Справа № 440/5296/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-11-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/5296/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №32-УБД від 28.07.2020 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області та передачі зазначеної ділянки у подальшу власність ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області та передачі зазначеної ділянки у подальшу власність ОСОБА_1 .

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

24.09.2020 ОСОБА_1 звернувся (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (далі - відповідач, ГУ Держгеокадастру в Полтавській області) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що 10.07.2020 він звернувся до відповідача зі клопотанням про затвердження проекту землеустрою, за результатами розгляду якого ГУ Держгеокадастру у Полтавській області прийнято наказ №32-УБД від 28.07.2020. Цим наказом відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки. Відмова вмотивована об`єднанням Зіньківської міської та Проценківської сільської рад у Зіньківську територіальну громаду з адміністративним центром у місті Зіньків на підставі відповідних прийнятих рішень від 13 і 17 вересня 2019 року, у зв`язку з чим відповідач вважав, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області та передачі зазначеної ділянки у подальшу власність ОСОБА_1 не належить до його компетенції. Позивач даний наказ вважав протиправним та таким, що порушує його законні права та суперечить нормам Земельного кодексу України.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

За змістом частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Згідно з частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі факти та відповідні до них правовідносини.

Обставини справи, встановлені судом

Наказом Головного управління Держгеокадастру №6177-сг від 22.09.2018 року ОСОБА_1 було надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області.

10.07.2020 позивач після виготовлення проекту землеустрою та погодження його у встановленому порядку звернувся до відповідача зі заявою, у якій просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області.

Наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 28.07.2020 №32-УБД "Про відмову у затвердженні документації із землеустрою та наданні у власність земельної ділянки" відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за межами населених пунктів на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, розмір земельної ділянки 2,0000 га, кадастровий номер :00:002:0310, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та наданні цієї земельної ділянки у власність з таких підстав: відповідно до Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" у Полтавській області у Зіньківському районі Зіньківська міська та Проценківська сільська ради рішеннями від 13 і 17 вересня 2019 року об`єдналися у Зіньківську міську територіальну громаду з адміністративним центром у місті Зіньків, включивши до її складу села Гусаки, Довжик, Дубівка, Дуб`яги, Пилипенки, Проценки, Сиверинівка, Стара Михайлівка, Ступки та Хмарівка (перелік актів, за якими проведені зміни в адміністративно-територіальному устрої України опублікований на офіційному веб-порталі Верховної ради України); згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад", починаючи з 01.02.2018 до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність здійснюється за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно зі статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Позивач, вважаючи зазначений наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно зі частиною другою статті 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.

У частинах першій та третій статті 22 ЗК України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до частин першої-третьої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Частинами шостою та сьомою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Згідно частин восьмої-десятої статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Висновки щодо правозастосування

Із аналізу положень частини дев`ятої статті 118 ЗК України вбачається, що підставами для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише відсутність погодження такого проекту у порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, та у визначених законом випадках обов`язкової державної експертизи. Інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження та проведення експертизи (у разі необхідності) Земельний кодекс України не містить.

Судом встановлено, що відповідачем було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 11.09.2018 №6177-сг.

Як вже було зазначено судом, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про землеустрій" погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Статтею 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, шо реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а в разі подання заяви в електронній формі - надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

На підтвердження державної реєстрації земельної ділянки заявнику безоплатно видається витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Витяг містить всі відомості про земельну ділянку, внесені до Поземельної книги. Складовою частиною витягу є кадастровий план земельної ділянки.

При здійсненні державної реєстрації земельної ділянки їй присвоюється кадастровий номер.

На бажану земельну ділянку площею 2,0000 га присвоєний кадастровий номер :00:002:0310, що підтверджується наявним у матеріалах справи витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 06.07.2020.

Отже, при здійсненні державної реєстрації та внесення відомостей в Державний земельний кадастр, державний кадастровий реєстратор, як уповноважена посадова особа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, здійснила перевірку документів (проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) на предмет відповідності вимогам законодавства та здійснила державну реєстрацію земельної ділянки.

В оскаржуваному наказі, відповідач вказує підставою відмови необхідність наявності погодження від об`єднаної територіальної громади передачі у власність земельної ділянки, обґрунтовуючи це твердження розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад".

Загальною нормою, щодо повноважень з розпорядження землями органів місцевого самоврядування є пункт 21 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", яка передбачає, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Стаття 122 Земельного кодексу України, як спеціальна норма розмежовує компетенцію органів виконавчої влади і місцевого самоврядування, щодо розпорядження землями державної і комунальної власності. Зокрема, згідно зі частиною першою статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Тобто, спірна земельна ділянка, яка розташована за межами населеного пункту на території Зіньківської сільської ради, та відводиться із земель державної власності сільськогосподарського призначення, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 06.07.2020, не підлягає передачі у власність згідно зі рішенням чи за погодженням об`єднаної територіальної громади.

В ЗК України відсутня норма щодо необхідності погодження рішенням відведення земельної ділянки та передачі її у власність з органом місцевого самоврядування у разі, якщо повноваження щодо земельної ділянки належать державному органу виконавчої влади.

У частині дев`ятій статті 118 ЗК України визначено, що підставою для затвердження проекту землеустрою та передачі у власність земельної ділянки є лише погоджений у встановленому законом порядку проект землеустрою.

Позивачем у цій справі розроблено проект землеустрою, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :00:002:0310. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки належним чином погоджений та поданий на затвердження і для передачі земельної ділянки у власність.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р "Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад", доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01.02.2018 забезпечити, зокрема, здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно зі статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Отже, отримання погодження від органу місцевого самоврядування для передачі у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 №60-р доручено Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру (ГУ Держгеокадастру у Полтавській області), а не позивачу.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що законодавцем не внесено жодних змін до статей 118, 186, 186-1 ЗК України, якими врегульовано механізм безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, а також порядок погодження і затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Тому вказане розпорядження Кабінету Міністрів України неузгоджене з нормами Земельного кодексу України. В цьому випадку застосуванню підлягають норми Земельного кодексу України, як акту, що має силу закону й відповідно вищу юридичну силу.

Таким чином, неотримання відповідного погодження об`єднаної територіальної громади самим ГУ Держгеокадастру у Полтавській області не є передбаченою законом підставою для відмови позивачу у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відмова у затвердженні проекту землеустрою не ґрунтується на законі, а тому слід визнати протиправним та скасувати наказ ГУ Держгеокадастру у Полтавської області №32-УБД від 28.07.2020 про відмову у затвердженні документації із землеустрою.

Відповідно до заявленого позивачем засобу захисту порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 10.07.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області та передачі зазначеної ділянки у подальшу власність ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Всупереч вимог даної статті, відповідач не надав суду належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження правомірності спірного наказу.

Беручи до уваги встановлені судом фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 повністю.

Розподіл судових витрат

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №32-УБД від 28.07.2020 про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, та передачі зазначеної ділянки у подальшу власність ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області (вул. Уютна, 23, м. Полтава, 36039, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) від 10.07.2020 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2 га, що розташована на території Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області, та передачі зазначеної ділянки у подальшу власність ОСОБА_1 - з урахуванням висновків суду, викледаних у цьому рішенні.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.С. Шевяков