Справа № 280/8397/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

08 грудня 2020 року Справа № 280/8397/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Киева Клітченко Оксани Анатоліївни (02002 м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4 корпус А, офіс 35-А), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (01033, м. Київ, вулСаксаганського, 14, офіс 301, ) про визнання протиправною і скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Киева Клітченко Оксани Анатоліївни (далі відповідач), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (далі третя особа) відповідно до якої позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2020 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни у виконавчому провадженні № 63249836.

Ухвалою суду від 23.11.2020 позовну заяву призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 01.12.2020 без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали.

Станом на 01.12.2020 від відповідача на адресу суду відзив не надходив, відомості щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи на дату проведення судового засідання відсутні.

Протокольною ухвалою суду від 01.12.2020 розгляд справи відкладено на 03.12.2020.

03.12.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов.

Ухвалою суду від 03.12.2020 розгляд справи відкладено на 08.12.2020 з метою надання позивачу часу для подання заперечень на відзив.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що місця проживання, реєстрації, доходів та майна на території м. Києва позивач не є і не мав на час відкриття виконавчого провадження. Адреса, що вказана у виконавчому документі АДРЕСА_2 ніякого відношення до позивача не має. Крім того, зареєстрованого нерухомого та рухомого майна в м. Києві не має, не працює в м. Києві. Посилається на приписи ст. 1, 5, 22, 24, 25, 27 Закону України Про виконавче провадження, ст. 287 КАС України та просить суд визнати протиправними та скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2020.

Відповідач позовну заяву не визнав. У відзиві, який надійшов до суду 03 грудня 2020 року (вх. №58867) зазначає, що дії приватного виконавця були вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у виконавчому написі №27383 від 08.03.2020, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу вказано місце проживання боржника: АДРЕСА_2 , тобто виконавчим документом чітко встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. Більш того, в заяві про примусове виконання рішення стягувачем також зазначена інформація, що вказана у виконавчому написів. Зауважує, що чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій, спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, а тому не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання. Вказує, що приватним виконавцем було перевірено виконавчий документ на відповідність вимогам чинного законодавству України. На підставі вищенаведеного, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача 08.12.2020 подав клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач та третя особа у судове засідання також не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Пояснення від третьої особи на адресу суду не надходили.

За приписами частини 6 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем видано виконавчий напис за №27393 про стягнення з ОСОБА_1 , місце народження м. Запоріжжя, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації АДРЕСА_3 , місце проживання АДРЕСА_4 , фактичне місце роботи невідоме заборгованість за кредитним договором 001-07037-170114 від 17.01.2014 у розмірі 19085,78 грн.

07.10.2020 ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» звернулось до приватного виконавця Клітченко О.А. із заявою про примусове виконання рішення, в якій просило відкрити виконавче провадження за місцем проживання (перебування) боржника: АДРЕСА_4 , накласти арешт на грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах суми заборгованості, у випадках встановлення доходу боржника звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

08.10.2020 приватним виконавцем виконавого округу м. Київ Клітченко О.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63249836 щодо примусового виконання виконавчого напису №27393, виданого 08.09.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 19085.78 грн.

Вказана постанова направлена на адресу ОСОБА_1 за місцем реєстрації та місцем проживання, що зазначені у виконавчому документі, яку позивач отримала поштою 12.11.2020.

Вважаючи рішення відповідача про відкриття виконавчого провадження протиправним, позивач у межах строку, передбаченого ст.287 КАС України,звернулася із даним позовом до суду про його скасування.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), в контексті статті 1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VIII від 02.06.2016 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №1404-VIII) розуміють сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Частиною 1 статті 26 Закону №1404-VII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону №1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач, у відповідності до вимог частини 3 статті 26 ЗУ "Про виконавче провадження", має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

За приписами абзацу 1 частини 2 статті 48 Закону №1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Отже, примусове виконання рішень здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом №1404-VII випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Виконавчим округом приватного виконавця Клітченко О.А. є місто Київ. Тому, відповідач має право здійснювати дії щодо примусового виконання виконавчих написів нотаріуса, в тому числі і щодо відкриття виконавчого провадження, при умові що місце знаходження майна боржника або місцем реєстрації боржника є місто Київ.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додав виконавчий напис приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.СС. №;27393 від 08.09.2020, у якому вказано, що місце проживання боржника ОСОБА_1 АДРЕСА_4 , а місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Крім того, у відповідача наявний заява №001-07037-170114 про надання коштів у позику, за змістом якої зареєстрованим місцем проживання та фактичним місцем проживання позивача є АДРЕСА_5 ..

Отже, при відкритті виконавчого провадження інформація про місце реєстрації позивача була відома відповідачу.

Так, відповідно до копії паспорта паспорту НОМЕР_2 , виданого 01.02.2008 Жовтневим РВ УМВС України в Запорізькій області, місце проживання з 13.07.2002 позивача зареєстроване за адресою: є АДРЕСА_5 .

Оскільки зареєстроване місце проживання позивачки знаходиться поза межами виконавчого округу відповідача, у нього не було повноважень щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису №27393 від 08.09.2020.

Вказана у виконавчому написі №27393 від 08.09.2020 інформація про проживання боржника на час його вчинення у місті Києві не може слугувати достатньою підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання (перебування) боржника на час вчинення відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 5 статті 24 Закону №1404-VII у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Під час судового розгляду справи відповідач не надав доказів виконання ним вимог частини 5 статті 24 Закону №1404-VII щодо з`ясування з достовірних джерел інформації про місце проживання та наявність боржника у відповідному виконавчому окрузі.

Посилання відповідача на те, що Закон №1404-VIII не передбачає проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження, суд вважає необґрунтованими.

Так, згідно з пунктом 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIIІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Тобто, Законом №1404-VIIІ саме на виконавця покладено обов`язок встановити чи пред`явлено виконавчий документ за належним місцем виконанням, відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1404-VIIІ.

Таким чином, питання з`ясування місця проживання боржника та/або місця розташування його майна передує відкриттю виконавчого провадження та має вирішальне значення для вирішення питання про те чи дотримано порядок пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Інформація щодо місця проживання може бути встановлена різними шляхами, зокрема на підставі документів, які подані стягувачем разом із виконавчим документом.

Суд зазначає, що за приписами ч. 1 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово./

Відповідно до ч. 6 ст. 29 ЦК України фізична особа може мати кілька місць проживання.

За визначенням ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини; Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання (пункт 4 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 року № 207).

Згідно із п. 7 Правил реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України від 02.09.1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (частина 1 статті 39 цього Закону), зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5.

Важливо, що пп 5.1, 5.2 пункту 5 «Викладення виконавчого напису» глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій установлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість (підпункт 5.1). Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів (підпункт 5.2).

Матеріали виконавчого провадження та матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 на час відкриття виконавчого провадження має зареєстроване місце проживання або проживає у місті Києві.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1382-IV документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Суд приймає до уваги доводи представника позивача, що документи виконавчого провадження надіслані позивачу за адресою його проживання та реєстрації в місто Запоріжжя. Отже, приватному виконавцю було відомо місце проживання та реєстрації позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що у даному випадку (за наявності двох адрес, одна із яких знаходиться в іншому виконавчому окрузі), приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження без з`ясування питання дійсного місця проживання/перебування боржника, приватний виконавець свідомо не виключає можливості порушення ним приписів ч. 2 ст. 24 Закону № 1404-VIII.

В свою чергу, таке рішення не відповідає критерію законності, визначеному ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови не додержано вимоги статті 24 Закону №1404-VIIІ та без достатніх на те правових підстав, відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи або знаходження її майна, а в іншому виконавчому окрузі.

Враховуючи встановлені вище обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а відтак, постанова приватного виконавця Клітченко О.А. про відкриття виконавчого провадження №63249836 від 08.10.2020 є протиправною та підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За результатами розгляду адміністративної справи відповідачем не доведено правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в рамках виконавчого провадження №63249836.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 840,80 грн., що підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Киева Клітченко Оксани Анатоліївни (02002 м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 4 корпус А, офіс 35-А), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» (01033, м. Київ, вул.Саксаганського, 14, офіс 301, ) про визнання протиправною і скасування постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.10.2020 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни у виконавчому провадженні № 63249836.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за рахунок Приватного виконавця виконавчого округу міста Киева Клітченко Оксани Анатоліївни.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено 08.12.2020.

Суддя О.О. Артоуз