Справа № 620/737/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/737/20 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати незаконною бездіяльність відповідача щодо не складання нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача за формою, передбаченою додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених Законом України від 04 квітня 1992 року №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а також не направлення такої нової довідки до ГУ ПФУ в Чернігівській області для подальшого перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача виготовити та направити до ГУ ПФУ в Чернігівській області оновлену довідку станом на 05 березня 2019 року про розмір грошового забезпечення позивача; із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення за посадою, яку він займав на момент звільнення з УДСНС у Чернігівській області, за формою, передбаченою додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням змін в грошову забезпеченні, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової суужби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-11, постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року даний позов задоволено.

14 серпня 2020 року від представника позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правову допомогу.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що до закінчення судових дебатів представник позивача заявив суду, що докази понесення судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки позивач не міг передбачити строк розгляду справи, обсяг наданих послуг та розмір витрат на професійну правничу допомогу. Заявник стверджує, що позивач поніс витрати на правову допомогу, що надана Адвокатським бюро «Коверзнев і партнери», в сумі 6 000,00 грн.

Додатковим рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 6 000,00 грн витрат на правничу (правову) допомогу.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове, яким в задоволенні клопотання відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 27 лютого 2020 року ОСОБА_2 через свого представника - адвоката Коверзнева Д.В. подав позов до Чернігівського окружного адміністративного суду до Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В даному позові було заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, які за попереднім підрахунком складають 6000 грн.

Надалі 02 березня 2020 року представником позивача було подано клопотання про відстрочення подання доказів понесення витрат на правову допомогу, в якому зазначено, що такі докази будуть надані ним протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки на на дату подання такого клопотання позивач не міг передбачити строк розгляду справи, обсяг наданих послуг, а відповідно і розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2020 року даний позов задоволено в повному обсязі.

14 серпня 2020 року представник позивача надав суду із заявою докази понесених судових витрат та просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

В заяві було зазначено, що позивач у зв`язку з визнанням протиправною бездіяльності Управління щодо надання позивачу оновленої довідки для перерахунку пенсії за весь час розгляду справи, з моменту подачі позову і до прийняття рішення по суті, поніс витрати, пов`язані з розглядом справи, на суму 6 000,00 грн.

19 серпня 2020 року Чернігівський окружний адміністративний суд виніс додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_1 щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнив, оскільки надані позивачем докази підтвердили їх понесення.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 6, 7, 9 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що представництво інтересів позивача в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом на підставі Договору про надання правової допомоги №02/2020 від 18 лютого 2020 року, Додаткової угоди до договору від 18 лютого 2020 року №02/2020, ордеру серії СВ №1001865 від 26 лютого 2020 року, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000095.

Вартість однієї години надання послуг визначена в Додатковій угоді від 18 лютого 2020 року №1 до Договору №02/2020 про надання правової допомоги від 18 лютого 2020 року та становить 1200,00 грн.

Згідно доданого до заяви акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 14 серпня 2020 року, підписаного позивачем, як клієнтом, зі вказаним адвокатським бюро, перелік послуг та їх вартість такий: надання консультацій з вивченням документів, формування правової позиції (30 хв.) - 600 грн.; ознайомлення з пенсійною справою замовника (40 хв.) - 800 грн.; складання позову (120 хв.) - 2400 грн.; підготовка доказів (50 хв.) - 1000 грн.; складання та направлення до суду заяви про уточнення позовних вимог (10 хв.) - 200 грн.; складання та направлення до суду заяви про відстрочення подання доказів (10 хв.) - 200 грн.; складання та направлення до суду заяви про поновлення провадження (10 хв.) - 200 грн.; складання та подання заяви про додаткове рішення (30 хв.) - 600 грн.

Адвокатом Коверзневим Д.В. виставлено ОСОБА_1 рахунок на оплату наданих послуг від 14 серпня 2020 року на суму 6000 грн, який того ж дня оплачено позивачем згідно квитанції №П984386. Сума до оплати та призначення платежу відповідачє змісту рахунка та акта наданих послуг від 14 лютого2020 року.

Отже, в сукупності вищевказані докази свідчать про те, що адвокатом Коверзневим Д.В. надавалась професійна правнича допомога ОСОБА_1 , була прийнята в повному обсязі та оплачена. Докази наданої правової допомоги є належними та допустимими і стосуються даної справи.

З огляду на викладене суд вважає, що наявні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6 000,00 грн.

Щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням та зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного додаткового рішення не мав об`єктивної можливості надати оцінку доводам відповідача, оскільки відповідна заява надійшла до суду після ухвалення такого рішення. Зокрема, згідно відбитку штампу вхідної кореспонденції, проставленого відповідальним працівником канцелярії суду, заперечення Управління на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення отримано електронною поштою 19 серпня 2020 року об 11 год. 19 хв. в той час як згідно Діловодства спеціалізованого суду оскаржуване рішення ухвалено суддею та внесено до комп`ютерної програми «ДСС» 19 серпня 2020 року об 10 год. 09 хв.

Слід зазначити, що позов подано до суду в лютому 2020 року. Тобто, відповідач мав час для подання відзиву на позов, у якому він міг обґрунтувати неспівмірність орієнтовної вартості правової допомоги, заявленої в позові (6000,00 грн.), ціну погодинної ставки адвоката 1200 грн./год, яка вказана у додатковій угоді №1 від 18 лютого 2020 року, копія якої направлялась відповідачу, однак, таким правом не скористався.

Щодо невідповідності розміру гонорару складності справи та обсягу виконаної роботи представником позивача.

На думку суду, співмірним розмір витрат на правову допомогу є за таких умов:

- обсяг затраченого часу адвокатом відповідає складності справи;

- обсяг часу, затраченого адвокатом, є об`єктивним для проведення аналітичної роботи адвокатом, вивчення положень законодавства, судової практики, розробки правової позиції у справі та стратегії, досягнення результату для клієнта, з урахуванням досвіду адвоката та ситуації клієнта;

- ціна послуг адвоката відповідає складності справи;

- ціна послуг розрахована справедливо, тобто на іншу сторону не покладено надмірний тягар судових витрат, при цьому адвокатом здійснено ту роботу, яка є фактичною і неминучою.

Проте, апелянт не обґрунтував, в чому ж полягає завищення ціни послуг адвоката Коверзнева Д.В. або невідповідність обсягу часу, затраченого на надання правової допомоги. Так само, скаржник не спростував факту надання тих чи інших видів правової допомоги саме адвокатом, а не позивачем самостійно.

При цьому, апелянт лише не згоден із кінцевим розміром вартості адвокатських /послуг (6000,00 грн.).

Щодо посилань апелянта на невідповідність складності справи виконаній роботі адвокатом, то слід зазначити таке.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 вказав, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Крім того, положеннями статті 11 Правил адвокатської етики передбачено, що адвокат зобов`язаний надавати професійну правничу (правову) допомогу клієнту, здійснювати його захист та представництво компетентно і добросовісно, що передбачає знання відповідних норм права, наявність необхідного досвіду їх застосування, доскональність у врахуванні всіх обставин, що стосуються доручення клієнта та можливих правових наслідків його виконання, ретельну підготовку до виконання доручення.

Отже, вищенаведені положення не зобов`язують адвоката застосовувати у своїй діяльності будь-які наукові праці, висвітлювати власну позицію, як про це вказує апелянт. Натомість, у взаємовідносинах адвокат зобов`язаний інформувати клієнта про хід справи та про порядок надання йому правової допомоги. Це означає, що спосіб захисту порушеного права або інтересу досягається тими засобами і методами, які погоджені між адвокатом і клієнтом, є законними та етичними, а не так як це вбачає суб`єкт владних повноважень.

Саме адвокат, з огляду на власний досвід та установлену практику правозастосування, визначає зміст позовної заяви, яку він складає, обсяг позовних вимог та їх формулювання.

Слід також зазначити, що поряд із співмірністю гонорару, суд враховує також і поведінку сторін при вирішенні справи.

Відповідач вказує на типовість даної справи та існування великої кількості аналогічних проваджень, відкритих на момент подання позову. Отже, і відповідачу, з урахуванням постанови КАС ВС від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19, було відомо про наслідок розгляду позову ОСОБА_1 .

Разом з тим, відповідач не вжив заходів щодо поновлення порушеного права позивача ні до подачі позову, ні після пред`явлення позову до суду.

Отже відповідач своєю бездіяльністю ускладнював для позивача поновлення його права. А це, в свою чергу, потягло за собою залучення адвоката Коверзнева Д.В. , витрати його часу для поновлення порушеного права.

Тому суд вважає, що загальний розмір відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 6000,00 грн. є адекватним та співмірним ситуації позивача.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судових витрат, понесення позивачем яких підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а їх розмір видається пропорційним та обґрунтованим.

Отже при винесенні оскаржуваного додаткового рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 15 грудня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев