Справа № 420/3329/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3329/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року, прийняте у складі суду судді Єфіменка К.С. в місті Одеса по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просив суд зобов`язати Пенсійний фонд України в Одеській області призначити з 11 лютого 2020 року пенсію по інвалідності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інваліду III групи, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на те, що при вирішенні спору суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у зв`язку із призначенням інвалідності позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі Суворовського відділу обслуговування громадян щодо призначення йому пенсії у відповідності до положень ст. 30 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Апелянт стверджує, що 11 лютого 2020 року у Суворовському відділі обслуговування громадян ГУ ПФУ в Одеській області він отримав витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування - Індивідуальні відомості про застраховану особу за формою ОК-5, проте посадовими особами органу Пенсійного Фонду йому було роз`яснено, що на підставі отриманих відомостей неможливо нарахувати йому пенсію, оскільки замалий страховий стаж.

Апелянт вказує, що він намагався подати заяву про призначення та виплату йому пенсії, але в нього відмовилися її приймати, мотивуючи це недоречністю витрат свого робочого часу, оскільки його страховий стаж замалий та пенсію йому не призначать у будь-якому випадку, тому порекомендували звернутися до суду. Апелянт вважає, що при розгляді документів не було враховано період його навчання, робота на підприємствах та не врахована його діяльність як приватного підприємця. Крім того, апелянт вказує, що посадові особи відповідача відмовились приймати його заяву про призначення пенсії, водночас всупереч вимогам ч.2 ст. 77 КАС України, відповідачем не доведена правильність обчислення його страхового стажу.

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно відомостей трудової книжки НОМЕР_2 :

з 01 вересня 1989 року по 26 червня 1993 року позивач навчався в Одеському технікумі промислової автоматики по спеціальності «Обробка матеріалів на станках та автоматичних лініях» і отримав кваліфікацію «технік-технолог», диплом про закінчення повного курсу навчання від 28 червня 1993 року серії РТ№ 914492;

з 18 жовтня 1993 року по 01 лютого 1994 року позивач працював на Одеському заводі фрезерних станків ім. 0.М. Кірова;

з 10 лютого 1994 року по 26 квітня 1996 року позивач працював в малому підприємстві «Галатея-13»;

з 23 серпня 2002 року по 28 лютого 2005 року позивач працював Одеському державному медичному університеті.

з 01 березня 2004 року по 27 лютого 2017 року позивач був приватним підприємцем.

27 січня 2020 року ОСОБА_1 отримав ІІІ групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №722646.

В подальшому, 11 лютого 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі Суворовського відділу обслуговування громадян із особистим зверненням.

11 лютого 2020 року на звернення позивача Головним управлінням було надано індивідуальні відомості про застраховану особу за періоди, що наявні в Реєстрі, а саме з 2002 по 2017 роки. (Довідка форми ОК-5), що підтверджується відповідним аркушем Журналу реєстрації заяв громадян, яким видали довідку ОК-5, ОК-7.

В подальшому, 14.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про видачу виписки МСЕК для звернення до УСЗН, яке було надано позивачу 14.02.2020 року.

Вважаючи, що наявні правові підстави для зобов`язання відповідача призначити з 11 лютого 2020 року позивачу пенсію по інвалідності, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем не було порушено прав позивача, оскільки позивачем не було використано процедуру звернення для здійснення призначення пенсії, яка передбачена Порядком №22-1.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, порядок призначення пенсії врегульовано положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, та прийнята на його виконання Постанова правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Постанова №22-1).

Згідно положень ст. 30 Закону № 1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Вимогами ч.1 ст. 32 Закону № 1058-IV передбачено, що особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією, зокрема для осіб з інвалідністю II та III груп: від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

Водночас, порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії встановлено статтею 44 Закону № 1058-IV, зокрема заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Крім того, згідно положень п. 1.1 розділу І Постанови №22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно положень п. 1.7 розділу І Постанови №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви. Якщо поданих документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону.

Отже, чинним законодавством врегульовано порядок призначення пенсії, обов`язковою і першочерговою умовою якого є подання особою заяви про її призначення. Відповідно, орган, що призначає пенсію, може прийняти певне рішення щодо призначення чи відмови у призначенні пенсії лише після її надходження.

Водночас, як встановлено колегією суддів, жодних доказів звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії позивачем до суду не надано та матеріали справи доказів таких звернень не містять.

Так, 11 лютого 2020 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в особі Суворовського відділу обслуговування громадян із особистим зверненням.

11 лютого 2020 року на звернення позивача Головним управлінням було надано індивідуальні відомості про застраховану особу за періоди, що наявні в Реєстрі, а саме з 2002 по 2017 роки. (Довідка форми ОК-5), що підтверджується відповідним аркушем Журналу реєстрації заяв громадян, яким видали довідку ОК-5, ОК-7.

В подальшому, 14.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про видачу виписки МСЕК для звернення до УСЗН, яке було надано позивачу 14.02.2020 року.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що обов`язок проведення відповідачем призначення пенсії відповідно до Закону № 1058-IV виникає виключно у разі подання заявником належного документа, передбаченого Порядком №22-1, чого у межах даної справи судами не встановлено.

Колегія суддів приймає до уваги доводи апелянта, що він намагався подати заяву про призначення та виплату йому пенсії, але в нього відмовилися її приймати, мотивуючи це недоречністю витрат свого робочого часу, водночас жодні докази наведених позивачем обставин у матеріалах справи відсутні та сторонами не надані.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2020 року, з метою дотримання передбаченого ст.9 КАС України принципу офіційного з`ясування обставин справи, було витребувано від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області належним чином засвідчені копії усіх документів, які підтверджують факт звернення ОСОБА_1 11.02.2020 року до Суворовського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (копія заяви, відповідних аркушів журналу обліку тощо).

Водночас, з наданих відповідачем до суду копій документів не вбачається факт звернення позивача саме із заявою про призначення пенсії, подання якої прямо передбачено вимогами Закону № 1058-IV та Порядку №22-1.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що гарантованому у ч.2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч.1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, як вірно зазначено судом першої інстанції, оскільки відповідно до матеріалів справи, позивач у спірних правовідносинах звертався до відповідача з заявою в якій не просив призначити пенсію, то таке звернення не тягне наслідків у вигляді вирішення питання про призначення пенсії.

З огляду на викладене, доводи апелянта, що при розгляді документів не було враховано період його навчання, робота на підприємствах та не врахована його діяльність як приватного підприємця, а також відповідачем не доведена правильність обчислення його страхового стажу фактично є передчасними. Такі доводи можуть розглядатись судом виключно у випадку звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, якщо у призначенні пенсії буде відмовлено з підстав неврахування періодів трудової діяльності позивача.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець