Справа № 120/5770/20-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 р. Справа № 120/5770/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

16.10.2020 до суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) податкової заборгованості в сумі 5075,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що за відповідачем рахується податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 5075,60 грн, який складається з основного платежу в сумі 1920,00 грн та штрафних санкцій в розмірі 3155,60 грн.

Позивач зазначає, що відповідач є платником податків і зборів відповідно до Податкового кодексу України. Пунктом 295.2 статті 295 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування авансових внесків для платників єдиного податку другої групи здійснюється на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку. Відповідно до заяви від 28.09.2015 відповідач обрав ставку єдиного податку 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати. Таким чином, згідно з п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Однак відповідач таких внесків не здійснив. Крім того, на підставі податкового повідомлення-рішення № від 03.07.2017 до відповідача застосовані штрафні санкції в розмірі 3155,60 грн.

Незважаючи на те, що відповідачу надсилалась податкова вимога № 6 від 14.02.2017, спірна заборгованість залишається непогашеною. Відтак позивач звертається до суду з адміністративним позовом про примусове стягнення коштів з платника податку на суму податкового боргу.

Ухвалою суду від 21.10.2020 відкрито провадження у справі за вказаним позовом та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву з дотриманням вимог, передбачених статтею 162 КАС України.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 613 копію ухвали суду від 21.10.2020 вручено відповідачу 27.10.2020.

Втім, як у встановлений судом строк, так і станом на дату постановлення рішення до суду не надходив відзив на позовну заяву.

Тому суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною другою статті 262 КАС України визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В силу положень ч. 4 ст. 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності та оцінивши надані суб`єктом владних повноважень докази, суд приходить до переконання, що адміністративний позов належить задовольнити з огляду на таке.

Встановлено, що 18.09.2015 відповідач ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець та взятий на податковий облік в органах ДПС.

Згідно з обліковою карткою платника податків за відповідачем рахується податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 5075,60 грн, з яких 1920,00 грн основний платіж та 3155,60 грн штрафні санкції.

Так, судом з`ясовано, що у зв`язку з поданням заяви від 28.09.2015 про застосування спрощеної системи відповідач став платником єдиного податку другої групи спрощеної системи оподаткування (за видом діяльності "Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах") зі ставкою єдиного податку 20 відсотків від розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктом 295.1 статті 295 ПК України визначено, що платники єдиного податку першої та другої групи сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця.

Відповідно до п. 295.2 ст. 295 ПК України нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Втім, з наданих суду доказів вбачається, що відповідач не здійснював сплату основного платежу з єдиного податку, внаслідок чого станом на 20.08.2017 у нього утворилась податкова заборгованість за основним платежем в сумі 1920,00 грн.

Донарахування штрафних санкцій в розмірі 3155,60 грн здійснено відповідачу на підставі податкового повідомлення-рішення № від 03.10.2017 за несплату (неперерахування) грошового зобов`язання/авансових внесків єдиного податку у строки, визначені законом (п. 122.1 ст. 122 ПК України).

01.03.2017 на адресу відповідача позивач надіслав податкову вимогу № 6 від 14.02.2017 на суму податкового боргу в розмірі 1172,44 грн. Відповідне поштове відправлення вручене відповідачу, що підтверджується документально.

Оскільки станом на 07.10.2020 спірна сума грошового зобов`язання залишається не сплаченою, це стало підставою для звернення контролюючого органу до суду з цим позовом.

В силу вимог ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 57.2 ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що за відповідачем рахується податкова заборгованість на загальну суму 5075,60 грн. Грошове зобов`язання на цю суму у встановленому законом порядку узгоджене, а отже визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктами 59.4, 59.5 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

На адресу відповідача надсилалась податкова вимога № 6 від 14.02.2017 на суму 1172,44 грн. Однак відтоді податкова заборгованість відповідача в повному обсязі не погашалась, а навпаки збільшилась.

Таким чином, станом на дату звернення позивача до суду загальна сума заборгованості відповідача, включаючи нарахування штрафних санкцій, становить 5075,60 грн.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення з відповідача податкового боргу в сумі 5075,60 грн є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак сплачений позивачем судовий збір з відповідача не стягується.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг в сумі 5075,60 грн (п`ять тисяч сімдесят п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100);

2) відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду складено 17.12.2020.

Суддя Сало Павло Ігорович