Справа № 460/7755/20
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/7755/20 пров. № А/857/14674/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року, ухвалене суддею Щербаковим В.В. у м. Рівне о 16:13, у справі №460/7755/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №63169272 від 01.10.2020 про стягнення виконавчого збору в розмірі 19016,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Рівненського апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2016 року змінено рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 29 жовтня 2015 року та викладено резолютивну частину у новій редакції: «Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 8190 (вісім тисяч сто девяносто) дол. США 78 центів та 48 (сорок вісім) грн 44 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту. Аналогічно заборгованість стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Тобто, виконавчий лист, який перебував на виконанні у Рівненському МВ ДВС, не відповідав вимогам, встановленим Зоконом України «Про виконавче провадження», оскільки відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 цього закону у виконавчому документі зазначається резолютивна частина, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Зазначає, що у ВП №50738467 відбулось стягнення виконавчого збору разом із стягненням на користь стягувача, про що зазначено у документах, які містяться у виконавчому провадженні №50738467.

Вказує, що основним боржником перед стягувачем було виконано обов`язок, про що свідчить анулювання кредитної заборгованості (повідомлення про анулювання кредитної заборгованості ОСОБА_2 №330/61-01-09/34 від 22.05.2020), відтак, на думку позивача, у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду підстави для стягнення виконавчого збору за примусове виконання за виконавчим документом по справі №569/8586/15-ц відсутні. Крім того, зазначає, що стягнення виконавчого збору в повному обсязі на підставі оскаржуваної постанови є подвійним стягненням суми виконавчого збору.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що враховуючи відсутність порушення відповідачем порядку прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження та факт не оскарження постанови про стягнення виконавчого збору, ненадання на розгляд суду доказів стягнення виконавчого збору пропорційно стягнутій сумі іншими позивачальниками за солідарним стягненням на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредититу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови від 01.10.2020 про відкриття виконавчого провадженя №63169272 з виконання постанови державного виконавця ВП № 50738467 про стягнення виконавчого збору, виданої 27.12.2019.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді з урахуванням особливостей, визначених ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України для розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що на виконанні у Рівненському міському відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження №50738467 з примусового виконання виконавчого листа №569/8586/15-ц, виданого Рівненським міським судом Рівненської області, про солідарне стягнення із, в тому числі, ОСОБА_4 на користь АТ "Укрсиббанк" заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 8190,78 дол. США та 48,44 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту.

27.12.2019 державним виконавцем у виконавчому провадженні №50738467 винесено постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 19016,27 грн.

На підставі заяви ПАТ "УкрСиббанк" про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з врегулюванням питання стягнення кредитної заборгованості в добровільному порядку, 29.09.2020 державним виконавцем на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого листа Рівненського міського суду Рівненської області №569/8586/15-ц стягувачу. При цьому, у п. 3 такої постанови зазначено, що постанова про стягнення виконавчого збору виділена в окреме провадження.

01.10.2020 державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63169272 з примусового виконання постанови №50738467 про стягнення виконавчого збору (розмір, що належить до стягнення - 14892,61 грн).

Позивач, вважаючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 01.10.2020 №63169272 протиправною, звернувся до суду з вимогою про її скасування.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

В розумінні ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (далі -Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цьогоЗакону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

В розумінні ст.27 Закону № 1404-VIII виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Відповідно до приписів цієї статті виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини третьої ст.40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першоїстатті 37 Закону №1404-VIII, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятоюстатті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першоїстатті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Аналіз зазначених норм у сукупності надає підстави для висновків, що відповідно до Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення з винесенням відповідної постанови. При цьому, виконання постанови про стягнення виконавчого збору відбувається в порядку, передбаченому для примусового виконання виконавчих документів.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч.2 ст.2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Як встановлено з матеріалів справи, постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.09.2020 прийнято державним виконавцем саме на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII.

27.12.2019 державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Адашинським М.С. у виконавчому провадженні №50738467 прийнято постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 19016,27 грн, яка в силу приписів п.5 ч.1 ст.3 Закону № 1404-VIII є виконавчим документом.

Дана постанова не була оскаржена та скасована, правомірність винесення даної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу не є предметом розгляду в межах спірних правовідносин.

Постановою державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Адашинського М.С. від 29.09.2020 ВП 50738467 виділено постанову про стягнення виконавчого збору з виконання виконавчого листа №569/8596/15-ц, виданого Рівненським міським судом 21.01.2016, в окреме виконавче провадження.

01 жовтня 2020 року державним виконавцем Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Адашинським М.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №63169272 з виконання постанови державного виконавця Рівненського МВ ДВС Адашишського М.С. №50738467, виданої 27.12.2019 про стягнення 19016,27 грн виконавчого збору з ОСОБА_1 ; залишок боргу 14892,61 грн.

Таким чином, стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 безпосередньо пов`язане із поверненням виконавчого документа стягувачу, що відповідно до Закону № 1404-VIII є передумовою для винесення такої постанови державним виконавцем.

Водночас, при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження №63169272, відповідачем були вчинені дії, направлені на виконання постанови від 27.12.2019 ВП №50738467 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у відповідності до вимог Закону №1404-VIII.

Слід зазначити, що статтею 40 Закону України Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII стягнення виконавчого збору проводиться в межах "основного" виконавчого провадження.

Відповідно в період здійснення "основного" виконавчого провадження постанова про стягнення виконавчого збору автоматично є такою що пред`явлена до виконання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору №63169272 від 01.10.2020 винесена за наслідками постанови про повернення виконавчого документа стягувачу по ВП №50738467 від 29.09.2020 з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.37 Закону № 1404-VIII, що узгоджується з вимогами ч.3 ст. 40 Закону № 1404-VIII, та прийнята в межах строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, передбачених ст.12 Закону № 1404-VIII.

Водночас, колегія суддів вважає необгрунтованими покликання позивача на те, що має місце повторне стягнення виконавчого збору, оскільки на розгляд суду не надано доказів стягнення виконавчого збору пропорційно стягнутій сумі іншими позичальниками за солідарним стягненням на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови старшого виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Адашинського М.С. про відкриття виконавчого провадження №63169272 від 01.10.2020 про стягнення виконавчого збору в розмірі 19016,27 грн є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першоїстатті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242, 271, 272, 287, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року у справі №460/7755/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний