Справа № 520/14608/2020
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

16 грудня 2020 року № 520/14608/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (площа Повстання, буд. 7/8, м. Харків, 61001, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 09.03.2016 р. ВП №48913040 в редакції Постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про виправлення помилки від 07.10.2020 року.

Відзив на позов, у встановлений судом термін, відповідачем не надано. Заява про визнання позову до суду не надходила.

Щодо строку звернення до суду позивачем суд зазначає наступне.

Відповідно ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено: позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом з позовної заяви, позивач стверджує, що 02.10.2020 року, звернувшись до Московського відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) позивач з`ясував, що щодо нього відкрито виконавче провадження ВП № 48913040.

Так, 10.10.2020 року позивач отримав від відповідача відповідь за вих. №121815 від 07.10.2020 року, разом з якою він отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №48913040 від 02.10.2015 року.

Позивач стверджує, що оскільки він дізнався про порушення своїх прав лише 10.10.2020 року (після отримання доступу до АСВП) з наведено вбачається, що останнім днем подання позовної заяви на дії та рішення Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східною міжрегіональною управління Міністерства юстиції (м. Харків) є 20.10.2020 року.

Судом встановлено, що позивач подав позовну заяву засобами поштового відправлення 20.10.2020 року.

Разом з тим, в своїй заяві про залишення позову без розгляду відповідач посилається на те, що відповідь на звернення позивача від 02.10.2020 року начальника Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за вих. № 121815 від 07.10.2020 направлено поштовим відправленням, але так як у заяві про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження від 02.10.2020 зазначено особисту електронну адресу, то саме 07 жовтня 2020 року відповідь направлено на адресу електронної пошти заявника вказану у його зверненні від 02.10.2020 року. Таким чином позивач був обізнаний щодо всіх документів виконавчого провадження № 48913040 саме 07.10.2020, тобто строк звернення до суду сплинув 17.10.2020. а не 20.10.2020 рік я помилково вважає позивач.

На підтвердження зазначених обставин відповідачем надано ОСОБА_2 з електронної адреси Відділу. Водночас, з наданого доказу неможливо встановити, що саме направлено відповідачем на адресу позивача, а також кому саме вручено зазначене поштове відправлення.

З урахуванням викладеного, у суду відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, оскільки належних доказів на підтвердження того, що позивачем пропущено строк звернення до суду відповідачем не надано.

Щодо обставин справи судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлені наступні обставини справи:

02.10.2015 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Яровою Іриною Володимирівною відкрите виконавче провадження ВП № 48913040. Дане виконавче провадження відкрито за виконавчим листом № 643/4521/15-ц Московським районним судом м. Харкова.

Боржником, згідно постаноови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48913040 від 02.10.2015 року, визначено « ОСОБА_1 », який проживає за адресою АДРЕСА_2 .

09.03.2016 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 48913040 у розмірі 569,13 грн.

Постановами від 10.01.2020 року про передачу виконавчого провадження та про прийняття виконавчого провадження винесені Головним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерстві юстиції (м. Харків) Мороз Оленою Іванівною, виконавче провадження ВП №48913040 прийняте до виконання вказаним виконавцем.

Постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 07.10.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 48913040 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість прізвища ОСОБА_3 зазначено прізвище боржника ОСОБА_3 .

07.10.2020 року Головним державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мороз Оленою Іванівною, у виконавчому провадженні ВП № 48913040 винесено Постанову про виправлення помилки, згідно якої постановлено Виправити допущену у постанові про стягнення з боржника виконавчого збору, винесену 09.03.2016 року у виконавчому провадженні, арифметичну помилку, зазначивши суму виконавчого збору - 14294,12 грн., замість 569,13 грн., шляхом винесення постанови про стягнення виконавчого збору на залишок суми - 13724,99 грн.

Позивач вважає, що виконавчою службою фактично не стягнуто з боржника коштів за виконавчим документом, тому у державного виконавця відсутні правові підстави для стягнення з позивача виконавчого збору за постановою про стягнення виконавчого збору від 09.03.2016 р. ВП № 48913040 в редакції Постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про виправлення помилки від 07.10.2020 року.

З урахуванням викладених обставин справи суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, є Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч. 2 ст. 25 Закону України Про виконавче провадження від 21.04.1999 № 606-XIV, який діяв на момент відкриття виконавчого провадження №52193708, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі затвердження (визнання) судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Так, відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Приписами статей 40, 42 Закону №1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою статті 40 Закону № 1404-VІІІ унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону №1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За приписами пунктів 1-6 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується:

1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню;

2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини;

3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень;

4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону;

5) у разі виконання рішення приватним виконавцем;

6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року у справі № 643/4521/15-й стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № НAН2GК01270025 від 25.04.2008 року, яка складається з наступного: 7271,80 долар США - заборгованість за кредитом; 0,91 долар США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1279,61 долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань договором а також штрафи відповідно до п.5.3. кредитного договору: 15.73 долар США штраф (фіксована частина). 427.62 долар США - штраф (процентна складова), а всього у розмірі 8995.67 долар США. що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2015 року складає 142941 (сто сорок дві тисячі дев`ятсот сорок одна) грн. 18 коп.

Судом встановлено, що вищевказана заборгованість за кредитним договором № НАН2СК01270025 від 25.04.2008 року погашена 06.03.2015 року відповідно до довідки стягувача - АТ КБ ПриватБанк від 17.10.2020 року. Відповідно до довідки стягувача - АТ КБ «ПриватБанк» від 16.10.2020 відсутня будь-яка заборгованість позивача перед АТ «ПриватБанк».

21.09.2015 р. Московським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист на примусове виконання Рішення Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2015 року у справі № 643/4521 15-п. який пред`явлено до виконання до Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

02.10.2015 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Яровою Іриною Володимирівною відкрите виконавче провадження ВП № 48913040. Дане виконавче провадження відкрито за виконавчим листом № 643/4521/15-ц Московським районним судом м. Харкова.

09.03.2016 року державним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Потій А.М. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 48913040 у розмірі 569,13 грн.

Таким чином станом на момент винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору, 09.03.2016 року заборгованість вже була погашена. Крім того, заборгованість за вказаним виконавчим документом була погашена ще до

відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що державним виконавцем не було здійснено дій з примусового виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь стягувача суму боргу за виконавчим листом, отже у нього були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові від 09.03.2016 р. ВП №48913040 в редакції Постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про виправлення помилки від 07.10.2020 року, тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону № 1404-VІІІ.

З урахуванням викладених обставин справи та аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст.72-77, 242-246, 255, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (площа Повстання, буд. 7/8,м. Харків,61001, ) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення виконавчого збору від 09.03.2016 р. ВП №48913040 в редакції Постанови Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про виправлення помилки від 07.10.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (площа Повстання, буд. 7/8,м. Харків,61001, ) судові витрати зі сплати судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 16 грудня 2020 р.

Суддя Сагайдак В.В.