Справа № 640/20155/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Київ № 640/20155/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши у відкритому судовому засіданні без здійснення фіксування звукозаписувальним технічним засобом адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - відповідач), в якому просить визнати протиправною відносно позивача - ОСОБА_1 дію Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 31.07.2020 р., та визнати протиправним і скасувати Повідомлення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 31.07.2020 р.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі також - державний виконавець, відповідач) протиправно винесено Повідомлення від 31.07.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, згідно з виконавчим документом, пред`явленим до виконання державному виконавцю, боржником є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020 року у справі №640/22686/19 виправлено помилку у виконавчому листі шляхом зазначення коду ЄДРПОУ боржника 21708016 - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яка набрала законної сили.

Разом з тим, звернувшись із відповідною заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі цього виконавчого листа, відповідачем винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки код боржника, вказаний у виконавчому листі, не належить особі боржника.

Враховуючи викладене, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.09.2020 року відкрито провадження у справі з правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання, яке призначено на 28.09.2020 року. Питання про поновлення позивачу пропущеного строку звернення до адміністративного суду ухвалено вирішити у судовому засіданні. Витребувано у відповідача належним чином засвідчені копію Заяви від 17.07.2020 року ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (із додатками), та Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 31.07.2020 року підписане головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Руденком Ю.О. Зобов`язано відповідача подати до суду належним чином засвідчені копії витребуваних документів та відзив відповідно до статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, який, з урахуванням вимог статей 269, 287 КАС України у строк до 24.09.2020 року таким чином, щоб у вказану дату витребувані матеріали знаходились у канцелярії суду.

Через канцелярію суду 22.09.2020 року відповідачем подано витребувані матеріали виконавчого провадження.

Зокрема, відповідачем надано пояснення, що державний виконавець діяв у межах Закону України «Про виконавче провадження», яким останнього не наділено повноваженнями змінювати боржника самостійно та визначити Фонд гарантування вкладів фізичних осіб правонаступником припиненої юридичної особи Банку.

У судове засідання 28.09.2020 року прибула позивач. Належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Позивач просить здійснювати розгляд справи без її участі, разом з тим, судом повідомлено останній про пропуск позивачем строку звернення до суду та необхідність першочергового вирішення питання поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Судом роз`яснено позивачу наслідки неподання заяви про поновлення строку звернення до суду, передбачені статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено строк до 12.10.2020 року подати до канцелярії суду відповідну заяву.

Судом оголошено про відкладення розгляду справи до 04.11.2020 року.

У судове засідання 04.11.2020 року сторони не прибули, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося.

З матеріалів справи судом встановлено відсутність подання позивачем заяви про поновлення строку звернення до суду, з огляду на що, судове засідання відкладено на 26.11.2020 року.

Через канцелярію суду 05.11.2020 року позивачем подано заяву, в якій підтримано заяву про поновлення строку звернення до суду від 25.08.2020 року, подану разом із позовною заявою.

Через канцелярію суду 16.11.2020 року позивачем подано заяву про поновлення пропущеного строку.

Через канцелярію суду 25.11.2020 року позивачем подано докази, які підтверджують посилання позивача у заяві від 16.11.2020 року про поновлення строку звернення до суду.

У судове засідання 26.11.2020 року прибула позивач. Належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Відповідно до частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2020 року заяву ОСОБА_1 від 16.11.2020 року про поновлення строку звернення до суду задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду та ухвалено вважати причини пропуску строку звернення до суду поважними. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 10.12.2020 року.

У судове засідання 10.12.2020 року сторони не прибули, з огляду на що, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З огляду на достатність доказів у матеріалах справи для вирішення справи по суті, суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття судового рішення до 14.12.2020 року, орієнтовний час проголошення останнього 09:05 год.

У судове засідання 14.12.2020 року сторони не прибули. В порядку частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування звукозаписувальним технічним засобом не здійснювалося.

Відповідно до частини четвертої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, ознайомившись із відомостями Автоматизованої системи виконавчих провадження, Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено наступне.

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа №826/5302/15 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2015 року В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.08.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 листопада 2015 року скасовано та прийнято нове рішення. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року. Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Старокиївський Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року. В частині позовних вимог провадження закрито. В іншій частині відмовлено.

30.09.2019 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист №826/5302/15, в якому стягувачем зазначено ОСОБА_1 , боржником - Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіну Любов Олександрівну, вказавши, що код ЄДРПОУ: матеріали справи не містять.

У провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа №640/22686/19 за позовом ОСОБА_1 до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Старокиївський Банк» Пантіна Л.О., про визнання протиправними дій Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в частині повернення виконавчого документа стягувачу без виконання та скасування цього повідомлення.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2020 року У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020 року заяву ОСОБА_1 - задоволено. Виправлено помилку, допущену у виконавчому листі від 30.09.2019 в адміністративній справі № 826/5302/15, а саме в полі відомості боржника вказати: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіна Любов Олександрівна, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, . Вказана ухвала є невід`ємною частиною виконавчого листа від 30.09.2019 №826/5302/15.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі, судом враховано наступне: «У рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.01.2020 у вище вказаній справі №640/22686/19, суд дійшов висновку, що: «фактично Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в даному випадку, діє як виконавчий орган банку, а тому боржником у виконавчому листі є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а даними які ідентифікують особу боржника є дані Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, ліцензія якого відкликана. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у виконавчому листі дійсно зазначені відомості, які не дають правової можливості відповідачу правильно ідентифікувати особу боржника». Рішення суду від 20.01.2020 у справі №640/22686/19 набрало законної сили 20.02.2020.».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2020 року у справі №640/8697/20 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, вулиця Саксаганського 110, місто Київ, ) щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.03.2020 р. Визнано протиправним та скасовано повідомлення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, вулиця Саксаганського 110, місто Київ, ) про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 13.03.2020 р. 17.07.2020 року позивач звернулася до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про примусове виконання виконавчого листа від 30.09.2019 року №826/5302/15 з урахуванням ухвали суду від 21.02.2020 року у справі №826/5302/15, яке набрало законної сили 21.02.2020 року та рішення суду від 22.05.2020 року у справі №640/8697/20.

Головним державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 31.07.2020 року винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в обґрунтування чого зазначено: «Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом є Державна організація (установа, заклад) «Фонд гарантування вкладів фізичних осіб», 04053, м. Київ, вул. Січових стрільців, 17. Згідно виконавчого документу боржником є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіна Л.О., що свідчить про розбіжності у назвах боржника та унеможливлює виконання рішення суду».

Вважаючи Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 31.07.2020 року протиправним, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, пояснення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.06.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1404), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (із змінами і доповненнями) (далі також - Інструкція №512/5).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 частиною першою статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з частиною першою, пунктами 16, 18 частини третьої статті 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 частини четвертої статті 4 Закону №1404 встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

При поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Судом встановлено, що відповідачем винесено Повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, оскільки код боржника, вказаний у виконавчому листі, який належить Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не належить особі боржника - Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Старокиївський банк» Пантіній Л.О.

Разом з тим, суд зауважує наступне.

Відповідно до частин другої, третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Так, відповідно до відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.02.2020 року якою задоволено заяву ОСОБА_1 та виправлено помилку, допущену у виконавчому листі від 30.09.2019 в адміністративній справі № 826/5302/15, а саме в полі відомості боржника вказати: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Старокиївський Банк» Пантіна Любов Олександрівна, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, , набрала законної сили 21.02.2020 року та не оскаржувалася.

Враховуючи викладене, відповідачем протиправно, в супереч судовому рішенню, яке набрало законної сили, винесено Повідомлення від 31.07.2020 року про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 6 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» з підстав, зазначених державним виконавцем у мотивувальній частині Повідомлення, з огляду на що, останнє підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Крім того, суд зауважує, що державний виконавець правом звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, в порядку статей 378 та 379 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався.

Враховуючи встановлені судом обставини, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з положень частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною першою статті 6 Конвенції гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі «Горнсбі проти Греції» Європейським судом з прав людини в пункті 40 рішення зазначено, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (пункт 68 рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції»).

Європейський суд з прав людини в пункті 26 рішення у справі «Глоба проти України» відзначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява №59498/00, пункт 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, пункт 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 року у справі «Фуклев проти України» (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

В пункті 27 рішення у справі "Глоба проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до абзаців 2, 3 частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, оцінюючи дії відповідача, вчинені саме в межах виконавчого провадження №57210639, та дії позивача, які, зокрема, передували винесенню оскаржуваної постанови, враховуючи те, що судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем невиконання боржником рішення суду без поважних причин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем протиправно винесено оскаржувану постанову від 16.10.2019 року про стягнення штрафу.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та враховуючи, що судом виявлено порушення відповідачем вимог законодавства, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з квитанцією 25.08.2020 року №65 позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. Відтак, з огляду на задоволення позову, суд дійшов висновку про присудження на користь позивача суму сплаченого ним судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 11, 73 - 78, 90, 241- 246, 250, 271, 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), які полягають у поверненні виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання Повідомленням від 31.07.2020 року.

3. Визнати протиправним та скасувати Повідомлення Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання від 31.07.2020 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110) суму судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

У відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (, адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110).

Повне рішення складено 14.12.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна