Справа № 2-а-2338/11
Суддя: Ратушняк І. О.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2338/11
У Х В А Л А

14.12.20 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І.О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у процесі виконання постанови,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про поданням, в якому вказує, що Тиврівським районним судом Вінницької області в справі № 2-а-2338/11 від 22.08.2011 року за позовною заявою ОСОБА_2 до УПФУ у Тиврівському районі, було винесено рішення яким було позовні вимоги задоволено частково, визнано відмову УПФУ у Тиврівському районі Вінницької області у здійсненні нарахування та виплати їй пенсії відповідно до ст.ст.39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірною; зобов`язано УПФУ в Тиврівському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 згідно ст. 39, 49, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 категорії, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлений ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та щомісячну доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік за період з 05.01.2011 р. по 18.06.2011 року з врахуванням фактично виплачених сум.

Постанову допущено до негайного виконання, однак рішення суду не було виконано відповідачем.

Його дружина ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вони разом проживали та були зареєстровані в АДРЕСА_1 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому він є такий, що є спадкоємцем по закону, фактично прийняв спадщину, оскільки протягом 6 місяців не заявив про відмову від прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України. Так як вони були подружжям, він як член сім`ї ОСОБА_2 , має право згідно ст.1227 ЦК України на суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були спадкодавцем одержані за життя.

Інших осіб, які б претендували на дані виплати, немає.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просить справу розглянути у його відсутності.

Представники Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області та Головного управління ПФУ у Вінницькій області в судове засідання не з`явилися. Представник Головного управління ПФУ у Вінницькій області подав заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутності, на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, з таких підстав.

За змістом ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч.1 ст.379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Судом встановлено, що 22.08.2011 Тиврівським районним судом винесено рішення у справі №2-а-2338/11, відповідно до якого визнано відмову УПФУ у Тиврівському районі Вінницької області у здійсненні нарахування та виплати їй пенсії відповідно до ст. 39, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи неправомірною; зобов`язано УПФУ в Тиврівському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 згідно ст.39, 49, 51 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, постраждалій від наслідків Чорнобильської катастрофи 4 категорії, у розмірі 15% мінімальної пенсії за віком, розмір якої встановлений ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та щомісячну доплату до пенсії у розмірі однієї мінімальної заробітної плати, визначеної ст. 22 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рік за період з 05.01.2011 р. по 18.06.2011 року з врахуванням фактично виплачених сум.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 02.10.2017.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_1 на ст.1227 ЦК України, як на підтвердження своїх вимог, є безпідставними, оскільки будь-яких доказів, що померлій належали певні суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, але не були нею одержані за життя, суду не надано.

Посилання на довідку виконкому Маловулизької сільської ради Тиврівського району від 02.12.2019 №177, відповідно до якої заявник разом із дружиною ОСОБА_2 проживали разом та були зареєстровані в АДРЕСА_1 по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , а тому він є такий, що є спадкоємцем по закону, фактично прийняв спадщину, оскільки протягом 6 місяців не заявив про відмову від прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, не доводить, що він є її правонаступником.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Доказів про прийняття спадщини позивачем, а також про відсутність інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті ОСОБА_2 суду не надано.

Суд вважає, що підстави для задоволення заяви та заміни стягувача у виконавчому провадженні відсутні.

На підставі наведеного,керуючись ст.ст.52, 379 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача у процесі виконання постанови відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції порядку та в строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О.Ратушняк