Справа № 640/18463/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

16 грудня 2020 року м. Київ № 640/18463/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Добрянської Я.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про розподіл судових витрат у справі

за позовомПублічного акціонерного товариства "Вітаміни"
доКиївської митниці Держмитслужби України
провизнання протиправними та скасування рішення про визначення коду товару та картки відмови у митному оформленні
У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "ВІТАМІНИ" з позовом до Київської міської митниці ДФС в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару 09.08.2019р. № KT-UA-2019 та картку відмови № UA100050/2019/00062.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.2020р адміністративний позов Публічного акціонерного товариства "ВІТАМІНИ" задоволено повністю.

До суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначив, що

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За приписами ч. ч. 2-4 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розлядаючи зазначену заяву, суд зазначає слідуюче.

Із матеріалів справи убачається, що між Публічним акціонерним товариством "ВІТАМІНИ" та адвокатом Ялі Костянтином Анатолійовичем укладено договір про надання юридичних послуг від 12.08.2019р, за наслідками виконання якого складено акт приймання-передачі юридичних послуг від 13.10.2020р, яким підтверджується отримання позивачем послуг, що стосуються предмета позову на загальну суму 10000,00 грн., які сплачені відповідно до платіжного доручення № 10207 від 13.10.2020р, копію свідоцтва про право на заняття адвокатської діяльністю.

З приводу даного питання відповідач до суду обґрунтування неспівмірності заявлених витрат не надав.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.09.20р. у справі № 640/18463/20 позов задоволено повністю.

19.10.2020р. від позивача до суду подано клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.12.2019р. призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Проаналізувавши матеріали справи та подане клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Учасники справи, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі можуть оскаржити судове рішення щодо судових витрат, якщо це стосується їхніх інтересів.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

За правилами ч. 7 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно із ч. 9 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинились.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Також, суд зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI ).

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що позивач просив суд розподілити судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн., які були фактично сплачені.

На підтвердження наявності у відповідача витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача надано копії таких документів: Договір про надання правової допомоги від 12.08.2019р. акт приймання - передачі юридичних послуг від 13.10.20р., який є звітом про деталізований обсяг наданих послуг до Договору від 12.08.2019р. , платіжне доручення від 13.10.20р. №10207 на суму 10 000,00 грн., витяг з Реєстру адвокатів, докази направлення клопотання відповідачу.

Згідно документів, долучених до клопотання про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, акт приймання - передачі юридичних послуг від 13.10.20р., який є звітом про деталізований обсяг наданих послуг до Договору від 12.08.2019р. , платіжне доручення від 13.10.20р. №10207 на суму 10 000,00 грн.,, вбачається, що витрати на правничу допомогу в сумі 10 000 грн. включали в себе:

- вивчення митних документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваних рішень (2 год.);

- вивчення судової практики (1,5 год.);

- складання позовної заяви з підготовкою додатків та консультування щодо подачі позовної заяви (3,5 год.);

- сладання відповіді на відзив з пошуком з класифікаційних рішень на які посилається відповідач на іноземних веб- ресурсах та консультацій з питання подачі відзиву на відзив (3,5 год.).

Дослідивши зазначені документи судом встановлено, що вони містять детальний опис робіт (послуг), наданих адвокатом.

Разом з тим, надання детального описку робіт (послуг), а також доказів сплати обумовленої договором вартості таких робіт не є достатніми підставами для розподілу судових витрат на правничу допомогу адвоката між сторонами.

Також суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 826/7806/17, щодо застосування ст. 134 КАС України. У вказаному судовому рішенні зазначено, що аналіз положень ст. 134 КАС України дає підстави для висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме: у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, дійшов висновку, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. В інших справах "Ботацці проти Італії", "Іатрідіс проти Греції", у текстах своїх рішень у даних справах Європейський суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Згідно п. 3.1, 3.2 розділу 3 договору про надання правової допомоги від 12.08.2019р., за надання правової допомоги замовник сплачує адвокату винагороду з розрахунку 1000,00 грн. за одну годину роботи. Робота оплачується адвокату за умови прийняття рішення судом на користь позивача.

При цьому в тексті договору розрахунок та обґрунтування заявленого розміру оплати адвокату не наведені.

За даними звіту про деталізований обсяг наданих послуг загалом на надання професійної правничої допомоги виконавцем - адвокатами було витрачено часу в обсязі 8 год. Так само в текстах акта - звіту розрахунок вартості наданих послуг відсутній.

Дослідивши та проаналізувавши надані відповідачем копії документів на підтвердження обґрунтованості розміру понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір витрат на оплату гонорару Адвокатського об`єднання, яке, в особі адвокатів у заявленому розмірі 56 500,0 грн. не є співмірним із складністю справи, фактично витраченим часом на виконання адвокатом робіт (наданих послуг) за наведеним у звіті переліком.

Суд не можу погодитись з вищевикладеним, з огляду на таке.

Так, зокрема, у акті- звіті зазначено:

- вивчення судової практики затрачено із аналогічних спорів 1,5 год., однак до матеріалів справи таких рішень не долучено.

- складання відповіді на відзив з пошуком з класифікаційних рішень на які посилається відповідач на іноземних веб- ресурсах та консультацій з питання подачі відзиву на відзив (3,5 год.), однак відповідь на відзив по суті відзиву вміщається на 0,5 аркуша, без долучення підтверджуючих доказів.

Таким чином, затрачений адвокатом час зазначений у звіті не є співмірним.

А тому витрати 1,5 год. на вивчення судової практики затрачено із аналогічних спорів та складання відповіді на відзив з пошуком з класифікаційних рішень на які посилається відповідач на іноземних веб- ресурсах та консультацій з питання подачі відзиву на відзив (3,5 год.) є необґрунтованими, за умови, що на написання відзиву (підготовка проекту, надсилання, погодження, подання тощо) який фактично є основою правової позиції відповідача у справі.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що позивачем не надано обґрунтованого розрахунку вартості 1 години конкретної наданої ним роботи (послуги), суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання та стягнення на користь позивача 6 500,00 грн.

Керуючись ст. 132, 134, 139, 143, 252 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Клопотання позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 640/ 18463/19 задовольнити частково.

2. Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "ВІТАМІНИ" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6 500,0 грн. ( шість тисяч п"ятсот гривень, 00 копійок) грн. за рахунок бюджетних асигнувань Київської міської митниці ДФС (03124, м. Київ, б-р Вацлава Гавела, буд. 8-А, )

3. В іншій частині клопотання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 255 КАС України та може бути оскаржено за правилами встановленими статтями 293, 295-297 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська