Справа № 440/4620/20
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 грудня 2020 р.Справа № 440/4620/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року по справі № 440/4620/20

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області , Головного управління ДПС у Полтавській області

третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року по справі № 440/4620/20 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області , Головного управління ДПС у Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

На зазначене рішення Головним управлінням ДФС у Полтавській області подано апеляційну скаргу, в якій заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування вказаного клопотання відповідач зазначає про неможливість сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю фінансування за кодом видатків бюджету 2800 "Інші видатки", за яким, зокрема, оплата податків і зборів, відповідно до законодавства, що пов`язано з тим, що ГУ ДФС у Полтавській області перебуває в процесі припинення. Вказує, що в доданій до апеляційної скарги копії виписки з рахунку відповідача вбачається, що код бюджетної класифікації 2800, кошти з якого спрямовуються на сплату судового збору, відсутній. З огляду на викладене, просить вважати наведені обставини поважними та відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення по справі.

Перевіривши доводи клопотання про відстрочення сплати судового збору, дослідивши письмові докази по справі, колегія суддів дійшла висновку про те, що дане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 р. у справі Креуз проти Польщі, вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

До апеляційної скарги відповідачем надано лише копію виписки по рахунках відповідача за 20.11.2020.

В свою чергу, вказана копія виписки за 20.11.2020 не може слугувати належним доказом на підтвердження відсутності коштів на рахунку органу для сплати судового збору, оскільки остання вказує лише на наявність чи відсутність коштів на дату складання такої виписки, а отже, не є підтвердженням неможливості сплати судового збору саме на дату подання апеляційної скарги - 25.11.2020.

Крім того, обмежене фінансування бюджетної установи не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати, оскільки, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Також, апелянтом не надано доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору.

Отже, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною для відстрочення сплати судового збору.

Крім того, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у неї коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 133, 243, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.10.2020 року по справі № 440/4620/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Полтавській області , Головного управління ДПС у Полтавській області, третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя П`янова Я.В.
Судді Присяжнюк О.В. Спаскін О.А.