Справа № 160/1493/20
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2020-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2020 року Справа № 160/1493/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представників позивача Порохняч М.О., Кузьменко В.С.
представника відповідача Кузьменко В.С.
представника третьої особи - 1 Малєєвої О.М.
07 лютого 2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА», в якому просить:
Адміністративний позов обґрунтовано тим, що проведеною перевіркою встановлені порушення, які в ході перевірки та у встановлений строк усунені не були, у зв`язку із чим, вжиття заявлених заходів реагування є повністю обґрунтованим, а подальша робота Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА» із виявленими порушеннями пожежної безпеки створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 року адміністративний позов залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху на усунення недоліків позовної заяви, зокрема, надання документу про сплату судового збору.
21.02.2020 року позивач повідомив суд про виконання вимог ухвали від 11.02.2020 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.02.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 30.03.2020 року.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Ухвалою суду від 10.03.2020 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спорт-Престиж».
18.03.2020 року відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що товариство не є власником будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, 1. Таким чином, позивач повинен був здійснити перевірку безпосередньо власника будівлі АТ КБ «ПриватБанк», оскільки ТОВ «АЛОНЗА» не має обов`язку із забезпечення пожежної безпеки ТРЦ «Приозерний». Крім того, зауважено, що повідомлення про проведення планової перевірки надійшло на адресу товариства вже після проведення такої перевірки. Також, зазначено, що позивачем усунено значну кількість порушень, виявлених під час перевірки, та деякі продовжують усуватися, що свідчить про добросовісність намірів відповідача, а решта порушень є незначними та такими, що не створюють очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
20.03.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА» звернулось до суду з зустрічним позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо проведення в період з 15.01.2020 року по 28.01.2020 року планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної пожежної безпеки відносно ТОВ «АЛОНЗА» щодо об`єкту будівлі, приміщення на території ТРЦ «ПРИОЗЕРНИЙ» за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, 1.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2020 року зустрічний позов прийнято до спільного провадження з первісним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спорт-Престиж», про застосування заходів реагування, та перейдено до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначає, що річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) на офіційному сайті ДСНС у Дніпропетровській області взагалі не було опубліковано. Повідомлення про проведення планової перевірки надійшло на адресу товариства вже після проведення такої перевірки 14.02.2020 року. Також, зазначено, що ТОВ «АЛОНЗА» не є власником будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, 1. Таким чином, позивач повинен був здійснити перевірку безпосередньо власника будівлі АТ КБ «ПриватБанк», оскільки ТОВ «АЛОНЗА» не має обов`язку із забезпечення пожежної безпеки ТРЦ «Приозерний». Даний факт підтверджується, зокрема, тим, що попередні перевірки даного об`єкту позивач за основним позовом здійснював щодо АТ КБ «ПриватБанк». Отже, ТОВ «АЛОНЗА» вважає, що перевірку проведено з порушенням порядку її проведення, встановленого Законом, у зв`язку з чим, дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо її проведення є неправомірними.
09.04.2020 року позивач за основним позовом надав відповідь на відзив, зазначивши, що на офіційному веб-сайті Державної служби України з надзвичайних ситуацій було оприлюднено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2020 рік. Крім того, на юридичну адресу суб`єкта господарювання було направлено повідомлення про проведення планової перевірки, направленого рекомендованим листом з повідомленням про вручення 27.12.2019 року. З боку ТОВ «АЛОНЗА» не було створено перешкод для здійснення планової перевірки, акт стосовно неможливості здійснення заходу державного нагляду (контролю) не складався. Зауваження або заперечення до проведеного планового заходу та складеного акту перевірки з боку ТОВ «АЛОНЗА» не надходили, також, в акті перевірки уповноважена особа власноручно відмітила дотримання Головним управлінням вимог Закону. Крім того, на адресу Головного управління не надходило жодних заяв та матеріалів щодо виконання протипожежних заходів, зазначених в позовній заяві та не було підстав для проведення позапланової перевірки з метою підтвердження усунення всіх порушень.
09.04.2020 року представник позивача за первісним позовом звернувся до суду з відзивом на зустрічний позов, в обгрунтування якого зазначає, що Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області дотримано вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час здійснення перевірки ТОВ «АЛОНЗА», яка тривала у період з 15.01.2020 року до 27.01.2020 року. На офіційному веб-сайті Державної служби України з надзвичайних ситуацій оприлюднено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2020 рік. На юридичну адресу суб`єкта господарювання було направлено повідомлення про проведення планової перевірки, направленого рекомендованим листом з повідомленням про вручення 27.12.2019 року. З боку ТОВ «АЛОНЗА» не було створено перешкод для здійснення планової перевірки, зауваження або заперечення до проведеного планового заходу та складеного акту перевірки з боку ТОВ «АЛОНЗА» не надходили. Порушення, зазначені в акті перевірки від 27.01.2020 року №134, свідчать про те, що відповідачем не було забезпечено безпеку об`єктів на належному рівні шляхом забезпечення системами запобігання, у тому числі організаційно-технічними заходами. Виявлені фактори пожежі, на думку Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, несуть реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей, що є достатньою підставою для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи об`єкту.
12.05.2020 року представником третьої особи АТ КБ «ПриватБанк» надані пояснення на позовну заяву, в яких назначено, що третя особа погоджується із зауваженнями відповідача щодо того, що при здійсненні планової перевірки ТОВ «АЛОНЗА» у період з 15.01.2020 року по 27.01.2020 року щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, мало місце порушення порядку її проведення. Крім того, зазначено, що між орендодавцем ТОВ «Місія-1» та ТОВ «АЛОНЗА» 31.03.2016 року укладено договір оренди нерухомого майна №4 щодо тимчасового платного користування (оренди) цілісного майнового комплексу торгівельно-розважального центру. 03.08.2016 року між ТОВ «АЛОНЗА» (орендар) та ПАТ КБ «ПриватБанк» (орендодавець) укладено додаткову угоду №4 до договору оренди від 31.03.2016 року, відповідно до якої ПАТ КБ «ПриватБанк» стає орендодавцем та набувачем всіх прав і обов`язків, визначених договором оренди, з моменту переходу до орендодавця прав власності на приміщення, що є об`єктом оренди. Право власності на об`єкт нерухомості за адресою по АДРЕСА_1 , за ПАТ КБ «Приватбанк» зареєстровано 02.08.2016 року. Також, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Спорт-Престиж» укладено договір оренди приміщення на 5 та 6 поверхах. Таким чином, вимога позивача про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта, до повного усунення порушень є незаконною, та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки акт перевірки від 27.01.2020 року №134 складений відносно ТОВ «АЛОНЗА», яке є орендарем частини вказаного цілісного майнового комплексу торгівельно-розважального центру, а перевірка проводилась щодо всього ТРЦ «Приозерний», власником якого є АТ КБ «ПриватБанк».
22.06.2020 року на адресу суду від представника відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що більшість порушень включені в акт безпідставно та фактично відсутні, частина ж порушень частково усунута.
08.07.2020 року до суду від позивача за первісним позовом надійшли заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, в яких останній висловив позицію, аналогічну викладеній ним в позовній заяві, та просив задовольнити позовні вимоги за первісним позовом у повному обсязі, відмовивши при цьому в задоволенні зустрічних позовних вимог.
04.08.2020 року до суду від відповідача за первісним позовом надійшли письмові пояснення, в яких викладені доводи, аналогічні викладеним у відзиві на позов, та у зустрічній позовній заяві, які просили задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні первісного позову.
Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні підтримав первісні позовні вимоги, просив задовольнити з підстав, викладених у позові, а також заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог.
Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні проти первісного позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні, зустрічну позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.
Представник третьої особи АТ БК «ПриватБанк» у судовому засіданні заперечував проти задоволення первісного позову, просив у його задовленні відмовити та задовольнити зустрічний позов.
Представник третьої особи ТОВ «Спорт-Престиж» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив.
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 15.01.2020 року по 27.01.2020 року, відповідно до вимог Кодексу цивільного захисту України, статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА» за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Боброва, 1.
