Справа № 420/2936/19
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 420/2936/19

адміністративне провадження № К/9901/27568/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі №420/2936/19 за адміністративним позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Теплопостачання міста Одеси» звернулось до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 16 травня 2018 року №, видане Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби та підписане уповноваженою особою начальником Одеського управління Офісу Великих платників податків Державної фіскальної служби, яким нараховано штраф у розмірі 3373081,50грн з мотивів безпідставності його прийняття.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Офіс великих платників податків Державної податкової служби 21 жовтня 2020 року звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду.

Одночасно відповідачем до касаційної скарги додано заяву про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) оскільки наведені відповідачем у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження причини пропуску такого строку визнані судом неповажними та встановлено заявнику строк на усунення недоліків, терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду обґрунтовану заяву про поновлення строку касаційного оскарження, вказавши підстави та надавши відповідні докази, що унеможливили своєчасне вчинення процесуальної дії зі звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою у строк визначений законом.

Вказану ухвалу Верховного Суду було вручено представнику заявника 12 листопада 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №538.

23 листопада 2020 року Офіс великих платників податків Державної податкової служби звернувся з заявою про поновлення строку на касаційне оскарження.

В обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження при зверненні з касаційною скаргою вдруге відбувся у зв`язку з неналежним фінансуванням контролюючого органу, оскільки при зверненні з касаційною скаргою вперше документ про сплату судового збору надано не було.

Крім того, податковий орган зазначає, що ним вживались заходи для сплати судового збору у даній справі, однак реалізація права на повторне звернення до суду касаційної інстанції з належним чином оформленою касаційною скаргою стала можливою лише з моменту сплати судового збору.

Офіс великих платників податків Державної податкової служби зазначає, що своєчасне подання касаційної скарги при первинному зверненні до суду касаційної інстанції, підтвердження своїми фактичними діями власний намір оскаржити судові рішення своєчасно та приведення касаційної скарги у відповідність до вимог КАС України (надання документа про сплату судового збору у розмір визначеному законом та зазначення підстав касаційного оскарження) є підставою для поновлення пропущеного строку та відкриття касаційного провадження.

На підтвердження наведеного податковий орган надав копію протоколу засідання комісії Одеського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби від 05 березня 2020 року та копію Доповідної записки Одеського управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби про сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі №420/2936/19.

Разом з тим, наведені відповідачем у заяві про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Повернення касаційної скарги (з причин неналежного її оформлення) не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну та не надає особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судових рішень.

При вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 329 КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Ухвалою Верховного Суду від 08 квітня 2020 року вперше подану касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України у зв`язку з тим, що в касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області вдруге 23 липня 2020 року подало касаційну скаргу у справі №420/2936/19 з пропуском встановленого КАС України строку касаційного оскарження судових рішень.

Враховуючи те, що встановлений строк касаційного оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року закінчився 04 квітня 2020 року, а також встановлений факт звернення відповідача до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою вперше без виконання процесуального обов`язку щодо сплати судового збору, для обґрунтування поважності пропуску строку касаційного оскарження податковому органу слід було надати докази регулярного та послідовного вчинення активних дій з метою виконання процесуального обов`язку зі сплати судового збору в розмірі визначеному законом.

Втім, належних доказів вчинення регулярних та послідовних дій для отримання фінансування щодо сплати судового збору з моменту виникнення права на апеляційне оскарження, а саме 05 березня 2020 року, податковим органом суду не надано.

Також, суд зазначає, що відповідачем не наведено обґрунтованих доводів та не надано належних і допустимих доказів на підтвердження наявності у останнього об`єктивних перешкод, які унеможливили реалізацію права на повторне звернення після постановлення Верховним Судом ухвали від 08 квітня 2020 року про повернення касаційної скарги до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в найкоротші строки. Наведені контролюючим органом обставини є виключно проблемою внутрішньої організації роботи суб`єкта владних повноважень

З урахуванням вищевикладеного, Суд не вбачає підстав для визнання, зазначених відповідачем у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Офісу великих платників податків Державної податкової служби у задоволенні заяви про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі №420/2936/19.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2020 року у справі №420/2936/19 за адміністративним позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Р.Ф. Ханова