Справа № 344/5231/20
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 344/5231/20
Провадження № 2-а/344/214/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Грінченка Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Костюка Юрія Юрійовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ЕАК№2388741 від 14.04.2020 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 14.04.2020р. о 18год. 22хв. керуючи транспортним засобом МЕРСЕДЕС БЕНЦ С200, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 ПДР України. Відповідно до даної постанови, до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425грн. При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, вказує на порушення поліцейським УПП м.Івано-Франківська порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Зокрема, на переконання позивача поліцейський виніс оскаржувану постанову без повного, всебічного та об`єктивного вивчення обставин справи, також позивач вважає, що відсутні підстави підтверджені, належними доказами, що він вчинив адміністративне правопорушення, оскільки він здійснював об`їзд, а не обгін, тому постанова є необґрунтованою, просив позов задовольнити.

Позивач позов підтримав та просив про його задоволення з мотивів наведених в позовній заяві, про що вказав у судовому засіданні, а надалі в судове засідання не прибув.

Відповідачі -1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не сповістив, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. Представник відповідача -1 подав відзив на позовну заяву, за змістом якої вказав, що подавши позов до суду позивач в обґрунтування своїх вимог не надав жодних доказів, вказав, що факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення, записами нагрудної камери поліцейського та відео реєстратора. Просив у задоволенні позову відмовити. Після наданих пояснень та оголошеної перерви в судовому засіданні, в зв`язку з неявкою позивача, не заперечував про подальший розгляд справи без участі сторін.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозаписи (диск формату DVD-R марки «Verbation» з написом друкованими літерами від руки « Автореєстратор ОСОБА_1 », який був поміщений у паперовий конверт та розміщеними на вказаному диску файлом video_2020-05-20_15-09-17 формату MP4 Video File тривалістю 35 с - запис з автореєстратора та диск формату DVD-R марки «Verbation» з написом друкованими літерами від руки « ОСОБА_1 », який був поміщений у паперовий конверт та розміщеними на вказаному диску файлами формату QuickTime Video File тривалістю 1 хв 14 с, формату QuickTime Video File тривалістю 8 хв 17 с та формату QuickTime Video File тривалістю 28 с - запис з нагрудної камери поліцейського), судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступних висновків і відповідних їм правовідносин.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК№2388741 від 14.04.2020, винесеної поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Костюком Ю.Ю., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.122 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 425грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 14.04.2020р. о 18год. 22хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Чорновола 127 водій керуючи транспортним засобом МЕРСЕДЕС БЕНЦ С200, номерний знак НОМЕР_1 здійснив обгін ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п.14.6 ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2ст.122 КупАП. (а.с.6)

З представленого відповідачем відео, вбачається наступне.

На відео без голосової доріжки, що долучено відповідачем (файл video_2020-05-20_15-09-17 формату MP4 Video File тривалістю 35 с на диску DVD-R (Verbation) з написом від руки друкованими літерами «Автореєстратор ОСОБА_1» в конверті) видно, що 14.04.2020 в проміжок часу з 18:20:27 по 18:20:31 автомобіль МЕРСЕДЕС БЕНЦ С200, номерний знак НОМЕР_1 проїжджає пішохідний перехід повз автомобіль з якого ведеться зйомка з лівого боку.

На відео (файлах формату QuickTime Video File тривалістю 1 хв 14 с, формату QuickTime Video File тривалістю 8 хв 17 с та формату QuickTime Video File тривалістю 28 с на диску DVD-R (Verbation) з написом від руки друкованими літерами « ОСОБА_1 » в конверті) записано спілкування позивача з співробітниками патрульної поліції після зупинки транспортного засобу позивача.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України), що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 N 1306 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.14.6 Правил дорожнього руху, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом (пункт «в»).

Обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху (п1.10 ПДР України), а у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п. 12.3 ПДР України).

Тому за своєю суттю «обгін» це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з тимчасовим виїздом на смугу зустрічного руху, а «об`їзд» це маневр транспортного засобу зі зміною напрямку руху, якщо це пов`язано з обмеженнями в дорожньому русі, станом дороги, проведенням на ній якихось робіт, масових заходів тощо, або зміною смуги руху (ряду), якщо це пов`язано з наявністю на смузі руху перешкоди для руху (в тому числі нерухомого транспортного засобу) або небезпеки.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Судом враховується, що доказування вини позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення щодо порушення пункту в) 14.6 ПДР України базується на записі з автореєстратора патрульного авто, та записі з нагрудних камер поліцейських.

При цьому, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду 19 лютого 2020 року під час розгляду справи №524/1284/17 за подібними правовідносинами вказав, що «наявний в матеріалах …. відеозапис з нагрудної відеокамери інспектора патрульної поліції не містить зафіксованого факту вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, тобто, відеозапис починається з того часу, коли інспектор патрульної поліції безпосередньо підходить до автомобіля позивача та починає з ним спілкування, а самого моменту вчинення позивачем порушення даний відеозапис не містить. Крім того, наданий відповідачем відеозапис події, здійснений не з камери на одягу поліцейського, а з камери, розташованої в автомобілі.» Також ВС зазначив, що : «Відповідно, суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею частиною другою 122 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова від 19 лютого 2017 року серії АР № 814307 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.».

У оскаржуваній постанові серії ЕАК№2388741 від 14.04.2020 також відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, натомість в п.9 «До постанови додається» зазначено лише : «відео правопорушення».

Відсутність в постанові посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис суперечить вимогам ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Оскаржена постанова серії ЕАК№2388741 від 14.04.2020 не відповідає в повній мірі передбаченим вищевказаною статтею вимогам.

Наведене також узгоджується і з правовими висновками висловленими Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі № 428/2769/17 від 24.01.2019, де зазначено, що : «У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення від 09 березня 2017 року серії АР № 696071 посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл від 09 березня 2017 року № DSJX300018_ВВ0018 не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.».

Окрім того в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15.11.2018 в справі 524/5536/17 вказано:«Відповідно, суди попередніх інстанцій вірно зазначили про відсутність належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого статтею частиною другою 122 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії АР № 451556 від 31 липня 2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

При цьому, безпідставними є доводи скаржника про те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення лише у випадку фіксації правопорушення здійсненої у автоматичному режимі, оскільки частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Вимоги ж до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режими, визначені частиною четвертою вказаної статті.»

Правові позиції Верховного Суду покликані забезпечувати сталість та єдність судової практики і є обов`язковими для врахування.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд враховує, що згідно до вимог ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак доказів у підтвердження вини позивача у вчиненні вказаного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення суду не надано, клопотань про витребовування таких доказів суду від сторін не надходило.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та наявність достатніх правових підстав для його задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, відповідно до ч.2 ст.122, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Костюка Юрія Юрійовича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК№2388741 від 14.04.2020 щодо ОСОБА_1 .

Справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло