Справа № 640/19222/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Київ № 640/19222/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нік" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, кімн. 202, )
до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/16, )
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Нік" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, кімн. 202, ) (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ) (далі по тексту - відповідач), Головного управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/16, ), в якому просить:

- скасувати Рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмові в такій реєстрації від 29.10.2018 року №39566/31305795 та зобов`язати прийняти рішення про реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "НІК" податкової накладної порядковий номер 148 від 30.11.2017 року номер в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) - на загальну суму з податком на додану вартість в розмірі - 36 996,00 грн. (ПДВ - 6 166,00 грн.) відповідно.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року справу №640/19222/19 відкрито провадження у адміністративній справі та вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21 липня 2020 року справу №640/19222/19 залучено Головне управління ДПС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/16, ) до участі у справі у якості співвідповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що податковим органом у квитанції №1 не було зазначено конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладеної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної, а в рішенню від 29.10.2018 року №39566/31305795 про відмову у реєстрації податкової накладної взагалі не зазначено, які саме порушення і в яких саме наданих документах містяться недоліки, а також яких саме документів не вистачає чи яку іншу інформацію необхідно надати. Також позивач посилався на те, що ним відповідачу було направлено в електронному вигляді всі належним чином оформлені необхідні документи, які підтверджують здійснення операцій по спірній податковій накладній.

Представники відповідачів у відзиві на адміністративний позов стверджували, що позивачем не надано контролюючому органу необхідних документів та інформації. При цьому, відсутність можливості ідентифікації документів не дає можливості підтвердити реальність здійснення господарської операції позивача, згідно якої виписана спірна податкова накладна.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

29 жовтня 2018 року ТОВ "НІК" отримано Рішення Комісії з питань розгляду скарг за №39566/31305795/2, яким Позивачу відмовлено у задоволенні скарги та Рішення комісії контролюючого органу, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування від 09.10.2018 року №947649/31305795 про відмову в реєстрації податкової накладної порядковий номер 148 від 30.11.2017 року номер в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) - на загальну суму з податком на додану вартість в розмірі - 36 996,00 грн. (ПДВ - 6 166,00 грн.).

Рішення від 09.10.2018 року №947649/31305795 прийнято за результатами розгляду документів згідно Повідомлення № 75 від 05.10.2018 року щодо подачі документів на підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК та отримано позивачем.

14 грудня 2017 року ТОВ "НІК" було зареєстровану податкову накладну порядковий номер 148 від 30.11.2017 року номер в ЄРПН відповідно, - № на загальну суму з податком на додану вартість в розмірі - 36 996,00 грн. (ПДВ - 6 166,00 грн.) відповідно.

Підставою для реєстрації вказаної даної податкової накладної слугувало здійснення відвантаження товару покупцю ТОВ "ЕПІЦЕНТР К" на суму 36 996,00 грн. у тому числі ПДВ 20% за видатковою накладною №ЦБНК0001462 від 30.11.2017, згідно до умов Договору поставки від 01.04.2010 за №16613010.

14.12.2017 року Податкова накладна порядковий номер 148 від 30.11.2017 року була прийнята за номер в ЄРПН № та її реєстрація зупинена (Квитанція № 1 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Причиною зупинення ПН зазначено виявлені помилки: ".Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом б Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно УКТ ЗЕД:8502. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію."

Згідно вище вказаної видаткової накладної №ЦБНК0001462 від 30.11.2017 ТОВ "НІК" поставило ТОВ "ЕПІЦЕНТР К" товар, а саме: ""Дизельна електростанція DG 7500, 3ф, 6,5 кВт, автоматика", - у кількості 1 шт.

На підтвердження реальності здійснення вище вказаних операцій Товариством 05.10.2018 року було направлено документи (повідомлення № 75), зокрема: Податкова накладна №148 від 30.11.2017р.; Квитанція б/н про прийняття Податкової накладної №148 від 30.11.2017, номер в ЄРПН ; Видаткова накладна № ЦБНК0001462 від 30.11.2017 p.; Довіреність №6307 К-28 від 24.11.2017; Договір поставки №1661/30/10 від 01.04.2010р.; Митна декларація письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України ІМ 40 ДЕ від 22.11.2017.

01.04.2010 року між ТОВ "НІК" та ТОВ "ЕПІЦЕНТР К" було укладено Договір поставки №1661/30/10 від 01.04.2010р. предметом якого було постачання Товару у встановлені строки на умовах оплати за поставлений постачальником Товар після його реалізації споживачам. Саме тому, оплата за поставлений товар здійснюється відповідно до реалізації на підставі Договору загальними сумами, оплата за ВН №ЦБНК0001462 від 30.11.2017 поступила на рахунок ТОВ "НІК", так як поставлений товар був реалізований ТОВ "ЕПІЦЕНТР К" згідно Договору поставки №1661/30/10 від 01.04.2010р.

Відповідно до ст. 187 Податкового кодексу України, податкові зобов`язання з ПДВ виникають у постачальника на дату першої події в здійсненій операції. Першою подією в даному конкретному випадку є постачання Товару Покупцю, - ТОВ "ЕПІЦЕНТР К" під реалізацію.

Позивач, не погоджуючись з рішенням від 29.10.2018 року №39566/31305795/2 про відмову у реєстрації податкової накладної, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з відповідним позовом до суду, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 Податкового кодексу України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Пунктом 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з пунктом 15 цього Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Відповідно до пунктів 18 - 21 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (абзаци другий, третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).

Порядок та особливості оскарження рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлені в пункті 56.23 цієї статті.

Відповідно до положень підпунктів 56.23.1 - 56.23.3 пункту 56.23 Податкового кодексу України скарга на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; скарга на рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних розглядається протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Термін розгляду скарги не може бути продовженим.

Відповідно до пункту 1 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну.

За приписами пунктів 12, 13 вказаного Порядку за результатами розгляду скарги комісія приймає рішення щодо скарги за формою згідно з додатком 2, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

За результатами розгляду скарги комісія приймає одне з таких рішень:

задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін;

залишає скаргу без розгляду.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує на те, що відповідачами неправомірно відмовлено йому у реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 року №148, поданої для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Також зазначено, що позивач не відповідає жодному критерію ризиковості, водночас контролюючим органом не зазначено які саме порушення допущені позивачем, яких документів не вистачає чи які не відповідають встановленим вимогам.

Тобто, звертаючись до суду з даним адміністративним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач фактично не погоджується із рішенням про відмову у реєстрації податкової накладної від 30.11.2017 року № 148, яке прийняте комісією Головного управління ДПС у місті Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.10.2018 року №947649/31305795.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач в межах цієї адміністративної справи не оскаржує рішення від 09.10.2018 року №947649/31305795, а просить скасувати рішення Комісії з питань розгляду скарг Державної податкової служби України від 29.10.2018 року №39566/31305795/2, яке прийнято за результатами розгляду його скарги на рішення від 09.10.2018 року №947649/31305795.

Доказів оскарження зазначеного рішення від 09.10.2018 року №947649/31305795 про відмову у реєстрації податкових накладних №148 від 30.11.2017 року в судовому порядку позивачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем при прийнятті рішення від 29.10.2018 року №39566/31305795/2 за результатами розгляду скарги позивача дотримано порядок та строки розгляду, передбачені статтею 56 Податкового кодексу України.

Суд звертає увагу на ту обставину, що рішення, яке просить скасувати позивач, стосується лише відмови в задоволенні його скарги, тому не буде тягти за собою автоматичного скасування рішення від 09.10.2018 року №947649/31305795.

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм, право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Тобто, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Суд враховує, що запроваджені Податковим кодексом України способи оскарження рішень податкових органів - адміністративний та судовий - повною мірою дають можливість платнику податків захистити порушене право, при цьому за механізмом їх реалізації вони не є тотожними, доводи позивача, викладені у скарзі оцінюються судом під час розгляду справи, а не шляхом оцінки рішення прийнятого вищестоящими податковими органами за результатами адміністративного оскарження. Само по собі рішення, прийняте за результатами вирішення податкового спору у порядку досудового врегулювання, не створює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків.

Таким чином, правових підстав для задоволення позовних вимог немає, оскільки це рішення не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актом вирішення спору в досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для позивача, а визнання цього рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права.

Вказана правова позиція викладена Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 07 лютого 2020 року у справі №826/11086/18.

При цьому, суд звертає увагу, що належним способом захисту у даному випадку є звернення позивача до суду з позовними вимогами про визнання протиправним та скасування рішення комісії Головного управління ДПС у місті Києві про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 09.10.2018 року №947649/31305795 та, як наслідок, вжиття дій щодо реєстрації зазначеної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, оскільки позивачем обрано невірний спосіб захисту прав, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно, враховуючи те, що у задоволенні позову слід відмовити, судові витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Нік" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 34, кімн. 202, ) відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук