Справа № 600/1216/20-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1216/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову ОСОБА_1 у нарахуванні та здійсненні виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що за протокольним рішенням пенсійного органу ОСОБА_1 визначено стаж роботи 38 років 8 місяців 5 днів, однак позивач не погоджується з вказаним визначенням тривалості стажу роботи, оскільки вважає, що відповідачем не враховано період проходження строкової військової служби, період навчання у середньому медичному технічному училищі. З вказаних підстав, позивач вважає, що набув спеціальний медичний стаж, понад 35 років, який дає йому право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних розмірів пенсій, обчислених згідно з с. 27, 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак відповідач протиправно відмовляє у їх нарахуванні та виплаті. З вказаних підстав позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що за документами пенсійної справи ОСОБА_1 до страхового стажу, який визначає право на призначення грошової допомоги зараховано періоди роботи зубним техніком в Чернівецькій стоматологічній поліклініці з 24.08.1981 р. по 15.01.1983 р. та в Хотинській районній лікарні з 18.01.1983 р. по 31.12.2018 р., при цьому періоди роботи позивача з 2004 р. по 2018 р. враховані пропорційно сплаченим страховим внескам. Також відповідач вказав, що позивачем здійснено доплату до мінімального страхового внеску за лютий 2004 р. та лютий 2009 р. в сумі 191,30 гривень. Таким чином, пенсійним органом розраховано страховий стаж позивача на посадах, що дають право на пенсію за вислугу років, що становить 34 роки 4 місяці 22 дні (з урахуванням проведеної доплати), що не дає права на виплату одноразової грошової допомоги. Відповідач вказав, що період навчання позивача в Житомирському медичному училищі з 01.09.1979 р. по 02.07.1981 р. не відноситься до спеціального стажу, який визначає право на призначення грошової допомоги, водночас вказаний період зарахований до загального страхового стажу. З вказаних підстав, відповідач вказує, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 35 років для виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 17.08.2020 року адміністративний позов залишено без руху. 20.08.2020 року позивачем виправлено недоліки адміністративного позову, у зв`язку із цим 20.08.2020 р. ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Позивач з 02.01.2019 р. перебуває на пенсійному обліку як пенсіонер за віком. Відповідно до розрахунку страхового стажу позивача від 15.01.2019 р. визначено страховий стаж (повний) 38 років 8 місяців 5 днів. (а.с.9).

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1 , в якій вказано, зокрема, про проходження військової служби з 26.04.1977 р. по 22.04.1979 р., період навчання позивача в Житомирському медичному училищі з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 р. (а.с. 10-12).

Період навчання в Житомирському медичному училищі з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 р. підтверджено дипломом НОМЕР_1 від 02.07.1981 року. (а.с. 13).

Згідно посвідчення № НОМЕР_2 позивач проходив 05.06.2013 р. атестацію в атестаційній комісії при Департаменті охорони здоров`я та цивільного захисту населення Чернівецької ОДА та його наказом від 06.06.2013 р. №15-аср-1 йому підтверджено кваліфікаційна категорія зі спеціальності «Ортопедична стоматологія» Вища. (а.с. 16).

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_3 , дійсного до 26.12.2013 р., 26.12.2008 р. позивач проходив атестацію в атестаційній комісії при головному управлінні охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації та його наказом від 26.12.2008 р. №36-аср-1 йому присвоєно кваліфікаційну категорію «Ортопедична стоматологія» Вища. (а.с. 14).

Згідно свідоцтва № НОМЕР_4 до диплома НОМЕР_1 від 28.02.2018 р. позивач пройшов підвищення кваліфікації на відділені післядипломної освіти Чернівецького медичного коледжу БДМУ з 01.02.2018 р. по 28.02.20218 року. (а.с. 15).

Відповідно до посвідчення №425/2018, дійсного до 07.06.2023 р., 06.06.2018 р. позивач проходив атестацію в атестаційній комісії при Департаменті охорони здоров`я Чернівецької обласної державної адміністрації та його наказом від 07.06.2008 р. йому підтверджено кваліфікаційну категорію «Ортопедична стоматологія» Вища. (а.с. 17).

До матеріалів справи додано відомості щодо ОСОБА_1 згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 19.04.2019 р. про сплату страхових внесків у 2000-2019 роках. (а.с. 18-22).

Позивач звертався у травні 2019 р. до пенсійного органу із заявою щодо права на отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій та проведення індексації пенсії. На вказану заяву відповідачем надано відповідь від 15.05.2019 р. №413/І-11, в якій зазначено, зокрема, що страховий стаж зарахований пропорційно сплаченим страхом внескам та вказано про відсутність сплати страхових внесків в січні 2005 р. та в липні 2017 року. Вказано, що період навчання позивача в Житомирському медичному училищі з 01.09.1979 р. по 02.07.1981 р. не відноситься до спеціального стажу та не враховується до спеціального стажу, який враховується при виплаті грошової допомоги. Відповідач вказав, що стаж позивача становить 34 роки 3 місяці 19 днів, що є меншим від стажу 35 років необхідних для отримання вказаної виплати. (а.с. 23-24).

28.05.2019 р. позивач подав до відповідача заяву, в якій просив провести перевірку щодо наявності страхового стажу для отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. (а.с. 25).

14.06.2020 р. відповідач надав позивачу відповідь на заяву від 28.05.2020 р., в якій вказав, що стаж позивача становить 34 роки 3 місяці 19 днів. Також позивачу надано інформацію щодо розміру мінімального страхового внеску для категорії застрахованих осіб протягом 2004-2017 років. (а.с. 26-27).

Позивач 11.09.2019 р. та 02.11.2019 р. звертався до відповідача із пропозицією щодо врегулювання спору без звернення до суду, в якій просив провести перевірку щодо наявності страхового стажу для отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. (а.с. 28, 32).

30.09.2019 р. відповідачем надано позивачу лист №788/І-11 та лист від 29.11.2019 р., в якому вказано зокрема, що страховий стаж позивача становить 34 роки 3 місяці 19 днів. (а.с. 29, 34).

Згідно повідомлення розрахунку від 28.11.2019 р. №331 визначено суму доплати позивачу страхових внесків в сумі 191,21 гривень. Згідно квитанції №1 від 21.12.2019 р. позивачем проведено доплату страхових внесків на суму 191,30 грн, за період відпустки без збереження заробітної плати 02.2004 р. та 02.2009 року. (а.с. 35, 39).

Матеріали справи містять відомості від 30.12.2019 р. КНП «Хотинська районна лікарня» №1619 щодо відпусток позивача у період з 18.01.1983 р. по 25.10.2019 року. (а.с. 40-41).

24.01.2020 р. позивач подав до відповідача заяву про проведення нарахування та здійснити виплату грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. 03.02.2020 р. відповідачем надано лист відповідь, в якому вказано про відсутність підстав для виплати грошової допомоги. (а.с. 42-44).

Позивач 08.02.2020 р. та 28.04.2020 р. подав до Пенсійного фонду України скаргу на дії ГУ ПФУ в Чернівецькій області щодо відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. (а.с. 45, 48). 31.03.2020 р. та 04.06.2020 р. Пенсійний фонд України відмовив у задоволені вказаних скарг та зазначив, що страховий стаж позивача становить 34 роки 4 місяці 22 дні. (а.с. 46-47, 49-50).

Крім того, позивач 10.07.2020 р. звертався до відповідача із пропозицією щодо врегулювання спору без звернення до суду, в якій просив провести перевірку щодо наявності страхового стажу для отримання грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій. (а.с. 51-52).

21.07.2020 р. відповідачем розглянуто заяву позивача від 10.07.2020 р., за результатами якої вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 4 місяці 22 днів, що не дає права на виплату одноразової грошової допомоги. (а.с. 53).

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Водночас, п.п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (далі Закон № 1788-ХІІ ) встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та спеціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати: - з 01.04.2015 по 31.03.2016 - неменше 25 років 6 місяців; - з 01.04.2016 по 31.03.2017 - не менше 26 років; - з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців; - з 01.04.2018 по 31.03.2019 - не менше 27 років; - з 01.04.2019 по 31.03.2020 - не менше 27 років 6 місяців; - з 01.04.2020 по 31.03.2021 - не менше 28 років; - з 01.04.2021 по 31.03.2022 - не менше 28 років 6 місяців; - з 01.04.2022 по 31.03.2023 - не менше 29 років; з 01.04.2023 по 31.03.2024 - не менше 29 років 6 місяців; з 01.04.2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок № 1191).

Порядок № 1191 визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону № 1788-ХІІ, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до п. 6 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Постанова №909).

Згідно з розділом 2 Постанови №909 право на пенсію за вислугу років мають лікарі та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працювали у лікарняних закладах, лікувально-профілактичних закладах особливого типу, лікувально-трудових профілакторіях, амбулаторно - поліклінічних закладах, закладах швидкої та невідкладної медичної допомоги, закладах переливання крові, закладах охорони материнства і дитинства, санаторно-курортних закладах, установах з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічних закладів, діагностичних центрів.

Таким чином, наведеним переліком визначено лікарняні заклади і посади, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років.

Суд звертає увагу, що невиплата грошової допомоги позивача зумовлена тим, що відповідач не зарахував до стажу роботи, який дає право на отримання грошової допомоги, період навчання в Житомирському медичному училищі з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 року.

Відповідно до ч.4 ст. 24 Закону №1058-ІV періоди трудової діяльності і інші періоди, які враховувалися в стаж роботи для призначення пенсії до вступу в дію цього Закону, зараховуються в страховий стаж у порядку і на умовах, передбачених законодавством, яке діяло раніше, окрім випадків, передбачених цим Законом. Пенсія за вислугу років призначається відповідно до законодавства, яке діяло до вступу в дію Закону №1058-ІV і продовжує діяти до введення пенсійного забезпечення через професійні і корпоративні фонди.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону №1788-ХІІ в стаж роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

У період часу з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 р. діяла постанова Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 «Про затвердження Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій». Відповідно до п.п. і ч.109 цієї Постанови, до загального стажу роботи зараховується також: навчання в вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних і медичних училищах і т.д.), партійних школах, радпартшколі, школах профруху, на робітфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

На підставі аналізу вказаних норм, судом встановлено, що після закінчення позивачем навчання в Житомирському медичному училищі з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 р., слідувала робота за медичною спеціальністю з 24.08.1981 року. З вказаних підстав, суд дійшов висновку, що період навчання позивача в Житомирському медичному училищі з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 р., який складає 1 рік, 10 місяців, 11 днів - підлягає включенню в стаж роботи необхідний для виплати грошової допомоги згідно із п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV.

Таким чином, судом встановлено, що стаж позивача, з урахуванням навчання в Житомирському медичному училищі з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 р., становить понад 35 років, що відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV надає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено суду правомірність відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та здійсненні виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Судом встановлено, що зарахований відповідачем стаж позивача, без урахування навчання в Житомирському медичному училищі з 22.08.1979 р. по 02.07.1981 р., складає 34 роки 4 місяці 22 днів. При цьому, з урахуванням навчання в Житомирському медичному училищі стаж позивача становить понад 35 років, що відповідно до п. 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV надає право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії.

З вказаних підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України ,-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову ОСОБА_1 у нарахуванні та здійсненні виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, встановленої станом на день призначення пенсії.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 840,80 грн згідно платіжної квитанції № 73 від 11.08.2020 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання.

Найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна,3, м. Чернівці, 58002, );

Суддя Т.М. Брезіна