Справа № 420/8691/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8691/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 вересня 2020 року надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому позивач просить суд скасувати прийняту Головним управлінням ДПС України в Одеській області вимогу про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.07.2020 р. № Ф-200954-52.

Ухвалою від 09 вересня 2020 року позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

21 вересня 2020 року до суду від позивача за вх. №38171/20 надійшла позовна заява з належним чином засвідченими додатками до позовної заяви та доказами на підтвердження зазначених у позовній заяві обставин у одному примірнику.

Ухвалою від 25 вересня 2020 року продовжено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк усунення недоліків позовної заяви та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

До суду 09 жовтня 2020 року від позивача за вх. №41938/20 надійшли належним чином засвідчені додатки до позовної заяви у одному примірнику та позовна заява, підписана позивачем 01.10.2020 року, у якій позовні вимоги викладені в наступній редакції: визнати протиправною та скасувати прийняту Головним управлінням ДПС України в Одеській області вимогу про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.07.2020 р. № Ф-200954-52.

15 жовтня 2020 року ухвалою прийнято до розгляду позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. №41938/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Вказує, що 03.09.2020 р. позивачем було отримано від відповідача складену 23.07.2020 р. вимогу про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за №200954-52, що утворився станом на 22.07.2020 р. на суму 30000,00 грн. (0,00 грн. недоїмка, 30000,00 грн. штрафні (фінансові) санкції (штрафи). Зазначає, що в оскаржуваному індивідуальному акті немає пояснень генезису недоїмки. Вказує, що: в позивача жодного боргу зі дня постановлення судової ухвали від 07.10.2019 р. по справі № 420/5483/19 до закінчення судового провадження не було, а тому, прийняття оскаржуваної вимоги є протиправним; в структурі вимоги про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за № Ф-200954-52, що утворився станом на 22.07. 2020 р. на суму 30000,00 грн. (0,00 грн. недоїмка, 30000,00 грн. штрафні (фінансові) санкції (штрафи) немає гіпотези та диспозиції, а мається лише санкція - відповідачем не дотримано структури (внутрішньої форми) застосованої правової норми; за даними Офіційного веб сайту Головного управління ДПС в Одеській області (https://od.tax.gov.ua/dfs-u-regioni/upovnovajeni-osobi-/74514.html) станом на день прийняття оскаржуваного індивідуального акту та на день подання адміністративного позову підписанту вимоги про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 23.07.2020 р. за № Ф-200954-52 начальнику Ізмаїльського управління Головного управління ДПС в Одеській області Фотка Лілії Петрівні не було надано право підписувати вимоги про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; відповідачем вимогу від 23.07. 2020 р. було надіслано 27.08.2020 p., тобто, протягом 22 робочих днів.

05 листопада 2020 року до суду від відповідача за вх. №46750/20 надійшов відзив на позов (а.с.151-154), в якому відповідач зазначає, що відповідно даних інтегрованої картки платника податків (станом на 31.07.2020), за позивачем обліковується податковий борг у загальні сумі 30000 грн., який виник у результаті несплати у граничний термін грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями - рішеннями від 02.06.2017 № ; № та № відповідно до актів про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального від 10.03.2017 № 76/15-32-40-20/ НОМЕР_1 та № 77/15-32-40-20/ НОМЕР_1 . Позивачем ані в адміністративному, ані в судовому порядку не оскаржував вищевказані податкові повідомлення-рішення. Станом на сьогодні, у платника податків виник податковий борг у сумі 30000 грн., тобто складається з розміру штрафних санкцій, визначених у податкових повідомленнях - рішеннях від 02.06.2017 № ; № та № .

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

16 листопада 2020 року до суду від позивача за вх. №ЕП/21150/20 надійшла відповідь на відзив (а.с.193-197) без доказів її направлення відповідачу.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.

ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 28.02.2002 року за №1000164 відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію серії В00 №059123 (а.с.7).

Відповідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює наступні види економічної діяльності за (КВЕД): 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний); 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.

28 лютого 2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області видано наказ №451 «Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 )» (а.с.160), яким на підставі п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України наказано провести з 01.03.2017 року фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ), податкова адреса: АДРЕСА_1 ; фактичні адреси господарських одиниць: АДРЕСА_2 , тривалістю 10 діб, перевіряємий період з 01.01.2016р. - по дату закінчення фактичної перевірки.

На підставі вказаного наказу Головним управлінням ДФС в Одеській області видано направлення №№145, 146 та 147 (а.с.162-164) та №№142, 143 та 144 (а.с.175-177) на проведення перевірки за дотриманням вимог діючого законодавства у сфері підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв за адресами: АДРЕСА_3 , та АДРЕСА_4 .

За результатами проведення перевірки 10.03.2017 року Головним управлінням ДФС в Одеській області було складено акт про результати фактичної перевірки №77/15-32-41-02/ НОМЕР_1 (а.с.165-169), на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення форми «С» від 02.06.2017 року № та № (а.с.172, 173) та акт про результати фактичної перевірки №76/15-32-41-02/ НОМЕР_1 (а.с.178-180), на підставі якого прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 02.06.2017 року № (а.с.184).

Згідно вказаних податкових повідомлень-рішень на ОСОБА_1 на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України і ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) або пені за платежем адміністративні штрафі та інші санкції по 10000,00 грн. у кожному податковому повідомлені-рішенні.

Відповідачем до суду надано акти про відмову від ознайомлення та акта перевірки позивачем (а.с.171, 183) та докази направлення вказаних податкових повідомлень-рішень ФОП ОСОБА_1 (а.с.186-189).

Суд зазначає, що не надає оцінки правомірності вищевказаних податкових повідомлень-рішень, оскільки це не є предметом даного спору.

Судом встановлено, що 23 липня 2020 року Головним управлінням ДПС в Одеській області було винесено щодо ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» №200954-52 (а.с.47), яку позивач отримав 01 вересня 2020 року згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.190) про те що станом на 22 липня 2020 року сума податкового боргу платника податків становить 30000,00 грн., у тому числі 30000,00 грн. адміністративних штрафів та інших санкцій.

Позивач, не погоджуючись з вищевказаною податковою вимогою, вважаючи її протиправною звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.15.1.ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно із п. п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу (п.59.3 ст. 59 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент винесення податкової вимоги).

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України).

Згідно опису вкладення та фіскального чеку від 09.06.2017 року (а.с.187) а також відстеження поштового відправлення з веб-сайта «http://services.ukrposhta.ua/», вищевказані податкові повідомлення-рішення від 02.06.2017 року №, № та № направлені за адресою позивача, зазначену на сайті Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань АДРЕСА_5

Щодо посилань позивача на те, що у зв`язку з оскарженням ним податкових повідомлень-рішень у справі №420/5483/19 зобов`язання вважається неузгодженим, а тому прийняття оскаржуваної вимоги є протиправним суд вважає їх необґрунтованими, оскільки як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень провадження у даній справі відкрито за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Відділу реєстрації обліку осіб виконавчого комітету Чорноморської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації постійного місця проживання та зобов`язання зареєструвати за місцем постійного проживання.

Суд також вважає необґрунтованим посилання позивача на рішення Одеського окружного адміністративного суду у справах:

- №420/3569/19, оскільки рішенням від 06.09.2019 року, яке набрало законної сили 26.12.2019 року, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення про збільшення сум грошового зобов`язання за платежем: «Податок на доходи фізичних осіб» № 00111304 від 06.03.2019 року та про «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» № 00091304 від 06.03.2019 року;

- №420/5783/19, оскільки рішенням від 10.03.2020 року, яке набрало законної сили 17.08.2020 року, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДФС в Одеській області №№ Ф-288618-52 від 09.10.2019 року.

Тобто, предмети розгляду даних справ №420/3569/19 та №420/5783/19 не стосуються предмету розгляду у даній справі.

Щодо посилань позивача на відсутність у спірній вимозі гіпотези та диспозиції, та наявність лише санкції, суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 2 п.59.3 ст.59 Податкового кодексу України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

При цьому, пунктами 3 та 5 розділу ІІІ Порядку передбачено, що податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу. Форма податкової вимоги для платника податків - юридичної особи (або відокремленого підрозділу юридичної особи) наведена в додатку 1 до цього Порядку, а для платника податків - фізичної особи - у додатку 2 до цього Порядку.

При цьому, відповідно до пп.14.1.153 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Суд зазначає, що за своєю природою податкова вимога не є правовою нормою (в структурі яких у теорії права і виділяють три елементи: гіпотезу, диспозицію та санкцію) чи рішенням про притягнення особи до відповідальності за порушення нею вимог податкового законодавства, а є документом, призначеним для інформування платника податку щодо його обов`язку сплатити суму узгодженого податкового зобов`язання.

Відтак, твердження позивача про обов`язковість наявності у спірній податковій вимозі «гіпотези та диспозиції» та наявність лише «санкції» є необґрунтованими та суперечать нормам Податкового кодексу України та Порядку.

Щодо посилань позивача на порушення відповідачем терміну направлення оскаржуваної вимоги, суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України 30.06.2017 року №610 було затверджено Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків (далі - Порядок), відповідно до якого податкова вимога надсилається (вручається) не раніше першого робочого дня після закінчення встановленого Кодексом граничного строку сплати суми грошового зобов`язання (п.1 розділу IV). При формуванні податкових вимог їм автоматично присвоюється порядковий номер за певний рік, який заноситься до відповідного реєстру податкових вимог (п.2 розділу IV). Після формування податкової вимоги та внесення даних до відповідного реєстру податкова вимога в той самий день реєструється в контролюючому органі та направляється (вручається) платнику податків (п.3 розділу IV).

Отже, вищевказаним Порядком встановлено термін вручення/направлення сформованої податкової вимоги - у день формування та реєстрації у податковому органі.

Зі спірної податкової вимоги №200954-52 вбачається, що така сформована та зареєстрована у Головному управлінні ДПС в Одеській області 23 липня 2020 року, однак, згідно інформації з офіційного веб сайту АТ «УКРПОШТА» за номером поштового відправлення 996, яким оскаржувану податкову вимогу було направлено позивачу, датою її направлення є 27.08.2020 року, тобто через місяць з моменту її прийняття.

Щодо посилань позивача на підписання оскаржуваної вимоги неуповноваженою на це особою, суд зазначає наступне.

Так, спірна податкова вимога підписана Фоткою Лілією Петрівною.

При цьому, як вбачається з наданої відповідачем до суду на підтвердження повноважень Фотки Л.П. копії наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 24.03.2020 року №1283 «Про надання повноважень на виконання певних функцій», який підписано в.о. начальника В. Астрейком, начальнику Ізмаїльського управління Головного управління ДПС в Одеській області Фотці Лілії Петрівні повноважень щодо підписання податкових вимог згідно статті 59 Податкового кодексу України не надано.

Інших доказів на підтвердження повноважень начальника Ізмаїльського управління Головного управління ДПС в Одеській області Фотки Лілії Петрівни на підписання, зокрема, податкової вимоги Головного управління ДПС в Одеській області 23.07.2020 року № Ф-200954-52, відповідачем до суду не надано.

Отже, спірна податкова вимога (яку позивач помилково називає вимогою про сплату боргу з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) підписана особою, не уповноваженою на її підписання, а відтак є протиправною та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч.2 ст.2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування податкової вимоги форм «Ф» Головного управління ДПС в Одеській області 23.07.2020 року № Ф-200954-52.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подачу даного адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 840,60 грн. згідно платіжного доручення №263 від 07.09.2020 року (а.с.6).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь позивача судового збору в розмірі 840,60 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 262, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу форм «Ф» Головного управління ДПС в Одеській області 23.07.2020 року № Ф-200954-52.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 840,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Відповідач - Головне управління ДПС України в Одеській області (вул.Семінарська 5, м.Одеса, 65044, ).

Суддя Вовченко О.А.