезпечити для ОСОБА_1 рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму та надати цей наказ (правовий акт) відповідно до якого буде зазначено повноваження осіб, їх повні ПІБ, які будуть приймати участь на засідання комісії;
- застосувати дисциплінарне стягнення начальнику управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради за непідкорення ст. 19, 21, 22, 33, 46. 48, 68 Конституції України, ст.1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», ч.1 ст.11 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, ст.3, ч.ч. 1,2,8 ст.11 Закону України «Про держану службу» ;
- вжити систему заходів, спрямованих на захист гарантій ст. 46, 48 Конституції України і визначити спосіб соціального захисту;
- вжити заходів для забезпечення ОСОБА_1 квитком для проїзду у комунальному пасажирському транспорті і надати запрошення для нього з приводу розгляду цієї заяви.
- частково відшкодувати моральні страждання ОСОБА_1 сумою 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб що складає 1261200 грн.
- звернутись до відповідних державних установ відповідно до ст. 3, 6, 34, 40, 46, 48, 55, 68 Конституції України до суду, до Конституційного суду для вжиття системи заходів спрямованих на усунення правових соціальних та інших причин не забезпечення ОСОБА_1 належним загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням і повідомити заявника вихідний номер звернення.
- правовим актом визнати за ОСОБА_1 право на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, належним оформленням трудових відносин і встановити порядок забезпечення у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, правом на соціальний захист.
27.03.2020 року Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради надіслало звернення гр. ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради вих. № 1235.
Листом від 06.05.2020 року за № С-134-П Департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради було надано письмову відповідь на заяву позивача від 20.03.2020 року.
Не погоджуючись із відповіддю Департаменту соціальної політики виконкому Криворізької міської ради щодо не вжиття заходів по заяві від 20.03.2020 року та порядку розгляду зазначеної заяви, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Закон України «Про звернення громадян» (далі - Закон №393/96-ВР) регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Відповідно до ст.1 Закону №393/96-ВР, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно із ст.7 Закону №393/96-ВР, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.
Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Статтею 18 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.
Згідно із ст.19 Закону №393/96-ВР, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.
Частиною першою статті 20 Закону № 393/96 визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Аналіз зазначених норм права, дає підстави зробити висновок, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви Департаментом соціальної політики виконкому Криворізької міської ради було підготовлено письмову відповідь.
Як встановлено судом, у листі від 06.05.2020 року за № С-134-П було надано відповідь на всі питання які викладені у зверненні ОСОБА_1 .
Щодо позовних вимог про зобов`язання виконавчого комітету Криворізької міської ради визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилась у не належному застосуванні управлінської функції, у порушенні правового режиму, форми розгляду скарги позивача від 20.03.2020 і не підкоренню ст. 92 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії суд зазначає наступне.
Згідно з п.2 ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» у редакції яка діяла на момент розгляду звернення, власником підприємства, установи, організації або уповноваженим органом може змінюватися режим роботи органів, закладів, підприємств, установ, організацій, зокрема щодо прийому та обслуговування фізичних та юридичних осіб. Інформація про такі зміни повинна доводитися до відома населення з використанням веб-сайтів та інших комунікаційних засобів.
Відповідно до пунктів 14, 16, 20.2, 20.3 розпорядження Криворізького міського голови № 67-р від 12.03.2020 «Про запобіганню поширенню короновіруса СОVID 19 на території м. Кривого Рогу», скасовано до особливого розпорядження проведення особистих прийомів громадян у виконкомі міської ради, визначено, що письмові звернення приймаються лише поштою, електронні й телефонні звернення громадян приймаються та розглядаються в звичайному режимі.
Керівникам відділів, управлінь, інших виконавчих органів міської ради, підприємств, установ та організацій усіх форм власності, виконкомів районних у місті рад наказано скасувати або максимально перевести в режим телефонних чи відеоконференцій усі нарадчі заходи та засідання колегіальних і дорадчих органів (зокрема громадських слухань і обговорень), у тому числі органів місцевого самоврядування; рекомендувати населенню максимально обмежити фізичні контакти.
Відповідно до приписів ст. 27 Конституції України, обов`язком держави є захист життя людини.
На підставі ст. 27 Конституції України, забезпечуючи основоположні принципи держави за для захисту життя та здоров`я людини, враховуючи дію заходів які впровадженні з метою запобіганню поширенню короновіруса СОVID 19 на території України, аналізуючи зміст вимог викладених у заяві ОСОБА_1 від 20.03.2020 суд вважає, що проведений розгляд заяви Департаментом соціальної політики виконавчого комітету Криворізької міської ради без участі заявника не порушує саме правовий режим форми розгляду заяви в розумінні вимог відповідача, оскільки відповідь позивачу була надано у повному обсязі у письмовій формі з направленням останньому на його адресу з рекомендованим поштовим повідомленням.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилася у не винесенні за результатами розгляду звернення від 20.03.2020 рішення, постанови, тобто правового акту та у порушенні управлінської функції відповідно п. 18, 19, ч. 1 ст. 4 КАС України і ст. ст. 3, 19 Конституції України суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
При цьому, суд зазначає, що письмова відповідь, надана на звернення громадян, не може мати юридичної сили, бо відповідно до теоретичних основ права, юридична сила є основною властивістю правових актів діяти та породжувати правові наслідки: виникнення, зміни, припинення правовідносин. Письмова відповідь на звернення громадян не є правовим актом, а орган місцевого самоврядування не є суб`єктом правотворчої діяльності.
Враховуючи, вищевикладене, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено можливість видачі нормативно-правових актів у рамках розгляду звернення громадян згідно Закону України «Про звернення громадян», а тому дана позовна вимога не підлягає задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилася у не вжитті заходів для забезпечення права на отримання інформації, права на отримання причини відсутності рішення, яке прийняте після розгляду скарги від 20.03.2020, запрошення з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду звернення до правової позиції ст. ст. 3, 22, ч. 3 ст. 32, 34, 59 Конституції України а також вимог визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради, яка виявилася у порушенні права на свободу від шкоди, спричиненої неналежним функціонуванням системи місцевого самоврядування, у не вжитті заходів до усунення причин, що породжують подання скарги від 20.03.2020 та зазначити закон, вимоги якого порушено ним згідно ст. 249 КАС України, суд зазначає наступне.
Департамент соціальної політики виконкому Криворізької міської ради є самостійним структурним підрозділом виконкому Криворізької міської ради, що утворюється та ліквідується відповідно до статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міською радою та реєструється в порядку, визначеному Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» й іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність неприбуткової організації, підзвітне й підконтрольне Криворізькій міській раді, підпорядковане її виконавчому комітету та міському голові.
Отже, вимоги позивача щодо визнання протиправною бездіяльність виконавчого комітету Криворізької міської ради є безпідставними, оскільки надання відповіді на заяву від 20.03.2020 забезпечувалось іншою юридичною особою - Департаментом соціальної політики, безпосередньо виконавчий комітет Криворізької міської ради не отримував для розгляду спірну заяву, що підтверджується довідкою управління по роботі зі зверненнями громадян виконавчого комітету Криворізької міської ради, а тому відсутні підстави для задоволення позову щодо бездіяльності відповідача та зобов`язання відповідача до вчинення визначених позивачем дій.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій (рішення) та докази, надані позивачем, суд приходить до висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, отже у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
З огляду на встановлений судом факт дотримання відповідачем процедури надання відповіді на звернення позивача суд визнає заявлений позов необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні за безпідставністю.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, та те, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Судові витрати у справі не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко