Справа № 640/17141/20
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

17 грудня 2020 року справа №640/17141/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві)
про1) визнання протиправними дій відповідача, що полягають у не врахуванні позивачу до пільгового страхового стажу періоду трудової діяльності з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року; 2) зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового страхового стажу позивача період трудової діяльності з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року та здійснити перерахунок пенсії за віком, починаючи з дня подання заяви, а саме: з 13 січня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, зазначаючи, що відповідач протиправно відмовив в зарахуванні до пільгового страхового стажу позивача період роботи з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року в Київському науково-дослідному інституті синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом.

Позивач зазначає, що він має відповідні записи у трудовій книжці щодо вказаного періоду роботи, які є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу, а отже підлягають зарахуванню при призначенні пенсії.

Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 03 серпня 2020 року відкрив провадження в адміністративній справі №640/17141/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що для зарахування періоду роботи з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року органом пенсійного фонду направлялися листи до Київського науково-дослідного інституту синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом щодо надання довідки про підтвердження пільгового стажу, але відповіді не надходило.

Дослідивши наявні у справі докази, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив такі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та з 29 вересня 2018 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В матеріалах справи міститься копія трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 11 жовтня 1977 року, яка містить записи про періоди роботи позивача №1-47, починаючи з 01 вересня 1977 року по 30 червня 2005 року.

Згідно із записами №14-20 №14-20 в трудовій книжці позивач:

- 05 листопада 1984 року «Принята старшим лаборантом в отдел 53 п-19» Киевского научно-исследовательского филиала ГОСНИИХЛОРПРОЕКТА (запис 14);

- 01 серпня 1986 року «В связи с изменением структуры филиала переведена лаборантом старшим в отдел 70» (запис 15);

- 01 серпня 1989 року «В связи с введением новых условий оплаты труда переведена лаборантом в отд. 70» (запис 16);

- наказом від 01 березня 1999 року №73 «Киевский научно-исследовательский филиал ГОСНИИХЛОРПРОЕКТА» перейменований в «Киевский научно-исследовательский филиал с открытым заводом Московского научно-производственного объединения «Синтез» (запис 17);

-наказом від 01 червня 1992 року №191 «Киевский научно-исследовательский филиал с открытым заводом Московского научно-производственного объединения «Синтез» перейменований в «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» (запис 18);

- 02 березня 1992 року «Переведена лаборантом в лаб. 801» (запис 19);

- 29 квітня 1992 року «Уволена по ст. 40 п. 1 КЗоТ Украины по сокращению штата» (запис 20).

Усі інші записи в трудовій книжці позивача не відносяться до предмету спору та не заперечуються сторонами, а тому не досліджуються судом.

У відповідь на заяву позивача від 13 січня 2020 року відповідач листом від 24 січня 2020 року№2600-0308-8/3305 повідомив, що для зарахування періоду роботи з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року управлінням неодноразово направлялися листи до Київського науково-дослідного інституту синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом щодо надання довідки про підтвердження пільгового стажу, але відповідь не надходила, тому зарахувати даний період роботи до пільгового стажу не має підстав.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року у справі №758/6464/19 зобов`язано Приватне акціонерне товариство «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» надати ОСОБА_1 довідку про пільговий стаж із зазначенням заробітної плати з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року включно.

Окружний адміністративний суд міста Києва, вирішуючи спір по суті позовних вимог, керується такими мотивами.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі по тексту - Порядок №637), а саме, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Порядку №637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 07 березня 2018 року у справі №233/2084/17.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 (далі по тексту - Порядок №383), встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Згідно із пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку №637.

Як встановлено судом, позивач з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року працював лаборантом та старшим лаборантом у відділах Київського науково-дослідного інституту синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом повний робочий день.

В зазначений період роботи позивача чинними були, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173:

- список №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах;

- список №2 виробництв, цехів, професій і посад із важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах.

Відповідно до вказаних списків право на призначення пенсії на пільгових умовах дає робота лаборантам:

- зайнятим повний день на роботах з налагодження прискорювачів заряджених частинок в сфері дії радіоактивних випромінювань - список №1 розділ ХІІ «Електротехнічне виробництво» пункт б;

- зайнятим повний робочий день на роботах з радіоактивними речовинами і джерелами іонізуючих випромінювань - список №1 розділ ХІІІ «Радіотехнічне виробництво» стаття 1 пункт б;

- зайнятим повний робочий день на ділянках з застосуванням ртуті і плавикової кислоти - список №1 розділ ХІІІ «Радіотехнічне виробництво» стаття 2 пункт б абзац перший;

- зайнятим повний робочий день на дільницях і роботах з застосуванням свинцевого сурику в скляному виробництві - список №1 розділ ХІІІ «Радіотехнічне виробництво» стаття 2 пункт б абзац другий;

- цехових хімічних лабораторій - список №1 розділ ХVІ «Виробництво штучного і синтетичного волокна» абзац четвертий;

- постійно і безпосередньо працюючим на установках по гамма-дефектоскопії (просвічування металів) - список №1 розділ ХХІ «Загальні професії» абзац дев`ятий;

- лаборантам-рентгенологам, зайнятим в рентгенівських кабінетах і лабораторіях - список №1 розділ ХХІ «Загальні професії» абзац десятий;

- зайнятим на збагаченні п`єзооптичної сировини і агату - список №2 розділ ХVІІ «Радіотехнічне виробництво» пункт б абзац четвертий;

- в цехових лабораторіях - список №2 розділ ХХV «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів» стаття 1 пункт а;

- лаборантам - список №2 розділ ХХV «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів» стаття 1 пункт б;

- цехових лабораторій - список №2 розділ ХХV «Виробництво медикаментів, медичних і біологічних препаратів і матеріалів» стаття 4 пункт б;

- зайнятим на аналізі свинцевих сплавів - список №2 розділ ХХVІІ «Поліграфічне виробництво» пункт б.

Відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці позивача не має можливості встановити, яку роботу і в якому відділі виконував позивач, працюючи лаборантом у Київському науково-дослідному інституті синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом та чи відноситься робота, яку виконував позивач до роботи, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Деснянський районний суд в м. Києві рішенням від 22 червня 2020 року у справі №758/6464/19 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом», яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, зобов`язав Приватне акціонерне товариство «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» надати ОСОБА_1 довідку про пільговий стаж із зазначенням заробітної плати з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року включно.

Проте, під час розгляду справи Деснянським районним судом в м. Києві не досліджувалося питання про наявність у позивача пільгового стажу роботи у період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року. Під час розгляду зазначеної справи судом встановлено, що ОСОБА_1 з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року працювала у відповідача на посаді старшого лаборанта та, що ненадання відповідачем довідки про пільговий стаж позивача за період з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року, перешкоджає останній в реалізації її права на перерахунок пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також слід зазначити, що преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності. Тобто, преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі №№676/3499/17 та від 06 березня 2020 року у справі №820/5583/16.

Враховуючи вищевикладене, суд не бере до уваги посилання позивача на рішення Деснянського районного суду в м. Києві від 22 червня 2020 року у справі №758/6464/19.

В матеріалах справи відсутня довідка видана ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про пільговий стаж роботи позивача з 05 листопада 1984 року по 05 листопада 1989 року, докази направлення до ГУ ПФУ в м. Києві довідки ПАТ «Київський науково-дослідний інститут синтезу та екології «Синтеко» з дослідним заводом» про пільговий стаж роботи позивача, а також будь-які інші докази, які підтверджують право позивача на пенсію на пільгових умова у період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року.

Судом встановлено, що за записами №14-20 в трудовій книжці позивача можна розрахувати загальний трудовий стаж за період з 05 листопада 1984 року по 29 квітня 1992 року, проте, вони не містять відомостей, що визначають право позивача на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною першою статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші притиснення прав та свобод позивача.

Враховуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також письмові доводи сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність своєї поведінки з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368).

Суддя В.А. Кузьменко