Справа № 420/9161/20
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9161/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко O.A., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду справу за позовом Головного управління ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення податкової заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 18 вересня 2020 року надійшла позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму податкової заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб на суму 46749,96 грн. на рахунок UA0015572, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37343059, КБК 18050400, отримувач коштів УК Балтському районі.

Ухвалою від 23 вересня 2020 року позов Головного управління ДПС в Одеській області залишено без руху. Встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

02 жовтня 2020 року ухвалою продовжено Головному управлінню ДПС в Одеській області строк усунення недоліків та надано позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

08 жовтня 2020 року до суду від позивача за вх. №41790/20 надійшло клопотання про усунення недоліків з належним чином оформленою позовною заявою (з доказами направлення відповідачу), в якій позовні вимоги викладені в наступній редакції: стягнути з фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб на суму 46749,96 грн. на рахунок UA0015572, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37343059, КБК 18050400, отримувач коштів УК Балтському районі.

Ухвалою від 13 жовтня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління ДПС в Одеській області (вх. №41790/20), відкрито провадження у адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що станом на 29.07.2020 відповідно до розрахунку податкового боргу, довідки про податкову заборгованість та інтегрованої картки платника (ІКП), податкова заборгованість ФО-ПП ОСОБА_1 по єдиному податку з фізичних осіб становить 46749,96 грн. Заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб виникла в результаті: нарахування податкової декларації №1059 від 23.07.2019 на суму 6194,15 грн.; нарахування податкової декларації №13165 від 08.11.2019 на суму 11018,75 грн.; нарахування податкової декларації №3341 від 06.02.2020 на суму 21328,30 грн.; нарахування податкової декларації №6918 від 05.05.2020 на суму 8154,33 грн. Зазначено, що платнику податків була нарахована пеня на загальну суму - 54,43 грн. відповідно до п.п. 129.1.2 ст.129 Податкового кодексу України та ч.4 гл.2 розділу III «Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422. Вказано, що у зв`язку з несплатою боржником заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» № 120733-55 від 21.08.2019 року, яку було направлено рекомендованим листом па адресу ФО-ПП ОСОБА_1 .

Ухвала від 13 жовтня 2020 року була отримана відповідачем 20 жовтня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак відзив на позов станом на момент прийняття даного рішення до суду від відповідача не надійшов.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються вимоги та перевіривши їх доказами, суд дійшов до наступного.

ОСОБА_1 18 квітня 2018 року зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця (запис №0005409) та взятий на облік як платник єдиного внеску (запис №5529).

Відповідно до інформації з Реєстру платників єдиного податку, ОСОБА_1 18 квітня 2020 року перейшов на єдиний податок, відносився до третьої групи та виключений з реєстру 30 червня 2020 року.

02 вересня 2020 року діяльність ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця припинена.

Згідно п.15.1.ст.15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.4. п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 Податкового кодексу України, суб`єкт господарювання, який є платником інших податків і зборів відповідно до норм цього Кодексу, може прийняти рішення про перехід на спрощену систему оподаткування шляхом подання заяви до контролюючого органу не пізніше ніж за 15 календарних днів до початку наступного календарного кварталу. Такий суб`єкт господарювання може здійснити перехід на спрощену систему оподаткування один раз протягом календарного року.

Згідно з пунктом 293.1 статті 293 Податкового кодексу України, ставки єдиного податку для платників першої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - прожитковий мінімум), другої групи - у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Відповідно до пункту 295.4 статті 295 Податкового кодексу України, сплата єдиного податку здійснюється за місцем податкової адреси.

Пунктом 299.1 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу (пункт 299.10 статті 293 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 300.1 статті 300 Податкового кодексу України, платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.

З наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що станом на 29.07.2020 року відповідно до розрахунку податкового боргу (а.с.5), довідки про податкову заборгованість (а.с.6) та інтегрованої картки платника (ІПК) (а.с.7-9), податкова заборгованість ОСОБА_1 46749,96 грн. по єдиному податку з фізичних осіб.

Вказана заборгованість виникла:

1) в результаті розрахунку єдиного податку з фізичних осіб у податковій декларації з платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за півріччя 2019 року №10591 від 23.07.2019 року (а.с.17-18) на загальну суму 6194,15 грн.;

2) в результаті розрахунку єдиного податку з фізичних осіб у податковій декларації з платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за ІІІ квартали 2019 року №13165 від 08.11.2019 року (а.с.15-16) на загальну суму 11018,75 грн.;

3) в результаті розрахунку єдиного податку з фізичних осіб у податковій декларації з платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2019 рік №3341 від 06.02.2020 року (а.с.13-14) на загальну суму 21328,30 грн.;

4) в результаті розрахунку єдиного податку з фізичних осіб у податковій декларації з платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал 2020 року №6918 від 05.05.2020 року (а.с.11-12) на загальну суму 8154,33 грн.

Також відповідачу 16.12.2019 року була нарахована пеня на загальну суму 54,43 грн. на заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб за період з 18.11.2019 року по 16.12.2019 року.

Пунктом 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

У відповідності до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України).

За приписами п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, у разі несплати платником податків протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення або ж закінчення процедури його оскарження, визначених контролюючим органом грошових зобов`язань такі податкові зобов`язання вважаються узгодженими.

Згідно із п. п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

При цьому, відповідно до п.42.2 ст.42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику). У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (п.42.5 ст.42 Податкового кодексу України).

При цьому норми Податкового кодексу України не містить обов`язку контролюючого органу повторно вручати платнику податків податкову вимогу у разі зміни суми податкового боргу.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості у встановлені законодавством строки, податковим органом винесено податкову вимогу форми «Ф» від 21 серпня 2019 року за № 120733-55, яку відповідачем отримано 26 вересня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.10).

Згідно пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 вказаної статті у редакції, чинній на момент направлення податкової вимоги).

За правилами пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Доказів сплати відповідачем вищевказаної заборгованості чи скасування вищевказаної податкової вимоги відповідачем до суду не надано.

При вирішенні даної справи, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 21.03.2018 року у справі №820/1751/17, в якій зазначено, що: «…Як зазначено Судом, ПК України не покладено на контролюючий орган обов`язку виносити та надсилати нову вимогу в разі існування будь-якого непогашеного зобов`язання, визначеного податковою вимогою, раніше надісланою контролюючим органом. При цьому, приписи пункту 59.1 статті 59 ПК України в частині суми такого боргу не підлягають застосуванню, як це помилково вважає відповідач, так як покладають лише обов`язок на контролюючий орган направляти податкову вимогу по виявленому податковому боргу вперше …».

З огляду на викладене та зважаючи на те, що відповідач не надав до суду доказів погашення податкового боргу, нарахованого на підставі поданих ним податкових декларацій та на підставі ст.129 Податкового кодексу України, чи оскарження вищевказаної податкової вимоги, оскільки сума податкового зобов`язання є узгодженою та наявна у відповідача станом на час розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Одеській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В силу ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підпунктом 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, визначено, що органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

При цьому, пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України передбачено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Отже, позивач є органом державної влади, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області підлягає задоволенню.

В силу приписів ч.2 ст.139 КАС України, за відсутності залучення по вказаній справі свідків та проведення експертиз, судові витрати з відповідача, не стягуються.

Відповідно до ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 1 статті 120 КАС України визначено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ч.4 та ч.5 ст.120 КАС України останнім днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Враховуючи, що провадження у справі відкрито 13 жовтня 2020 року, строки розгляду даної справи, визначені ст.258 КАС України, приймаючи до уваги те, що останній день розгляду справи припав на вихідний день (субота), в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду складено 14 грудня 2020 року (перший робочий день).

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС в Одеській області - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості по єдиному податку з фізичних осіб на суму 46749,96 грн. на рахунок UA0015572, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код 37343059, КБК 18050400, отримувач коштів УК Балтському районі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - Головне управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, ).

Відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ).

Суддя О.А. Вовченко