Справа № 640/17917/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Бужак Н.П.

Глущенко Я.Б.

За участю секретаря Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення перерахунку, раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення за посадою, з якої була призначена пенсія;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.01.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, на підставі довідки від 30.07.2019 р. № 76-2019/б, виданої Національним центром управління та випробувань космічних засобів національного космічного агентства України та стягнути заборговану суму.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення з 01.01.2019 основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 80 % до 70% грошового забезпечення.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 виходячи з 80% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати здійснити виплату різниці з урахуванням раніше проведених виплат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що перерахунок його пенсії повинен здійснюватися на підставі довідки від 30 липня 2019 року № 76-2019/б, виданої Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», наказом Міністра оборони України від 21 квітня 2010 року № 334 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» ч. 6 (за станом здоров`я).

Наказом Національного космічного агентства України від 31 травня 2010 року № 11-ко «По особовому складу» ОСОБА_1 , звільнено від займаної посади у запас на підставі наказу Міністра оборони України від 21.04.2010 року № 334.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку Головно управліення ПФУ (дата розрахунку 01.08.2019 року), пенсія ОСОБА_1 з 06 липня 2010 року. У розрахунку враховане грошове забезпечення: посадовий оклад 3440,00 грн., оклад за військове звання 1480,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 50% - 2460,00 грн. Всього, у т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії: 7380 грн. Основний розмір пенсії - 70% - 5166,00 грн. Доплата до попереднього розміру пенсії (пост. КМУ 103 від 21.02.2018) у розмірі 4414,88 грн., підсумок пенсії (з надбавками) - 9580,88 грн.

30 липня 2019 року Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентством України ОСОБА_1 видано Довідку № 76-2019/б (з посиланням на постанову КМУ від 30.08.2002 р. № 1298 та постанову КМУ № 45 від 13.02.2008 р.) про те, що розмір грошового забезпечення станом на 01.03.2018 складає: посадовий оклад 6166,00 грн., оклад за військовим званням 1480 грн., надбавка за вислугу років 3058,40 грн., надбавка за складність, напруженість 3083,00 грн. (згідно постанови КМУ від 30.08.2002 № 1298), надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 924,90 грн.; премія 143,44% - 8844,51 грн. Усього 23556,81 грн.

Листом від 13 серпня 2019 року №182104/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено у перерахунку пенсії на підставі даної довідки.

Не погоджуючись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), яким держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Частиною 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - Порядок № 45, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 1 Порядку №45 закріплено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За приписами п. 2 Порядку №45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до абз. 1 п. 3 Порядку №45, на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 21 квітня 2010 року № 334, полковника ОСОБА_1 , відповідно до ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», звільнено з військової служби у запас за пунктом «б» ч. 6 (за станом здоров`я) (а.с. 13).

Наказом Національного космічного агентства України від 31 травня 2010 року № 11-ко «По особовому складу» полковника ОСОБА_1 , звільнено від займаної посади (а.с. 14).

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою від 01 серпня 2019 року, в якій просив здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії з 01 січня 2019 року на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи з розрахунку 80% від грошового забезпечення для обчислення пенсії без обмеження максимального розміру пенсії. Додатком до зазначеної заяви була довідка від 30.07.2019 р. № 76-2019/б, видана Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України (а.с. 16).

Листом від 13 серпня 2019 року №182104/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено у перерахунку пенсії на підставі даної довідки.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 3 Порядку №45, особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Із довідки Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 30 липня 2019 року № 76-2019/б вбачається, що вона видана на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2002 року №1298 та від 13 лютого 2008 року №45 (а.с. 11).

Так, Кабінетом Міністрів України 30 серпня 2002 року прийнято постанову «Про оплату праці працівників на основі Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» №1298 (далі - Постанова №1298)

Відповідно до пункту 5 вищевказаної Постанови №1298, умови оплати праці, посадові оклади (ставки заробітної плати) та ставки погодинної оплати праці, визначені цією постановою, поширюються на відповідні категорії працівників (невійськовослужбовців і тих, що не мають звань рядового і начальницького складу) всіх бюджетних установ, закладів та організацій незалежно від відомчого підпорядкування.

Отже, колегія суддів наголошує на тому, що положення Постанови №1298, які визначають умови оплати праці та посадові оклади не поширюються на військовослужбовців та тих осіб, що мають звань рядового і начальницького складу.

Крім того, як вбачається із довідки Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України від 30 липня 2019 року № 76-2019/б, до складу грошового забезпечення позивача включена надбавка за складність, напруженість у роботі, згідно постанови КМУ від 30.08.2002 року №1298, що, також, суперечить пункту 5 Постанови №1298.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що вищезгадана довідка від 30 липня 2019 року складена на підставі нормативно-правового акту, який не застосовується до спірних відносин, а відтак, вказана довідка не має юридичного значення для цілей перерахунку пенсії військовослужбовцю, не створює для Головного управління ПФУ обов`язків щодо її застосування для цілей перерахунку пенсії позивачу.

Посилання апелянта на постанови Верховного Суду України від 10.05.2016 року у справі №522/19979/14-а та від 05 липня 2016 року у справі №461/2167/14-а колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, дані судові рішення прийнято Верховним Судом України за інших обставин справи та правовідносин: у даних справах довідки видавалися Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та не на підставі Постанови №1298, а тому, викладені в них висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі.

Таким чином, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки від 30 липня 2019 року № 76-2019/б, виданої Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України.

Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії без обмеження максимального розміру пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Обмеження максимального розміру пенсії вперше були введені в дію Законом України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08 липня 2011 року № 3668-VI (далі - Закон № 3668-VI).

Так, за положеннями статті 2 Закону України №3668-VI, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про статус народного депутата України», «;Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «;Про дипломатичну службу», «;Про службу в органах місцевого самоврядування», «;Про судову експертизу», «;Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «;Про наукову і науково-технічну діяльність», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «;Про пенсійне забезпечення», «;Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до частини 3 статті 85 Закону України №1788-XII, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Згідно абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України №3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Аналізуючи норми абзаців 1, 2 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України №3668-VI, колегія суддів приходить до висновку, що вказані норми Закону України №3668-VI стосуються виплат пенсії, призначеної до 1 жовтня 2011 року, та розмір якої на час призначення перевищував встановлений цим Законом її максимальний розмір. Виплата таких пенсій здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків до того моменту, коли встановлений максимальний розмір пенсії відповідатиме розміру відповідної пенсії.

Таким чином, вказану норму не можна тлумачити як підставу для скасування обмеження максимального розміру пенсій, призначених до набрання чинності Законом №3668-VI. В даному випадку ця норма не скасовує обмеження розміру пенсії позивача, а лише визначає, що до моменту, коли розмір пенсії не відповідатиме встановленому максимальному розміру, виплата такої пенсії здійснюється без підвищень, доплат та інших перерахунків.

Як було зазначено вище, згідно з абзацом 1 пункту 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положення» Закону України № 3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

При цьому, цією правовою нормою визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин 2 та 3 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Наведені в пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 3668-VI норми є спеціальними, оскільки, дія їх розповсюджується на окрему групу суб`єктів, яка обумовлена певними особливостями (зокрема, осіб, пенсія яким призначена до набрання чинності цим Законом, в яких розмір пенсії перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом тощо).

Колегія суддів зазначає, що положення цього пункту спрямовані на врегулювання питань, які виникають у зв`язку із застосуванням Закону України № 3668-VI щодо осіб, права яких внаслідок такого застосування могли підлягати звуженню.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено, що пенсія ОСОБА_1 обмежується певним максимальним розміром, а тому, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Бужак Н.П.

Глущенко Я.Б.

Повний текст постанови виготовлено 14.12.2020 р.