Справа № 200/9586/20-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р. Справа№200/9586/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про:

- визнання неправомірними дій щодо відмови у зарахуванні трудового стажу за період лютий-червень 2020 року, з 06.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 15.06.2016 року, з 03.03.2017 року по 03.03.2017 року, з 06.03.2017 року по 07.03.2017 року, з 09.03.2017 року по 17.03.2017 року з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая»;

- зобов`язання здійснити перерахунок пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» враховуючи стаж роботи за період лютий-червень 2020 року, з 06.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 15.06.2016 року, з 03.03.2017 року по 03.03.2017 року, з 06.03.2017 року по 07.03.2017 року, з 09.03.2017 року по 17.03.2017 року з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з червня 2019 року перебуває на пенсійному обліку відповідача як одержувач пенсії по за віком та продовжує працювати на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

10 липня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 2389 про перерахунок пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», додавши довідку про пільговий стаж роботи ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» від 10.07.2020 року.

Рішенням відповідача № 2389 від 15 липня 2020 року позивачеві відмовлено в перерахунку пенсії з підстав недодержання підприємством-роботодавцем вимог статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не надало звітність до управління ПФУ про нарахування заробітної плати за лютий-червень 2020 року.

Зазначає, що періоди роботи з 06.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 15.06.2016 року, з 03.03.2017 року по 03.03.2017 року, з 06.03.2017 року по 07.03.2017 року, з 09.03.2017 року по 17.03.2017 року з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не зараховані до пільгового стажу в зв`язку з перебуванням заявника у відпустках без збереження заробітної плати та простої з вини підприємства.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03 листопада 2020 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 листопада 2020 року розгляд справи відкладено на 17 грудня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 2 зв.бік).

Відповідачем надано письмовий відзив від 17.11.2020 року (а.с. 56-60). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач перебуває на обліку управління з червня 2019 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах.

Позивач звернувся з заявою від 10.07.2020 року про перерахунок пенсії за віком по збільшенню пільгового стажу згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», надавши довідку про пільговий стаж роботи від 10.07.2020 № 220.

Наголошує, що позивач має страховий стаж 40 років 11 місяців 25 днів, пільговий стаж за списком № 1 14 років 7 місяців 4 дні замість необхідних 15 років.

Період перебування позивача у відпустках без оплати та періоди простою з вини підприємства відповідачем не зараховані до пільгового стажу на підставі листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161/16. Цим листом роз`яснено, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Період роботи з 01.02.2020 по 30.06.2020 не зарахований до пільгового стажу позивача через несплату роботодавцем страхових внесків.

З зазначених причин відповідач зазначає, що позивач не має права на перерахунок пенсії у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 15 років та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 4-6). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач з червня 2019 року знаходиться на пенсійному обліку відповідача як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах, що не заперечується сторонами.

Заявою від 10.07.2020 року № 2389 позивач звернувся до відповідача про перерахунок пенсії по збільшенню пільгового стажу згідно з Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» позивач звернувся до управління (а.с. 63).

Позивачем до заяви додано довідки ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» про пільговий стаж роботи від 19.06.2019 року № 526 та від 10.07.2020 року № 220 (а.с. 19-20).

Рішенням від 15.07.2020 року № 2389 позивачу було відмовлено в перерахунку пенсії за віком у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 15 років (а.с. 21-22).

В рішенні від 15.07.2020 року № 2389 вказано, що позивач має страховий стаж 40 років 11 місяців 25 днів, пільговий стаж за списком № 1 14 років 7 місяців 4 дні замість необхідних 15 років.

Також зазначено, що періоди роботи з 06.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 15.06.2016 року, з 03.03.2017 року по 03.03.2017 року, з 06.03.2017 року по 07.03.2017 року, з 09.03.2017 року по 17.03.2017 року з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» управлінням не зараховані до пільгового стажу в зв`язку з перебуванням заявника у відпустках без збереження заробітної плати та простої з вини підприємства.

Крім того, позивачу відмовлено в перерахунку пенсії через недодержання підприємством-роботодавцем вимог статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не надало звітність до управління ПФУ про нарахування заробітної плати за лютий-червень 2020 року.

Період перебування позивача у відпустках без оплати та періоди простою з вини підприємства відповідачем не зараховані управлінням до пільгового стажу на підставі листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 № 713/039/161/-16. В наведеному листі роз`яснено, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо відмови в перерахунку пенсії за віком, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з належних обставин, а також у старості в інших випадках, передбачених законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі-Закон №1058) встановлює порядок нарахування та виплати пенсії.

Відповідно до п. 1 та п. 4 статті 8 Закону України від 09.07.2006 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом; іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на рівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надані Верховною Радою України.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із соціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої територіально.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

За приписами ч. 1 ст. 33 Закону України № 1058 пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в розмірах: інвалідам I групи - 100 відсотків пенсії за віком; інвалідам II групи - 90 відсотків пенсії за віком; інвалідам III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Як зазначено вище, позивач має страховий стаж 40 років 11 місяців 25 днів, пільговий стаж за списком № 1 14 років 7 місяців 4 дні.

Таким чином, станом на дату звернення до відповідача страховий стаж роботи із шкідливими умовами, який дає право позивачу на перерахунку пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, склав 14 років 7 місяців 4 дні, тобто для права на перерахунок пенсії йому не вистачило 4 місяці 26 днів до 15-ти років, передбачених ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям.

Відповідачем не враховано до пільгового стажу позивача 5 місяців через недодержання підприємством-роботодавцем вимог статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» не надало звітність до управління ПФУ про нарахування заробітної плати за лютий-червень 2020 року.

З цього приведу суд зазначає наступне.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-ХV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-XV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Статтею 106 Закону України № 1058-XV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність дій відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу періоду п`яти місяців роботи: лютий-червень 2020 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

Відтак, на позивача поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», відповідно до якої, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Стосовно неприйняття відповідачем періодів роботи з 06.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 15.06.2016 року, з 03.03.2017 року по 03.03.2017 року, з 06.03.2017 року по 07.03.2017 року, з 09.03.2017 року по 17.03.2017 року з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая», які не зараховані управлінням до пільгового стажу в зв`язку з перебуванням заявника у відпустках без збереження заробітної плати та простої з вини підприємства суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383, під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року №713/039/161-16 періоди, зокрема відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Суд звертає увагу на те, що у довідках про підтвердження пільгового стажу для призначення пенсії від 19.06.2019 року № 526 та від 10.07.2020 року № 220 наявні відомості про надання позивачу відпусток без збереження заробітної плати у зв`язку з виробничою необхідністю у 2016 році протягом 7 календарних днів, у 2017 році протягом 9 календарних дні та у 2019 році протягом 3 календарних дні, усього 19 календарних днів. Крім того, в довідці зазначено, що підприємство де працював позивач перебувало у простої з вини підприємства у 2016 році протягом 2 днів, у 2017 році протягом 4 днів, усього 6 календарних днів. Загалом позивач перебував у простої та відпустках без збереження заробітної плати протягом 25 календарних днів, що не перевищує 1 місяця в календарному році (а.с. 19-20).

З огляду на викладене, за заявленими в цій частині підставами позову, суд дійшов висновку про наявність підстав щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу періодів перебування у відпустці без збереження заробітної плати у кількості 19 днів.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії підлягають задоволенню.

Разом з тим, прийнявши неправомірне рішення про відмову у призначенні пенсії, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на перерахунок пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наведеним у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення».

Так, відповідно до пункту 3 цієї Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

В абзаці 10 п. 9 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 Конституційний Суд України наголошував, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Враховуючі наведені вище неправомірні дії управління щодо необґрунтованого неврахування до пільгового стажу періодів роботи та нездійснення перерахунку пенсії, суд вважає за можливе для повного захисту прав позивача на підставі частини 2 статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та скасувати рішення управління № 2389 від 15.07.2020 року про відмову в перерахунку пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 10 ч. 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85500, Доненька область, Великоновосілківський район, смт. Велика Новосілка, вул. Центральна, буд. 103, ) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати неправомірними дії Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 пільгового стажу за списком № 1 за період лютий-червень 2020 року, з 06.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 15.06.2016 року, з 03.03.2017 року по 03.03.2017 року, з 06.03.2017 року по 07.03.2017 року, з 09.03.2017 року по 17.03.2017 року з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

Скасувати рішення Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15.07.2020 року № 2389 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди роботи лютий-червень 2020 року, з 06.06.2016 року по 12.06.2016 року, з 14.06.2016 року по 15.06.2016 року, з 03.03.2017 року по 03.03.2017 року, з 06.03.2017 року по 07.03.2017 року, з 09.03.2017 року по 17.03.2017 року з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року на ДП «Шахта ім. М.С. Сургая».

Стягнути з Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 17 грудня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова