Справа № 540/2984/20
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2984/20
16 год.15 хв.

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Морської Г.М.,

при секретарі: Кованій В.А.,

за участю: представника позивача - Кізими І.В.,

представника відповідача - Козлова А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ЛЕК-СТАР" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

встановив:

Приватне підприємство "ЛЕК-СТАР" (далі - позивач) звернулося до суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.09.2020 р. №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість 399047,00 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.09.2020 р. № про відмову позивачу у наданні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 386631,00 грн.

Ухвалою від 13.10.2020 р. відкрито загальне провадження у справі, підготовче судове засідання призначене на 09.11.2020 р.

Протокольною ухвалою від 09.11.2020 р. у підготовчому судовому засіданні оголошена перерва для надання представником відповідача розрахунку до 11.11.2020 р.

Ухвалою від 11.11.2020 р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті на 30.11.20 р.

Ухвалою від 30.11.2020р. розгляд справи відкладений за клопотанням представників позивача до 14.12.2020р.

У судовому засіданні 14.12.2020р. проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірні ППР прийняті за результатами позапланової виїзної перевірки позивача. Позивач вважає висновки перевірки необґрунтованими, а ППР, прийняті за її наслідками протиправними з огляду на наступне. Перевіркою встановлено, що до податкового кредиту серпня 2019 року позивачем включено податкову накладну по постачальнику ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест» - старе найменування) на загальну суму 133 828,80 грн., за якою не задекларовано податкові зобов`язання в сумі 133 828,80 грн. Позивач стверджує, що 14.08.2019 року Комісією ДФС №1253298/41510260 від 14.08.2019 прийнято рішення про реєстрацію податкової накладної №11 від 15.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, після чого позивач включив до складу податкового кредиту за звітний період за серпень 2019 року суму ПДВ у розмірі 133828,80 грн. Отже, висновок відповідача, що позивачем порушено п.44.1 ст.44, и.198.2 п.198.6 сг. 198, п.200.1 ст. 200 ПК України, за результатами якого підприємством нібито завищено суму податкового кредиту в серпні 2019 року на суму 133 829,00 грн. по постачальнику ГОВ «Магістральавто», є помилковим, оскільки відповідачем неправильно встановлено обставини та невірно застосовано норми податкового законодавства, що регулює дані відносини.

Також під час перевірки встановлено безпідставне включення до податкового кредиту в березні 2020 року ПДВ у сумі 243499,79 грн. та у травні 2020 року ПДВ у сумі 408349,30 грн. на підставі податкових накладних на придбання соняшника, які отримані від ПП «Єврокомершл Дистриб`юнш» за безтоварною операцією. Заперечуючи проти висновку податкового органу, позивач стверджує, що як вбачається з акту перевірки, зауваження щодо реальної передачі насіння соняшнику та відображення руху товару в податковому обліку виникли у контролюючого органу не до позивача та безпосереднього контрагента позивача, а до суб`єкта господарювання, з яким у підприємства взагалі відсутні будь-які взаємовідносини ФГ «ШМЕЛЬ», яке не є платником ПДВ. Відтак висновок податкового органу про нібито нереальність господарських операцій базується не на аналізі первинної документації/зустрічної звірки/ відповіді на запит, а на поверхневому аналізі звітності постачальника контрагента, яка навіть теоретично не може відображати в повному обсязі інформацію щодо діяльності не платника ПДВ.

Із вказаних підстав просить суд задовольнити позов повністю.

Відповідач надіслав суду відзив, у якому заперечив проти позову, мотивуючи тим, що під час проведення перевірки встановлено, що до податкового кредиту серпня 2019 року позивачем включено ПДВ по постачальнику ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест») податкова накладна №11 від 15.07.2019 на суму ПДВ 133 828,80 грн. Податкова накладна підлягає реєстрації на підставі Рішення Комісії ДФС №1253298/41510260 від 14.08.2019 про реєстрацію податкової накладної №11 від 15.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, але Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (133828,80 грн.) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця. Крім того, згідно рішенням Комісії регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165, від 04.02.2020 №9587 ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест») відповідає критеріям ризиковості платника податку. Згідно ІТС «Податковий блок» встановлено, що ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест») надано до податкового органу податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» (форма 1-ДФ) за 3 квартал 2019 року загальна чисельність працівників за основним місцем роботи становить 1 особа. Згідно ІТС «Податковий блок» ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест») (код 41510260) анульовано свідоцтво платника ПДВ 11.06.2020. Причина анулювання 22 - ненадання декларацій протягом року.

Також перевіркою встановлено, що позивач придбав у ПП «Єврокомершл Дистриб`юнш» насіння соняшника та включив до податкового кредиту в березні 2020 року ПДВ у сумі 243499,79 грн. та у травні 2020 року ПДВ у сумі 408349,30 грн. Із наданих ПП «Єврокомершл Дистриб`юнш» пояснень перевіркою встановлено, що постачальником даного товару було ФГ «ШМЕЛЬ» (директор ОСОБА_1 ). Останній звіт щодо найманих працівників підприємством надано за січень та лютий 2019 року з кількістю застрахованих осіб 1 особа. Земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 60.3907 га. до податкової декларації з плати за землю за 2019 рік ФГ «Шмель» (19228326) не задекларовано. ФГ «Шмель» в розрахунку 1-ДФ не декларовані взаємовідносини з орендодавцем з ознакою доходу «106» - надання майна в лізинг, оренду або суборенду. Звітність за формою №1 ДФ до органу ДПС за 2019 та 2020 роки не надавалася. Головним управлінням ДФС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі листом «Про надання інформації» від 31.08.2020 №828/7/21-97-04-02-03 було повідомлено, що директор ФГ «Шмель» громадянин ОСОБА_1 надав письмові пояснення, у ході яких повідомив, що з кінця 2019 року ніякого відношення до діяльності ФГ «Шмель» (код 19228326) не має, посаду директора вказаного підприємства не займає. З цього приводу ніяких договорів та інших первинних документів про постачання сільськогосподарської продукції, у т.ч. в адресу ПП «Єврокомершл Дистриб`юшн» (код 37353912), не укладав та не підписував. За податковою адресою ФГ «Шмель» останнє не знаходиться та про існування такого підприємства сусідні СПД не знають.

Із вказаних підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Головним управління ДПС у Херсонській області. Автономній Республіці Крим та м. Севастополі проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПП «ЛЕК-СТАР» з питання законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість та достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку за травень 2020 року в сумі 490666 грн. (податкова декларація з податку на додану вартість від 19.06.2020 №).

За результатами вказаної перевірки складено акт №58/21-22-04-02-06/40440224 від 18.08.2020 року (далі акт перевірки), у висновках якого встановлено порушення:

-п.44.1 ст.44, п. 198.2 п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200 ПК України за результатами чого підприємством завищено суму податкового кредиту на 785 678 грн.

- абз. «б» 200.4 ст. 200 ПК України, що призвело до відмови в бюджетному відшкодуванні ПДВ по податковій декларації за травень 2020 року на суму 386 631 грн. та заниження суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) податкової декларації за травень 2020 року на суму 386 631 грн.

- п.44.1 ст.44, п.198.2 п.198.6 ст. 198, п.200.1 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) податкової декларації за травень 2020 року на 399 047 грн.

На підставі акта перевірки №58/21-22-04-02-06/40440224 від 18.08.2020 року Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі прийняті спірні ППР від 15.09.2020 року:

- №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додатку вартість на 399047 грн. за декларацією із ПДВ за травень 2020р.,

- № про відмову позивачу у наданні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 386631 грн. за травень 2020р.

Не погодившись із ППР, позивач звернувся до суду.

Суд витребував у відповідача розрахунок спірних ППР у розрізі порушень, встановлених актом перевірки (а.с. 195 197), із якого слідує:

- на прийняття спірного ППР № про відмову позивачу у наданні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 386631 грн. за травень 2020р. вплинуло порушення абз. «б» п. 200.4 ст. 200 ПК Укураїни, а саме: в додатку 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» в податковій декларації з ПДВ за квітень 2020 року відсутній залишок, в т.ч. по постачальнику ПСП «ЗЕНІТ» (і.п.н. 31322180X174) в сумі 386630,50 грн.

- на прийняття спірного ППР №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додатку вартість на 399047 грн. за декларацією із ПДВ за травень 2020р. вплинули порушення п. 44.1 ст. 44, п. 198.2 ст. 198 ПК України, а саме: безпідставне включення до податкового кредиту березня 243499,79 грн. та травня 408349,3 грн. 2020р. ПДВ по податковим накладним, отриманим від ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» за безтоварною операцією та безпідставне включення до податкового кредиту серпня 2019р. ПДВ у сумі 133828,8 грн. за податковою накладною ТОВ «Магістральавто», яка відсутня у ЄДРПН.

Щодо правомірності ППР № про відмову позивачу у наданні бюджетного відшкодування ПДВ на суму 386631 грн. за травень 2020р., суд зазначає наступне.

В акті перевірки на ст. 18 зазначено «…Проведеною перевіркою відображеного показника в рядку 10.1 податковій декларації за квітень 2020 року в сумі 3 069 494 грн., крім того ПДВ 613 899 грн. на підставі рахунків, податкових та видаткових накладних, актів виконаних робіт, платіжних доручень та реєстру отриманих та виданих податкових накладних встановлено, що основними постачальниками в перевіряємому періоді були: ПСП «Зеніт» (код 31322187) код органу ДПС за основним місцем обліку 817 ГУ ДПС у Запорізькій області (Приморський район), основний вид діяльності: 01.11-вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Придбано насіння соняшника в кількості 299,893 т. на загальну суму 2 319 783.0 грн. в т.ч. Г1ДВ 386 630.51 грн згідно договору №10 від 10.04.2020 року. Поставка «Товару» виконується за рахунок «Покупця» за адресою Запорізька область м. Приморськ вулиця Зарічна. Включено до податкового кредиту квітня 2020 року ПДВ в сумі 386 630,51 грн…».

На ст.. 22 акту перевірки зазначено: «… На порушення абз. «б» п. 200.4 ст.200 Кодексу призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ у травні 2020 року на 386 630,0 грн., а саме в додатку 2 «Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» в податковій декларації за квітень 2020 року відсутній залишок, в т.ч. по постачальнику ПСП «ЗЕНІТ» (і.п.н. НОМЕР_1 ) в сумі 386 630,50 грн…».

Позивач у позовній заяві та під час розгляду справи не навів жодного аргументу про не визнання даного порушення.

Натомість представник відповідача стверджував про встановлення завищення суми бюджетного відшкодування за травень 2020р. у сумі 386631,0 грн., оскільки у податковій декларації за попередній звітний період квітень 2020р. відсутній залишок суми від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За таких обставин суд вважає правомірним зменшення бюджетного відшкодування позивачу за травень 2020р. на суму 386631,0 грн. та відмовляє у задоволенні позову у цій частині.

Щодо спірного ППР №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додатку вартість на 399047 грн. за декларацією із ПДВ за травень 2020р., суд зазначає наступне.

На ст. 9 10 акту перевірки зазначено: «…3.14.3 В ході проведення перевірки виявлено серед постачальників суб`єктів господарювання, які надали податковий кредит і не задекларували податкові зобов`язання, так до податкового кредиту серпня 2019 року включено податкову накладну по постачальнику ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест») (код 41510260) на загальну суму 133 828,80 грн. Станом на дату початку перевірки рахується розбіжність ТОВ «Магістральавто» (і.п.н. НОМЕР_2 ) не задекларовано податкові зобов`язання в сумі 133828,80 грн.

3.14.4. Станом на дату складання матеріалів перевірки згідно звітної форми «Детальна інформація по платнику ПДВ щодо результатів автоматизованого співставлення податкового кредиту та податкових зобов`язань в розрізі контрагентів на рівні ДПА України» ПП «ЛЕК-СТАР» рахуються розбіжності 2 категорії за липень 2019 року по постачальнику ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест»)(код 41510260) на загальну суму 133828,80 грн. Аналізом результатів опрацювання податкових декларацій за звітні (податкові) періоди, за наслідками яких виникло від`ємне значення, яке заявлене до відшкодування до періоду, у якому заявлено бюджетне відшкодування ПДВ, встановлено:

- до податкового кредиту серпня 2019 року включено ПДВ по постачальнику ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест») (і.п.н. 91) податкова накладна № 11 від 15.07.2019 на суму ПДВ 133 828,80 грн. Податкова накладна підлягає реєстрації на підставі Рішення Комісії ДФС № 1253298/41510260 від 14.08.2019 про реєстрацію податкової накладної X" 11 від 15.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, але Документ не може бути прийнятий - сума ПДВ в документі (133 828,80 грн.) не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ продавця. На порушення п. 198.6 ст. 198 Кодексу за результатами чого підприємством завищено суму податкового кредиту та суму від`ємного значення за серпень 2019 року на 133 828,80 грн…».

Тобто підставою для висновку про завищення позивачем податкового кредиту серпня 2019 року на 133 828,80 грн. за господарською операцією із ТОВ «Магістральавто» (ТОВ «Хімпродукт інвест») стало недекларування останнім зобов`язань із ПДВ за цією операцією та недоліки у реєстрації податкової накладної контрагентом позивача.

Судом встановлено, що між ТОВ «Хімпродукт інвест» та ПП «ЛЕК-СТАР» укладений договір поставки №05072019-1 від 05.07.2019 року (а.с. 30 34).

На виконання умов даного договору позивач придбав у ТОВ «Хімпродукт інвест» Н-ГЕКСАН, що використовується для виробництва олії, у кількості 16800 кг на загальну суму 802 972,80 грн.. в тому числі ПДВ - 133 828.80 грн, що підтверджується видатковою накладною № 133 від 24.07.2019р. (а.с. 35).

Контрагентом складена податкова накладна №11 від 15.07.2019 на суму ПДВ 133828,80 грн. (а.с. 36).

05.08.2019 року ТОВ «Хімпродукт інвест» отримало квитанцію про зупинення реєстрації цієї податкової накладної/розрахунку коригування (а.с. 37).

14.08.2019 року Комісією ДФС №1253298/41510260 від 14.08.2019 прийняте рішення про реєстрацію податкової накладної №11 від 15.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, після чого позивач включив до складу податкового кредиту за звітний період за серпень 2019 року суму ПДВ у розмірі 133 828,80 грн. (а.с. 38).

Позивач стверджує, що факт прийняття рішення комісією про реєстрацію ПН є підставою для включення ПДВ до податкового кредиту, відповідач заперечуючи зазначив, що дана податкова накладна не була зареєстрована в ЄДР через відсутність необхідного ліміту коштів на рахунку ПДВ продавця.

Надаючи оцінку позиція сторін, суд відмічає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України в редакції, що була чинною на момент їх виникнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 198.3 статті 198 ПК встановлює, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Відтак ПК України пов`язує право платника на включення до податкового кредиту сум ПДВ на підставі податкових накладних виключно із фактом реєстрації таких ПН в Єдиному державному реєстрі ПН, а не із прийняттям рішення комісією ДФС.

Суд відмічає, що таке рішення є підставою для реєстрації ПН і причиною для звернення особи, яка виписала таку ПН до відповідного органу про виконання його рішення.

Проте наявність самого рішення без факту реєстрації ПН в ЄДР не може бути підставою для формування покупцем податкового кредиту на підставі цієї податкової накладної.

За таких обставин суд вважає правомірним висновок податкового органу у цій частині.

Також у п. 3.14.4 акта перевірки відповідач зазначає, що до податкового кредиту в березні 2020 року включено ПДВ у сумі 243499,79 грн. та у травні 2020 року ПДВ у сумі 408349,30 грн. на підставі податкових накладних на придбання соняшника, які отримані від ПП «Єврокомершл Дистриб`юнш» (код 37353912). На думку контролюючого органу, в порушення п.44.1 ст. 44, п. 198.2 ст. 198 ПК України підприємством завищено суму податкового кредиту та суму від`ємного значення березні 2020 року у сумі ПДВ 243 499,79 грн., травня 2020 року у сумі ПДВ 408 349,30 грн.

З метою забезпечення сировиною власних технологічних потужностей з виробництва олії за договором поставки товару №170318 від 17.03.2018 року ПП «ЛЕК-СТАР» придбало насіння соняшника у ПП «Єврокомершл Дистриб`юшн».

Згідно договору №02/03-1 про поставку сільськогосподарської продукції від 02.03.2020 Продавець (ПП «Єврокомершл Дистриб`юшн») зобов`язується передати у власність Покупцеві (ПП «ЛЕК-СТАР») продукцію а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити цю продукцію. Місцем передавання продукції Продавцем є склад Покупця. Згідно п.7.2. Продавець є платником податку на прибуток підприємств на загальних умовах.

На виконання умов договору ПП «ЛЕК - СТАР» протягом березня, травня 2020 року придбало соняшник на загальну суму 1460998,75 грн. в березні 2020 року у тому числі ПДВ 243 499,79 грн., та у травні 2020 року на загальну суму 2450095,82 грн. у тому числі ПДВ 408 349,30 грн.

Придбання підтверджене видатковими та податковими накладними, перелік яких вказаний на ст. 11 акту перевірки.

Оплата проведена у безготівковому порядку, що не заперечується відповідачем.

У бухгалтерському обліку придбання відображено бухгалтерськими проводками: Дт 631 Кт 311 Дт 201 Кт 631 Дт 641 Кт 631

Перевезення здійснювалось згідно ТТН в яких відправник є ФГ «Шмель», вантажоодержувач ПП «Єврокомершл Дистриб`юшн» для ПП «ЛЕК-СТАР».

Відповідач у акті перевірки стверджує (ст. 13 16 акту перевірки): «… перевізниками насіння соняшника є ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , водії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 … Згідно баз даних ДПС ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» протягом 2020 року до контролюючого органу в Податковому розрахунку сум про доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) доходи з ознакою «157» дохід, виплачений самозайнятій особі по вищезазначеним перевізниках не декларувався, що вказа на відсутність взаємовідносин з даними перевізниками. Також, відправником ФГ «Шмель» в розрахунку 1-ДФ взаємовідносини з вказаними перевізниками з ознакою доходу «157» - дохід, виплачений самозайнятій особі не задекларовано. Зазначене вказує на відсутність факту поставки насіння соняшнику.

Згідно договору №02/03-1 про поставку сільськогосподарської продукції від 02.03.2020 року ФГ «Шмель» (19228326 м. Херсон вулиця Патона буд 4 оф.306) надалі «Продавець» в особі директора Сарана В.В. та ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» (код 37353912 м. Херсон вулиця Петренко 18 оф. 409) надалі «Покупець» в особі директора Коча Р.М. уклали цей договір на закупівлю сільськогосподарської продукції.

… Останній звіт щодо найманих працівників підприємством надано за січень та лютий 2019 року з кількістю застрахованих осіб 1 особа. Звітність за формою №1 ДФ до органу ДПС не надавалася. … Згідно податкової декларації з плати за землю за 2019 рік ФГ «Шмель» (19228326) площа земельної ділянки складає 14.0 га. (реєстраційний №41232 від 19.02.2019). … за ФГ «Шмель» (19228326) обліковуються земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за адресою: Херсонська обл., Бериславський район, с/рада Качкарівська загальною площею 60.3907 га. Земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 60,3907 га. до податкової декларації з плати за землю за 2019 рік ФГ «Шмель» (19228326) не задекларовано.

… Тобто первинні документи, товарно-транспортні та податкові накладні, складенні від ФГ «Шмель» (19228326), заперечують свою причетність до ведення фінансово господарської діяльності, а в подальшому від ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» (код 37353912) до ПП «ЛЕК-СТАР» (код 40440224), не уможливлюють підтвердити фактичне здійснення господарської операції.

… Таким чином, у зв`язку з відсутністю трудових та матеріальних ресурсів у ФГ «ІІІмель» (19228326), не можливо підтвердити реальність переміщення насіння соняшника від постачальника ФГ «Шмель» (19228326) до ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» (код 37353912) на адресу ПП «ЛЕК-СТАР» (код 40440224) в березні та травні 2020 року, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ внаслідок порушення ПП «ЛЕК-СТАР» (код 40440224) вимог п. 198.2 ст. 198 Кодексу…» (а.с. 166-167).

Враховуючи наведене податковий орган приходить до висновку, що ПП «ЛЕК-СТАР» використовувало лише документальне оформлення господарських операцій без фактичного їх здійснення від «контрагента-постачальника» та безпідставно сформувало податковий кредит з ПДВ в березні 2020 року у сумі 243 499,79 грн. та у травні 2020 року на загальну суму ПДВ 408 349,30 грн., дійсне джерело походження якого невідоме.

Суд не погоджується із таким висновком податкового органу з огляду на наступне.

Як вбачається з акту перевірки, зауваження щодо реальної передачі насіння соняшнику та відображення руху товару в податковому обліку виникли у контролюючого органу не до позивача та безпосереднього контрагента позивача, а до суб`єкта господарювання, з яким у ПП «ЛЕК-СТАР» відсутні будь-які взаємовідносини.

На підставі цього відповідач звернувся до контрагента позивача та отримав інформацію про ланцюг постачання. Далі в акті перевірки відповідач аналізує вже податкову інформацію щодо постачальника контрагента.

Суд зауважує, що акт перевірки не містить жодної інформації про вчинення податковим органом дій для з`ясування дійсних обставин діяльності постачальника контрагента. Тобто, висновки податкового органу базуються на податковій інформації, яка не відображає в повному обсязі інформацію про фінансово-господарську діяльність суб`єкта господарювання.

Верховний Суд в рішенні від 02.04.2020 по справі № 160/93/19 дійшов висновку, що «… будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, в тому числі і отримана з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону…».

Аналогічне рішення ухвалив Верховний Суд 04.06.2020 року по справі №340/422/19.

Фактично висновок податкового органу про нереальність господарських операцій базується не на аналізі первинної документації /зустрічної звірки/ відповіді на запит, а на поверхневому аналізі звітності постачальника контрагента, який не є платником ПДВ

Із досліджених судом документів та аналізу відзиву слідує, що фактично контролюючим органом не встановлено жодних недоліків первинної бухгалтерської документації позивача або її невідповідність вимогам чинного законодавства. Безтоварність господарських операцій між позивачем та його контрагентом-постачальником контролюючий орган обґрунтовує неможливістю встановити факт придбання товару постачальником позивача ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» у його контрагента ФГ «Шмель», його подальшого переміщення до позивача.

Судом встановлено, що ПП «ЛЕК-СТАР» отримало придбане насіння соняшника, що підтверджується відповідними видатковими накладними та ТТН і на власних виробничих потужностях здійснило переробку придбаного насіння соняшника.

Продукт переробки - олія соняшникова та шрот.

Олія соняшникова рафінована дезодорована виморожена марки ТМ «ЛЕКІ» розфасована в тару та відчужена контрагентам за відповідними контрактами:

- договір поставки №20/1-20 від 01.04.2020 року, що укладений з ПП «ЄВРОКОМ ПЛЮС»;

- договір поставки №17081 від 15.05.2020 року, що укладений з ТОВ «АГРАРНА КОРПАНІ «ЛАН»;

- контракт №137 від 18.03.2020 року, що укладений з ALTAY-Enviromental Exchange, Lda.

Шрот соняшниковий у кількості 49,11 тон відчужено за договором №01/02/20 від 26.02.2020 року ТОВ «ТД КОРМА УКРАЇНИ», та 110+/- тон відчужено за контрактом №8РМ від 30.03.2020 року контрагенту UАВ «Gгаnvега».

Тобто судом встановлені реальні зміни майнового стану позивача за результатами господарської операції із поставки товару ПП «Єврокомершл дистриб`юшн», а саме: надходження товару від ПП «Єврокомершл дистриб`юшн», його переробку, що підтверджується виробничими звітами та подальшу реалізацію виготовленої продукції. Факт списання коштів із рахунку позивача в оплату придбаного товару та отримання доходу від реалізації виготовленої продукції відповідачем не оспорюється.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондується з нормами Податкового кодексу України та неодноразово наголошувалась у постановах Верховного Суду як необхідна ознака здійснення господарської діяльності.

Отже, висновки відповідача про неправомірність формування позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість у господарських взаємовідносинах з ПП «Єврокомершл Дистриб`юшн», обґрунтовані відсутністю реального характеру операцій, є такими, що не відповідають дійсності з огляду на те, що рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків, що відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що підтверджується належним чином оформленими документами первинного та податкового обліку.

Відповідно до підпункту 1 пункту 180.1 статті 180 ПК України, для цілей оподаткування податком на додану вартість платником податку є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.

Пунктом 200.1 статті 200 розділу V цього Кодексу встановлено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При цьому, згідно з приписами підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковим кредитом є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 200.2 статті 200 Податкового кодексу України передбачено, що при позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу.

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Об`єктом оподаткування, згідно ст.185 ПК України є операції платників податку, зокрема, з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Порядок формування податкового кредиту з податку на додану вартість визначено статтею 198 Податкового кодексу України, згідно з якою право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається: дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/ послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України на час вчинення спірних операцій та видачі податкової накладної).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

В силу положень пункту 198.6 статті 198 ПКУ не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг (пункт 201.4 статті 201 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Аналіз положень податкового законодавства дозволяє дійти висновку, що право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за наявності сукупності таких елементів: (1) наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник ПДВ); (2) фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; (3) наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; (4) документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які зазвичай супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; (5) наявності у покупця належним чином складеної та зареєстрованої податкової накладної (має усі обов`язкові реквізити).

Усі зазначені вимоги ПКУ позивачем виконані.

Таким чином, дослідивши надані сторонами письмові докази судом встановлено, факти придбання товару та оплати його вартості підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності.

Обов`язок доведення правомірності свого рішення, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України покладений на суб`єкта владних повноважень, разом з тим відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження своїх припущень, викладених в акті перевірки щодо нереальності господарської операції, що відбулась між позивачем та контрагентом ПП «Єврокомершл дистриб`юшн», натомість позивачем спростовані доводи податкового органу про безтоварність даної господарської операції.

Суд зауважує, що недоліки господарської операції між ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» та його контрагентом ФГ «Шмель», які, на думку податкового органу мають місце, повинні впливати виключно на податкову відповідальність саме цих СПД, та не мають жодного відношення до позивача.

Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, судом встановлено рух товарів та коштів, тобто зміни у майновому стані позивача.

Суд звертає увагу на те, що податковим органом при проведенні перевірки не досліджувався подальший рух товарів, які були предметом договору, укладений між позивачем та ПП «Єврокомершл дистриб`юшн».

При вирішенні даної справи суд виходить із презумпції сумлінності платників податків та інших учасників правовідносин в економічній сфері. У зв`язку із цим презюмується, що дії платника податків, які мають своїм результатом одержання певної податкової вигоди у спосіб повернення (заліку) або відшкодування податку з бюджету, є економічно виправданими, якщо таким платником податків під час декларування власних податкових зобов`язань перед бюджетом дотримано вимоги податкового законодавства України.

За недоведеності відповідачем факту відсутності господарських взаємовідносин між позивачем та його контрагентом з приводу реалізації товару, висновки податкового органу є безпідставними.

Таким чином, суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності встановив, що факт придбання, переробки та подальшої реалізації позивачем товарів, оплати їх вартості, що підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку та податковій звітності позивача, право на формування податкового кредиту від ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» є правомірним.

Відтак суд вважає протиправним висновок податкового органу у цій частині.

Із наданого відповідачем розрахунку ППР № слідує, що дане ППР обраховано наступним чином 399047 (651849 грн ПДВ за операцією від ПП «Єврокомершл дистриб`юшн» + 133828,8 грн. ПДВ за операцією із ТОВ «Магістральавто» - 386631 грн. відмовлено у бюджетному відшкодуванні.

За результатом судового розгляду суд вважає правомірним висновок суду про завищення ПДВ у травні 2020р. на 133828,8 грн. ПДВ за операцією із ТОВ «Магістральавто» та безпідставним висновок податкового органу про завищення ПДВ на 651849 грн ПДВ за операцією від ПП «Єврокомершл дистриб`юшн», відтак за вказаним розрахунком у позивача відсутнє завищене від`ємне значення ПДВ за травень 2020р., у зв`язку із чим суд повністю скасовує ППР № .

За таких обставин позовні вимоги в частині підлягає задоволенню.

Згідно положень ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст.134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст.134 КАС України).

Позивач у позовній заяві зазначив, що орієнтовний розмір витрат на правничу допомогу складає 20000,0 грн, проте не надав жодних доказів на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу, як наслідок суд не має можливості встановити їх розмір.

Частиною 3 статті 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 9, 12, 19, 161- 163, 167 КАС України, суд-

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.09.2020 року № яким приватному підприємству "ЛЕК-СТАР" зменшено розмір від`ємного значення ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 399047 грн. за травень 2020 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь приватного підприємства "ЛЕК-СТАР" (; 75032, Херсонська область, Білозерський район, с.Дар`ївка, вул.Соборна, 187) судовий збір в сумі 5985 (п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) грн. 70 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73003, м. Херсон, просп. Ушакова, 75).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 15 грудня 2020 р.

Суддя Г.М. Морська

кат. 111030300