- відсутній кабель з межею вогнестійкості до пристроїв керування СПЗ та насосів в насосній станції;
- захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку не виконується відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», а саме: не надано документи що входять до комплекту експлуатаційно-технічної документації на систему блискавкозахисту будівлі: приймальну документацію (акти прийняття в експлуатацію пристроїв блискавкозахисту разом з додатками: актами на приховані роботи і актами випробувань пристроїв блискавкозахисту і захисту від вторинних проявів блискавки і занесення високих потенціалів);
- захист будівлі від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку не виконується відповідно до вимог ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд», а саме: не надано паспорти блискавкозахисних пристроїв і паспорти заземлюючих пристроїв блискавкозахисту на будівлі та споруди;
- не дотримано протипожежну відстань між будинками (від будівлі торгівельного центру до будівлі магазину меблів);
- клас вогнестійкості проходок електричних кабелів та інженерного обладнання будинків через огороджувальні конструкції з нормованою межею вогнестійкості або через протипожежні перешкоди повинно бути не меншим, ніж нормована межа вогнестійкості цієї огороджувальної конструкції або протипожежної перешкоди за ознаками Е (показник втрати цілісності) та І (показник втрати теплоізолювальної спроможності), ця вимога не виконується. У місцях проходок трубопроводів через протипожежні перешкоди трубопроводи та їхню ізоляцію слід виконувати з негорючих матеріалів;
- для всіх будівель і приміщень виробничого, складського призначення не визначено категорію щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В. 1.1-36:2016 «Визначення категорій приміщень. будинків та зовнішніх установок за вибухопожежною та пожежною небезпекою», а також клас зони згідно з «Правилами будови електроустановок. Електрообладнання спеціальних установок» (далі - НПАОГІ 40.1-1.32-01), у тому числі для зовнішніх виробничих і складських дільниць, які необхідно позначати на вхідних дверях до приміщення, а також у межах зон усередині приміщень та ззовні. Категорії за вибухопожежною та пожежною небезпекою визначаються керівниками (технологами) об`єктів, або проектувальними організаціями, або спеціалізованими науково-дослідними закладами;
- у приміщеннях громадського призначення, в яких можливе перебування 50 та більше осіб, опорядження (облицювання) стін та стель допущено з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж: Г2, В2. Д2, Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування до 1500 осіб; П. В1. Д1. Т2 - для приміщень, у яких можливе перебування 1500 та більше осіб;
- двері на шляхах евакуації не відчиняються в напрямку виходу з експлуатованої покрівлі в сходові клітки;
- ширина сходових маршів сходових клітин, які ведуть на експлуатовану покрівлю (басейн, роледром) не забезпечені шириною не менше 1.20 м;
- допущено зменшення розміру евакуаційних виходів дверей з будівель і приміщень (будівля басейну, з приміщення коридору спортлайф). Ширина у просвіті евакуаційних виходів дверей менша за нормовану;
- допущено зменшення кількості евакуаційних виходів з 3-го поверху торгівельного центру та зменшена нормована ширина евакуаційних виходів дверей з розрахунку на 1 м ширини виходу не більше 165 осіб;
- із торгівельних залів від 150 кв.м. (із розрахунку на одну людину 3 кв. м. площі торгівельної зали) торгівельного центру не передбачено двох розосереджених евакуаційних виходів безпосередньо назовні або в сходові клітки типу СК1, які мають двері з пристроями для самозачинення та утіленням в притулах;
- допущено збільшення відстані від найбільш віддаленої точки торговельної зали до найближчого евакуаційного виходу назовні або у сходову клітку;
- допущено зменшення ширини основних евакуаційних проходів у торгівельних залах. До 100 кв.м. торгівельної зали - 1.4 м, до 150 кв.м. - 1.6м, більше 150 кв.м. -2 м;
- допущено улаштовування порогу на шляху евакуації (Спортлайф вихід з коридору на сходову клітку);
- в торгівельному центрі допущено улаштування у сходових клітках приміщень будь-якого призначення (кіоски, павільйони);
- в торгівельному центрі допущено знімання дверей сходових кліток на 1-му поверсі;
- в сходових клітках СК1 торгівельного центру вікна не обладнані пристроями для їх відчинення;
- в торгівельному центрі допущено улаштування на 1-му поверсі розсувних автоматичних дверей;
- виходи на покрівлю не виконані через протипожежні двері 2-го типу;
- вхід на сходи з підвального, підземного (паркінг) поверху торгівельного центру не виконано через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі;
- вхід до ліфтових шахт з підвального, підземного (паркінг) поверху торгівельного центру не виконано через протипожежний тамбур-шлюз 1-го типу з підпором повітря під час пожежі;
- в торгівельному центрі не заповнено прорізи у протипожежних перешкодах протипожежними дверима (електрощитові, вентиляційні камери, машинне відділення ліфтів);
- не забезпечено напрямок осі вихідного отвору патрубку пожежного крану під кутом, що виключає можливість різкого залому пожежного рукава у місці його приєднання;
- не всі пожежні кран-комплекти мають доступ для використання (третій поверх біля «Флай кідз»;
- для об`єктів ІУ-У категорій складності та класу наслідків (відповідальності) СС2-ССЗ згідно з ДСТУ-Н Б В. 1.2-16:2013 «Визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва» не визначено розрахунковий час евакуації людей у разі пожежі відповідно до ГОСТ 12.1.004-91 «Пожарная безопасность. Общие требования»;
- будівлю торгівельного центру не забезпечено нормованою кількістю води для зовнішнього протипожежного водопостачання;
- над прорізами в`їзних-виїзних воріт вбудованих у громадські будинки гаражів не передбачено козирки з матеріалів з межею вогнестійкості не менше НІ 60 шириною не менше ніж 1 м. Відстань від краю козирка до низу віконних прорізів цих будинків повинна бути не менше ніж 4 м. За меншої відстані повинне передбачатися заповнення прорізів протипожежними вікнами 2-го типу;
- для можливості прокладання пожежних рукавів у нижній частині воріт не передбачено люк з заслінкою, що самозакривається, розміром 200x200 мм;
- у гаражах закритого типу біля в`їздів не встановлені розетки, підключені до мережі по 1-й категорії надійності електропостачання, для можливості використання електрифікованого пожежно-технологічного обладнання;
- приміщення 6-го поверху необладнані системою протипожежного захисту (автоматичною системою пожежогасіння, системою пожежної сигналізації та системою оповіщування про пожежу та управління евакуюванням людей) відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;
- не забезпечено нормовану межу вогнестійкості будівельних конструкцій 6-го поверху експлуатованої покрівлі;
- використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості не розпочато на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки;
- керівник та посадові особи діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, не пройшли навчання в установленому законодавством порядку;
- не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної бепеки;
- з метою встановлення факту наявності або відсутності джерел небезпеки, які за певних обставин можуть ініціювати виникнення надзвичайної ситуації, а також визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій, не проведено ідентифікацію об`єкта господарської діяльності;
- не розроблено та не узгоджено план реагування на надзвичайні ситуації;
- не організовано та не здійснюються евакуаційні заходи щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій;
- не розроблено план евакуації працюючого персоналу об`єкта;
- не створено об`єктові формування цивільного захисту та необхідну для їх функціонування матеріально-технічну базу, забезпечено готовність таких формувань до дій за призначенням.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються:
органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;
види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);
повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;
вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;
спосіб здійснення державного нагляду (контролю);
санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Згідно зі статтею 1, частини 5, частини 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Статтею 5 наведеного Закону встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена:
до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки;
до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки;
до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п`ять років.
Частиною ч. 4 ст. 5 Закону визначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;
найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`яти робочих днів.
Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.
Вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), внесення змін до них та звіту щодо їх виконаннявизначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.
Згідно із ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Частиною 6 статті 7 Закону визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, регулює Кодекс цивільного захисту України (стаття 1 Кодексу).
Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно із статтею 66 Кодексу цивільного захисту України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом (частина 1 статті 68 Кодексу).
Відповідно до частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із статтями 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.
Оцінюючи усі докази, надані суду у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а вимоги по зустрічному позову не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Згідно з пунктами 27, 35 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 №3, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
Як видно з проаналізованих положень чинного законодавства, позивач наділений повноваженнями на звернення до адміністративного суду із позовом про застосування заходів реагування.
При цьому, право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення експлуатації, виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Відповідно до п.3 ст.55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Так, відповідно до підпунктів 1, 4, 21, 22 пункту 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України, на суб`єкта господарювання покладається обов`язок:
- забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання;
- організація та здійснення під час виникнення надзвичайних ситуацій евакуаційних заходів щодо працівників та майна суб`єкта господарювання;
- забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки;
- утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням.
Під час судового розгляду справи судом встановлено, що у період з 15.01.2020 року по 27.01.2020 року проведено планову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА» за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Боброва, 1.
При цьому, ТОВ «АЛОНЗА» орендує у АТ КБ «ПриватБанк» частину цілісного майнового комплексу ТРЦ «Призерний», відповідно до договору оренди від 01.03.2019 року.
Також, згідно Реєстру речових прав не нерухоме майно та їх обтяжень 24.10.2017 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Спорт-Престиж» укладеного договір оренди приміщень на 5 поверсі та приміщення (з басейном) на 6 поверсі, приміщення (балкон) на 5 поверсі.
Отже, суд зазначає, що ТОВ «АЛОНЗА» не є власиком будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Боброва, 1 та відповідно не має обов`язку із забезпечення пожежної безпеки ТРЦ «Приозерний».
Так, згідно із ч. 2 ст. 51 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на його керівника.
Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання (ст. 55 Кодексу цивільного захисту України).
Як встановлено судом та не заперечувалось представником позивача за первісним позовом, інші орендатори, окрім ТОВ «АЛОНЗА», також здійснюють господарську діяльність на території будівлі ТРЦ «Приозерний» за укладеними з власником ПАТ КБ «ПриватБанк» договорами.
Таким чином, суд вважає, що дані заходи реагування з повної зупинки експлуатації (роботи) об`єкта повинні бути застосовані саме до власника ТРЦ «Приозерний» - ПАТ КБ «Приватбанк», оскільки ТОВ «АЛОНЗА» здійснює експлуатацію окремих поверхів об`єкту, разом з іншими орендарями, відповідно до укладених договорів оренди.
Крім того, під час судового засідання встановлено та представником позивача не заперечується, що позивачем за первісним позовом попередні перевірки даного об`єкту здійснені саме відносно ПАТ КБ «ПриватБанк» та подано до Окружного адміністративного суду м. Києва аналогічний позов про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, справа №826/6164/18, відповідачем в якому визначено - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».
Отже, на думку суду, повторна перевірка не могла бути вчинена у відношенні особи, яка не є власником об`єкта перевірки, оскільки це може призвести до відповідальності двох осіб за одні й ті самі порушення чинного законодавства.
Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до договору оренди, укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «АЛОНЗА», останній не передбачає покладення відповідальності за порушення норм з питання техногенної та пожежної безпеки на орендаря.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача за зустрічним позовом щодо визнання протиправними дій Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо проведення в період з 15.01.2020 року по 28.01.2020 року планового заходу державного нагляду (контрлю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА» щодо об`єкту будівлі приміщення на території ТРЦ «Приозерний»: м. Дніпро, вул. Боброва, 1, у зв`язку з чим зустрічний позов підлягає задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
При цьому, вирішуючи вимоги позивача за первісним позовом щодо застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, оскільки ТОВ «АЛОНЗА» не є власником об`єкту перевірки, а тому дані позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за зустрічним позовом при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову в сумі 2102,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням №338.807382712 від 17.03.2020 року.
Отже, сплачений судовий збір за подання зустрічного позову до суду в сумі 2102,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за зустрічним позовом.
Разом з тим, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору, сплаченого позивачем за первісним позовом при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Спорт-Престиж» про застосування заходів реагування відмовити.
Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА» до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання дій неправомірними задовольнити.
Визнати дії Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо проведення в період з 15.01.2020 року по 28.01.2020 року планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛОНЗА» щодо об`єкту будівлі приміщення на території ТРЦ «Приозерний»: м. Дніпро, вул. Боброва, 1 протиправними.
Рішення суду набуває законної сили відповідно до положень ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 24 вересня 2020 року.

Суддя (підпис) В.В. Кальник

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя В.В. Кальник

24.09.2020

Рішення не набрало законної сили 24 вересня 2020 р.

Суддя В.В. Кальник