Справа № 560/4141/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2020-11-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4141/19
РІШЕННЯ

іменем України

24 листопада 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю:секретаря судового засідання Данилюк К.Б. позивача ОСОБА_1 представника відповідача Лукова А. В.
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (далі також ГТУ юстиції, ГТУ ) про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди в сумі 100000 грн.

Зазначає, що працювала на посаді начальника Летичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану, з якої звільнилась за власним бажанням 09.02.2018 року. Покликається на те, що протягом 2015-2018 років стосовно неї керівництвом ГТУ юстиції порушувались вимоги трудового законодавства.

Позивач посилається на те, що у день звільнення 09 лютого 2018 року відповідач не провів з нею повний розрахунок по заробітній платі, а лише видав трудову книжку. Також вказує на те, що відповідач при звільненні не виплатив їй разову премію за роботу у 2015 році та заробітну плату за вихід на роботу у вихідні дні у листопаді 2016 року, зважаючи на що вона звернулась до суду з іншим позовом ( справа №2240/3289/18)

Під час розгляду адміністративної справи №2240/3289/18 їй стало відомо про те, що відповідач, на її думку, здійснював підтасування відомостей про розміри посадових окладів працівників системи органів юстиції області, видавав довідки, які містили розбіжності у розмірах окладів. Посилається на видані їй ГТУ довідки, які містять інформацію про різні розміри її посадового окладу у грудні 2015 року: 1723 грн. та 1378 грн., а також різні розміри окладів у розрахункових листах за вказаний місяць.

Враховуючи це, вважає, що ГТУ не виплатило їй частину заробітної плати за грудень 2015 року в розмірі 645,07 грн. під час звільнення у 2018 році.

На думку ОСОБА_1 , вона мала право на отримання заборгованості по заробітній платі за грудень 2015 року у день її звільнення, однак відповідач ці кошти не виплатив. Враховуючи це, позивач згідно з нормами КЗпП України має право отримати середній заробіток за період затримки виплати коштів, який, на її думку, становить 360 249 грн.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди, ОСОБА_1 зазначає, що стосовно неї керівництвом ГТУ були ініційовані протиправні слідчі дії, розголошені персональні дані, внаслідок чого був складений протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відкрите, а згодом закрите кримінальне провадження. Через незаконні дії посадових осіб відповідача вона вимушена була захищати свої права в судових органах. Позивач посилається на те, що через протиправні дії керівництва ГТУ їй довелось переживати стреси та зазнавати душевних страждань, а також проходити лікування у медичних закладах. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що була завдана шкода її діловій репутації.

Враховуючи це, позивач просить суд стягнути з Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області заборгованість по заробітній платі за грудень 2015 рік, яка не була виплачена у день звільнення, в сумі 645,07 грн., середній заробіток за період затримки виплати по день фактичного розрахунку в сумі 360 249 грн. та компенсацію завданої моральної шкоди в сумі 100 000 грн.

Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області подало відзив, у якому позов не визнає, у його задоволенні просить відмовити.

В обґрунтування заперечень покликається на те, що розмір посадового окладу позивачки у грудні 2015 року був передбачений зведеними штатними розписами на 2015 рік районних, міських, міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у Хмельницькій області, затвердженими 30.09.2015 та 25.12.2015 року, та становив 1378 грн.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» розміри посадових окладів державних службовців з 1 грудня 2015 року були підвищені на 25%, у зв`язку з чим посадовий оклад ОСОБА_1 в грудні 2015 року дійсно повинен був бути підвищений до 1723 грн.

Однак, станом на день проведення нарахування та виплати заробітної плати за грудень 2015 року Міністерством юстиції України не був розроблений та затверджений новий штатний розпис, відтак у грудні 2015 виплата заробітної плати проводилась виходячи з затвердженого посадового окладу 1378 грн. Нарахування заробітної плати за січень-лютий 2016 року позивачці здійснювалось також з посадового окладу 1378 грн. на підставі діючого штатного розпису на 2016 рік, затвердженого 29.01.2016 року, оскільки лише у березні 2016 року до ГТУ надійшов штатний розпис на 2016 рік, затверджений 29.02.2016 року, який містив підвищені розміри посадових окладів працівників системи органів юстиції. Згідно з цим штатним розписом посадовий оклад ОСОБА_1 складав 1723 грн., що стало у березні 2016 року підставою для проведення перерахунків заробітної плати за січень-лютий 2016 року.

У подальшому, з метою приведення розмірів посадових окладів працівників до вимог постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013, якою було передбачено, що збільшення посадових окладів на 25% здійснюється у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, у вересні 2016 року ГТУ було проведене відповідне коригування виплат за грудень 2015 року, підтвердженням чого є розрахунковий лист позивачки за вересень 2016 року. Зокрема, ОСОБА_1 було донараховано: 315 грн. посадового окладу, 94.50 грн. вислуги державного службовця та 122,85 грн. надбавки за інтенсивність, усього 532,35 грн. ( за грудень 2015)

У той же час, у зв`язку з тим, що підвищення посадових окладів в грудні 2015 року повинне було здійснюватись в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах на 2015 рік за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, наказом ГТУ юстиції у Хмельницькій області від 30.08.2016 року № 2087 "Про внесення змін до наказу головного територіального управління юстиції від 28.12.2015 року № 2044/04ф» були внесені зміни до наказу «Про преміювання працівників головного територіального управління юстиції за грудень 2015 року» від 28.12.2015 року № 2044/04ф, згідно з яким працівникам ГТУ та його структурних підрозділів були змінені розміри премії у грудні 2015 року.

Так, ОСОБА_1 був встановлений розмір премії за грудень 2015 року в сумі 607,35 грн. Оскільки у грудні 2015 року ОСОБА_1 була нарахована премія в розмірі 1336,93 грн., а згідно з наказом про преміювання за грудень 2015 року (із урахуванням вищевказаних змін) ця премія була встановлена в розмірі 607,35 грн. ( скоригована у зв`язку з підвищенням посадового окладу), заборгованість по заробітні платі за грудень 2015 року перед позивачкою відсутня. Одночасно з цим, будь-які фактичні відрахування заробітної плати позивачки за грудень 2015 року у вересні 2016 року відповідачем не проводились.

Відповідач також заперечує стосовно вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки, як вже зазначалось, відсутня сама заборгованість, отже і підстави для стягнення коштів на підставі ст. 117 КЗпП України. Зазначає, що 09.02.2018 року з ОСОБА_1 був проведений остаточний розрахунок, що було встановлено рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.02.2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 року. Стосовно вимог про стягнення моральної шкоди відповідач також заперечує, оскільки позивач не навела доводи, які свідчать по те, що моральна шкода, яку вона оцінила у 100000 грн., завдана їй саме протиправними діями ГТУ щодо невиплати заборгованості по заробітній платі за грудень 2015.

У відповіді на відзив та додаткових поясненнях до позову, які подавались ОСОБА_1 протягом розгляду справи, позивачка не погоджується з доводами відповідача. Покликається на недостовірність інформації, яка неодноразово зазначалась відповідачем у наданих їй довідках, розрахункових листах, з яких випливало те, що керівництво ГТУ свавільно змінювало розміри посадових окладів, не надавало правдиву інформацію на її звернення. Також вказує на те, що їй та іншим працівникам органів юстиції не було відомо про прийняття наказу, яким вносились зміни до порядку преміювання службовців органів юстиції у грудні 2015 року, більше того, на її думку, цей наказ не існував взагалі.

У запереченні на відповідь на відзив та додаткових поясненнях ГТУ посилається на те, що позивач не спростувала доводи відповідача, викладені у відзиві. Крім того, твердження позивачки про дискримінацію щодо неї при нарахуванні та виплаті заробітної плати не підтверджується жодними доказами, оскільки як видно з наказів про встановлення надбавок і премій протягом 2015 року, ОСОБА_1 встановлювались такі ж самі надбавки і премії, як і іншим працівникам територіальних управлінь юстиції області.

Провадження у справі відкрите за правилами спрощеного позовного провадження. За клопотанням позивача суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Під час розгляду справи суд неодноразово витребував додаткові докази за клопотанням сторін. Також провадження у справі зупинялось до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у іншій пов`язаній справі ( № 2240/3289/18)

В судових засіданнях позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Луков А.В. підтримали свої доводи та заперечення, викладені у адресованих суду процесуальних заявах та додаткових поясненнях.

Позивач ОСОБА_1 позов підтримала, заявивши про збільшення розрахованої суми середнього заробітку за період затримки виплати заборгованості. Також обґрунтовує розмір заподіяної їй моральної шкоди тими моральними стражданнями, які їй були завдані протиправними діями керівництва ГТУ юстиції у Хмельницькій області.

Представник відповідача ОСОБА_2 у позові просить відмовити, заперечуючи щодо збільшення позивачкою суми середнього заробітку за період затримки виплати заборгованості, оскільки наполягає, що ніякої заборгованості у ГТУ на час звільнення ОСОБА_1 у 2018 році не було, що підтверджено також відповідними судовими рішеннями у іншій справі.

Судом вирішене клопотання про допит свідків ОСОБА_3 ( колишнього керівника ГТУ юстиції у Хмельницькій області) та ОСОБА_4 ( колишнього керівника підрозділу бухгалтерського обліку ГТУ), які в судовому засіданні пояснили, що нарахування та виплата заробітної плати працівникам ГТУ юстиції та його територіальних органів здійснювались відповідно до чинного на час проведення виплат законодавства. У зв`язку з тривалим часом, який минув з моменту проведення спірних виплат у 2015 році, свідки вказали на те, що не можуть пригадати усі обставини, які могли бути пов`язані з зазначеними позивачкою у позові подіями. Свідок ОСОБА_3 також заперечив доводи стосовно дискримінації ОСОБА_1 під час її роботи під його керівництвом.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 до 09 лютого 2018 року працювала на посаді начальника Летичівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (далі також ГТУ юстиції, ГТУ )

Наказом ГТУ юстиції у Хмельницькій області від 31.01.2018 №129/04к ОСОБА_1 звільнено з посади за власним бажанням з 09.02.2018 року.

Як вбачаться зі змісту позову, ОСОБА_1 під час розгляду Хмельницьким окружним адміністративним судом справи № 2240/3289/18 стало відомо про те, що ГТУ юстиції у Хмельницькій області має перед нею заборгованість з виплати заробітної плати за грудень 2015 року, яка не була виплачена станом на час звільнення її з посади. Вказана заборгованість, на думку позивачки, має місце оскільки відповідач неодноразово проводив зміни розмірів посадових окладів працівників органів юстиції, у тому числі розміру її окладу та премії, порушуючи при цьому принципи рівності та недискримінації.

Зважаючи на це, предметом дослідження у цій справі є встановлення наявності або відсутності такої заборгованості за грудень 2015 року перед ОСОБА_1 , тобто те, яка сума коштів підлягала нарахуванню та виплаті позивачці на день звільнення та яка була виплачена.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України, і визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. Отже, підставою відповідальності роботодавця за затримку виплати коштів при звільненні працівника є наявність вини роботодавця, тобто вчинення ним протиправних дій чи протиправна бездіяльність, які спричинили таку затримку.

Згідно з вимогами статті 33 Закону «Про державну службу» (в редакції станом на грудень 2015 року) заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок. Посадові оклади державних службовців установлюються залежно від складності та рівня відповідальності виконуваних службових обов`язків. Доплата за ранг провадиться відповідно до рангу, присвоєного державному службовцю. Надбавка за вислугу років виплачується державним службовцям щомісячно у відсотках до посадового окладу з урахуванням доплати за ранг і залежно від стажу державної служби.

Державним службовцям можуть установлюватись надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати.

Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів, надбавок, премій доплат і матеріальної допомоги в грудні 2015 року регулювались постановою Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів». Цією постановою передбачене право керівника державного органу встановлювати в межах затвердженого фонду оплати праці надбавки за високі досягнення у праці у розмірі до 50% посадового окладу з врахуванням рангу державного службовця та вислуги років, а також здійснювати преміювання працівників відповідно до їх особистого вкладу в загальні результати роботи, а також до державних і професійних свят у межах фонду преміювання та економії фонду оплати праці.

Судом встановлено, що у наданих позивачкою довідках ГТУ про розмір її посадового окладу у грудні 2015 року дійсно зазначаються різні розміри посадового окладу ОСОБА_1 , зокрема: довідка від 13.12.2018 № 10.1-30/188, оклад 1723 грн. ( т. 1, а. с. 85), довідка від 29.01.2019 № 10.1-30/20, оклад 1378 грн. ( т. 1, а. с. 12), довідка від 14.03.2019 № 10.1-30/191, оклад 1378 грн. ( т. 1, а. с. 23), довідка від 08.11.2019 № ПІ-136/09-15/24/4031, оклад 1723 грн. ( т. 1, а. с. 24)

Отже, для того, аби встановити дійсний розмір посадового окладу позивачки у грудні 2015 року, слід проаналізувати дані, які містяться у відповідному штатному розписі, який був чинним станом на час нарахування та виплати заробітної плати.

У матеріалах справи міститься Зведений штатний розпис на 2015 рік районних, міських, міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у Хмельницькій області, затверджений 30.09.2015 року, відповідно до якого посадовий оклад начальника районного відділу ДРАЦС ( посада, яку обіймала позивач) становив 1378 грн. ( т. 1, а.с.70)

Аналогічний оклад позивачки в сумі 1378 грн. був передбачений і наступними Зведеними штатними розписами на 2015 та 2016 рік районних, міських, міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції у Хмельницькій області, затвердженими 25.12.2015 року ( т. 1, а. с. 73) та 29.01.2016 року ( т. 1, а. с. 67) відповідно.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно правових актів» з 1 грудня 2015 року були підвищені на 25% розміри посадових окладів державних службовців.

У той же час, станом на день нарахування та виплати заробітної плати за грудень 2015 року Міністерством юстиції України не був розроблений, затверджений та доведений до відома відповідача оновлений штатний розпис з урахуванням вказаного підвищення окладів державних службовців.

Враховуючи це, у грудні 2015 виплата заробітної плати ОСОБА_1 проводилась виходячи з затвердженого посадового окладу 1378 грн. Нарахування заробітної плати за січень-лютий 2016 року здійснювалось також з посадового окладу 1378 грн. на підставі діючого штатного розпису на 2016 рік, затвердженого 29.01.2016 року.

У березні 2016 року відповідач отримав новий Зведений штатний розпис на 2016 рік, затверджений 29.02.2016 року, який містив підвищені розміри посадових окладів працівників системи органів юстиції.

Згідно з цим штатним розписом (т. 1, а. с. 64) посадовий оклад ОСОБА_1 складав вже 1723 грн., відтак у березні 2016 року позивачу та іншим працівникам були проведені перерахунки заробітної плати за січень-лютий 2016 року.

У подальшому, з метою приведення розмірів посадових окладів працівників до вимог постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013, якою було передбачено, що збільшення посадових окладів на 25% здійснюється у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, у вересні 2016 року ГТУ було проведене коригування виплат за грудень 2015 року, підтвердженням чого є розрахунковий лист позивачки за вересень 2016 року.

Як вбачаться зі змісту розрахункового листа ОСОБА_1 , позивачці за грудень 2015 у грудні 2015 року було нараховано 5086,40 грн. заробітної плати, у тому числі:

- посадовий оклад (згідно з діючим у грудні 2015 штатним розписом та відповідно до фактично відпрацьованого часу) - 1 258 грн.,

- доплата за 11 ранг - 63,91 грн.;

- надбавка за вислугу років 30% від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг - 396,63 грн.;

- надбавка за високі досягнення праці 30% від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років - 515,61 грн.;

- премія за листопад 2015 року 100% від посадового окладу та фактично відпрацьованого часу у листопаді 2015 - 1033,50 грн.;

- премія за грудень 2015 року 106% від посадового окладу та фактично відпрацьованого часу у грудні 2015) - 1336,93 грн.;

- індексація -137,49 грн.;

- оплата відрядження за 2 дні - 344,16 грн.

У зв`язку з тим, що підвищення посадових окладів в грудні 2015 року повинне було здійснюватись в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах на 2015 рік за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій, наказом ГТУ юстиції у Хмельницькій області від 30.08.2016 року № 2087/04ф "Про внесення змін до наказу головного територіального управління юстиції від 28.12.2015 року № 2044/04ф» були внесені зміни до наказу «Про преміювання працівників головного територіального управління юстиції за грудень 2015 року» від 28.12.2015 року № 2044/04ф, якими працівникам ГТУ та його структурних підрозділів були змінені розміри премії у грудні 2015 року. ОСОБА_1 був встановлений розмір премії за грудень 2015 року в сумі 607,35 грн.

Судом в присутності сторін оглянутий оригінал вказаного наказу від 30.08.2016 року № 2087/04ф та книга реєстрації наказів, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності.

Таким чином, з урахуванням вимог постанови КМУ від 09.12.2015 року № 1013, а також вищевказаного наказу щодо преміювання у грудні 2015 року, позивачці у грудні 2015 року належали до нарахування наступні виплати :

- посадовий оклад (згідно зі змінами та відповідно до фактично відпрацьованого часу) - 1 573,17 грн.,

- доплата за 11 ранг держслужби - 63,91 грн.;

- надбавка за вислугу років 30% від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг 491,13 грн.;

- надбавка за високі досягнення праці 30% від посадового окладу з урахуванням доплати за ранг та вислугу років - 638,46 грн.;

- премія за листопад 2015 року 100% від посадового окладу та фактично відпрацьованого часу у листопаді 2015 - 1033,50 грн.;

- премія за грудень 2015 року 106% від посадового окладу та фактично відпрацьованого часу у грудні 2015) - 607,35 грн.;

- оплата відрядження за 2 дні - 344,16 грн.

Отже, загальний розмір заробітної плати, який підлягав нарахуванню ОСОБА_1 за грудень 2015 року, враховуючи зміни законодавства та коригування розміру посадового окладу і премії, становив 4751,68 грн., тоді як фактично у грудні 2015 року їй було нараховано 5086,40 грн. заробітної плати.

Одночасно з цим, судом встановлено, що будь-які фактичні відрахування заробітної плати позивачки за грудень 2015 року у вересні 2016 року та у подальшому відповідачем не здійснювались, що доводиться наявними у справі доказами і під час розгляду справи не спростовано.

Враховуючи це, відповідач довів, що заборгованість Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області перед ОСОБА_1 по заробітній платі за грудень 2015 року відсутня.

Зазначене додатково було встановлено під час розгляду справи № 2240/3289/18.

Так, у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року у вказаній справі зазначається, що згідно з платіжним дорученням №149 від 08.02.2018, яке проведене казначейством 09.02.2018, відповідно до відмітки на цьому дорученні та Списку перерахувань в банк за лютий 2018 рік, ОСОБА_1 зараховано та перераховано 12028,09 грн. (перерахунок з/п при звільненні). Відповідно до платіжного доручення №17 від 12.02.2018 року (проведеного казначейством 13.02.2018) позивачці перераховано також 7399,66 грн. допомоги з тимчасової втрати працездатності за рахунок ФСС з ТВП. Отже, відповідач провів розрахунок при звільненні ОСОБА_1 у день її звільнення - 09.02.2018, про що свідчить дата складення платіжного доручення - 08.02.2018, і відмітка казначейської служби на цьому дорученні з датою 09.02.2018. У той же час, невиплата цих коштів у день звільнення позивачки відбулась не з вини відповідача, оскільки на платіжному дорученні №149 від 08.02.2018 міститься відмітка Головного управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про оплату доручення саме 09.02.2018, тобто у день звільнення позивачки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості з виплати заробітної плати за грудень 2015 року та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Що стосується відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті ( ч. 1 статті 1167 Цивільного кодексу України)

Відповідно до змісту ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Підставою цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає складові елементи: протиправна поведінка особи, шкідливий результат, причинний зв`язок та вина особи, яка заподіяла шкоду.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Таким чином, під моральною шкодою розуміється втрата немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних особі незаконними діями або бездіяльністю.

Враховуючи те, що під час розгляду справи судом не було встановлено вчинення відповідачем стосовно позивачки незаконних дій або бездіяльності, пов`язаних з невиплатою їй заробітної плати за грудень 2015 року, вимога про відшкодування моральної шкоди, яка є похідною, задоволенню також не підлягає. Оскільки відповідач довів відсутність порушення прав позивачки в межах спірних правовідносин та заявленого предмету позову, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 17 грудня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне територіальне управління юстиції у Хмельницькій області (вул. Володимирська, 91,Хмельницький,Хмельницька область,29001 34838822)

Головуючий суддя І.С. Козачок