Справа № 826/9536/18
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Київ № 826/9536/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Імпульс»

до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві

про визнання протиправними та скасування податкової вимоги та рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Науково-технічний комплекс «Імпульс» (далі також - позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати видані 08 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві податкову вимогу №115348-17 та рішення №115348-17 про опис майна у податкову заставу.

Відповідно до пояснень в позовній заяві, позивач зазначає, що податкова вимога від 08 червня 2018 року № 115348-17 та рішення № 115348-17 про опис майна у податкову заставу від 08 червня 2018 року є необґрунтованими та незаконними, у зв`язку з тим, що податкове повідомлення-рішення від 25.08.2015 року № на час звернення з даним позовом до суду оскаржується, адже позивач фактично був позбавлений права на апеляційне оскарження постанови Окружного адміністративного суду м. Києва, якою відмовлено у скасуванні вказаного податкового повідомлення-рішення. З огляду на що позивач звернувся до Вищого адміністративного суду України. Вказує, що на даний час справа знаходиться у Вищому адміністративному суді України, що підтверджується Ухвалою ВАСУ №К/800/22818/17 від 06 липня 2017 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду в місті Києві від 27 червня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач в своєму Відзиві на позовну заяву, поданому через канцелярію суду 10 липня 2018 року заперечує проти задоволення позовних вимог на підставі того, що рішення першої інстанцій набрало законної сили, а відтак за позивачем рахується податкова заборгованість, яку позивачем не було погашено. Окремо представник відповідача зазначає, що у податковій вимозі містилося попередження щодо того, що з 01 травня 2018 року на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності в майбутньому розповсюджується право податкової застави, а на суму податкової застави та на суму податкового боргу нараховується пеня та застосовуються штрафні (фінансові) санкції (штрафи), визначені Податковим кодексом України, контролюючим органом буде здійснено опис майна у податкову заставу.

Позивачем через канцелярію суду 17 липня 2018 року подано відповідь на відзив, де позивач звертає увагу, що в провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва знаходиться справа №826/17301/17 за позовом ДП «НТК «Імпульс» до ГУ ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкової вимоги №114037-17 та рішення №114037-17, які винесені ГУ ДФС у м. Києві з тих же підстав, що і податкова вимога та рішення, що оскаржуються. Вважає, що такі дії податкових органів (повторне надсилання податкової вимоги) є нічим іншим як тиском на платника податків.

24 вересня 2018 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про залучення доказів, долучено копію постанови Верховного Суду від 16 серпня 2018 року по справі №826/740/16.

Оскільки на день розгляду справи Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві перебуває в стані припинення (запис від 01.08.2019 року) у зв`язку з реорганізацією податкового органу на підставі Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року №682-р «Питання Державної податкової служби», суд дійшов висновку про необхідність здійснення на підставі статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України заміни первинного позивача - Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на його процесуального правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у місті Києві (далі також - ГУ ДПС у м. Києві).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Державне підприємство «Науково-технічний комплекс «Імпульс» 18 червня 2018 року отримало від відповідача податкову вимогу від 08 червня 2018 року № 115348-17 та рішення №115348-17 про опис майна у податкову заставу від 08 червня 2018 року (далі також - вимога та рішення), відповідно до яких станом на 07 червня 2018 року сума податкового боргу позивача становить 231 582, 76 гривень та рішення №115348-17 від 08 червня 2018 року про здійснення опису майна у податкову заставу.

Позивач, вважаючи зазначену вимогу та рішення необґрунтованими, незаконними та такими, що не відповідають нормативному законодавству України звернувся із вказаним позов до Окружного адміністративного суду міста Києва за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Положеннями п. п. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі також - ПК України) встановлено, що податкове зобов`язання це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Нормами п. п. 14.1.39 п. 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Таким чином, грошове зобов`язання платника податків це виражене в коштах податкове зобов`язання, крім того до грошового зобов`язання законодавець додатково відносить і суми нарахованих штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п.16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у п. п. 54.3.1 - 54.3.6 п. 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Водночас, у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з п. 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених ст. 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2 статті 87 ПК України).

Пунктами 88.1, 88.2 статті 88 ПК України визначено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Згідно п. 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає з дня виникнення податкового боргу у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом.

Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених п. 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому (п. 89.2 статті 89 ПК України).

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг, відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року № 586 «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами» (п.1 розділу ІІ).

За правилами пункту 89.2 статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (п.10 та п. 11 Наказу Міністерства фінансів України від 16.06.2017 року № 586 «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими органами»).

При цьому, відповідно до пункту 89.5 статті 89 ПК України у разі якщо на момент складення акта опису майно відсутнє або його балансова вартість менша від суми податкового боргу, право податкової застави поширюється на інше майно, на яке платник податків набуде право власності у майбутньому до погашення податкового боргу в повному обсязі.

З урахуванням зазначених вище положень ПК України 24.10.2017 року Верховним Судом України в рамках справи № 21-553а17 вказано, що аби платнику податку реалізувати своє право на податкову заставу, майно має бути наявним, перебувати у його власності, а балансова вартість такого майна повинна відповідати сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, за яких майно не може бути використане як джерело погашення податкового боргу платника податків, передбачених пунктом 87.3 статті 87 ПК України.

Згідно п. 93.1. статті 93 ПК України майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: 93.1.1. - отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; 93.1.2. - визнання податкового боргу безнадійним; 93.1.3. - набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; 93.1.4. - отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження.

Відповідно до матеріалів справи, судом встановлено, що за результатами перевірки господарської діяльності позивача, контролюючим органом складено акт № 4591/26-51-22-04/14307765 від 05 серпня 2015 року, яким встановлено порушення пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3., 198.6 статті 198 ПК України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість , що підлягає сплаті до бюджету на суму 140 000,00 грн.

25 серпня 2015 року на підставі зазначеного акту перевірки прийнято податкове повідомлення - рішення № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів на 175 000,00 грн. у тому числі за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на 35 000,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням - рішенням позивач звернувся з позовною заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва та Постановою від 22 лютого 2017 року по справі № 826/740/16, судом постановлено про відмову в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс».

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу на зазначену постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року. Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2017 року апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» залишено без руху та надано термін для звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків із зазначенням в ній підстав для їх поновлення, встановлено для усунення недоліків, а саме доплати судового збору тридцяти денний термін.

У зв`язку з недоплатою встановленого судом суми судового збору та порушенням строків звернення до суду, Київським апеляційним адміністративним судом Ухвалою від 04 травня 2017 року у відкритті апеляційного провадження відмовлено.

Зазначивши при цьому, що ухвала набирає законної сили через 5 днів після направлення її копій особам, які беруть участь у справі і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом 20 днів після набрання нею законної сили.

Відповідно до Ухвали Вищого адміністративного суду України від 06.07.2017 року клопотання Державного підприємства "Науково-технічний комплекс «Імпульс» задоволено, поновлено строк на касаційне оскарження ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2017 року та відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2017 року.

Як встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень України, Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2018 року визнано за можливе проведення касаційного розгляду справи за позовом Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами і призначити справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 14 серпня 2018 року.

Постановою Верховного Суду від 16 серпня 2018 у справі №826/740/16 касаційну скаргу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «ІМПУЛЬС» задоволено, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04 травня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

12 вересня 2018 року Київським апеляційним адміністративним судом відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» на Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення форми «Р».

14 листопада 2018 року Київським апеляційним адміністративним судом Апеляційну скаргу Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року - задоволено. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року - скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" - задовольнити та визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 25 серпня 2015 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві залишено без руху. Встановлено для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Так відповідно до матеріалів справи, контролюючим органом винесено оскаржувану податкову вимогу, в якій зазначено, що станом на 07 червня 2018 року сума податкового боргу вказаного платника податків становить за основним платежем 231 582,76 грн.

Також зазначено, що контролюючий орган починаючи з 01 травня 2018 року, на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віддані або оперативному управлінні) і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, а також на інше майно, на яке платник податків набуде права власності в майбутньому, розповсюджується право податкової застави, а на суму податкового боргу нараховується пеня та застосовуються штрафні (фінансові) санкції (штрафи), визначені Податковим кодексом України. Контролюючим органом буде здійснено опис майна.

Аналогічне повідомлення міститься і в оскаржуваному Рішенні № 115348-17 про опис майна у податкову заставу, яке, відповідно до відбитку штемпеля, отримано позивачем 18 червня 2018 року.

Також, в матеріалах справи міститься лист «Щодо надання інформації та документів», в якому ГУ ДФС у м. Києві повідомляє позивача, що відповідно до інтегрованих карток за останнім обліковується заборгованість в розмірі 231 582,76 грн. та запропоновано протягом 15 робочих днів з моменту отримання листа надати перелік майна за вказаною формою, яке перебуває у власності підприємства та яке може бути використане як джерело погашення податкового боргу з урахуванням статті 87 Податкового кодексу України, балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу, фінансовий звіт за останній звітний період та детальну розшифровку активів підприємства на день надання документів з метою складання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави. Також повідомлено, що у разі неподання позивачем вказаних відомостей, контролюючий орган прийме міри та зупинить видаткові операції на рахунках платника податків та заборони відчуження таким платником податків майна.

До матеріалів справи відповідачем надано облікові картки позивача, відповідно до яких судом встановлено заборгованість на рахунку позивача за податковими зобов`язаннями станом на 31 липня 2018 року в розмірі 231 582,76 грн.

Зважаючи на наявні докази в матеріалах справи та відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Так, як зазначалось вище, 14 листопада 2018 року Київським апеляційним адміністративним судом постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 лютого 2017 року - скасовано та увалено нове рішення, яким позовні вимоги Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» до Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування податкового повідомлення-рішення форми "Р" - задоволено та визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві № від 25 серпня 2015 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 грудня 2018 року Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління ДФС у м. Києві залишено без руху. Встановлено для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Зважаючи на зазначене, суд дійшов висновку про неправомірне винесення податкової вимоги № 115348-17 та рішення № 115348-17 про опис майна у податкову заставу від 08 червня 2018 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Науково-технічний комплекс «Імпульс» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та зважаючи на наявність в матеріалах справи платіжного доручення від 19 червня 2018 року №505 на суму 3 473,74 грн., суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у вказаному розмірі з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Задовольнити позовні вимоги Державного підприємства «Науково-виробничого комплексу «Імпульс».

2. Визнати протиправними та скасувати видані 08 червня 2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві податкову вимогу №115348-17 та рішення №115348-17 про опис майна у податкову заставу.

3. Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на користь Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс «Імпульс» (02121, м. Київ, вул. Горлівська, буд. 226/228, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 473 (три тисячі чотириста сімдесят три) гривні 74 (сімдесят чотири) копійки.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Державне підприємство «Науково-технічний комплекс «Імпульс», 02121, м. Київ, вул. Горлівська, буд. 226/228, .

Відповідач: Головне управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33-19, ).

Повне рішення складено 11.12.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна