Справа № 280/918/20
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа №280/918/20

провадження №К/9901/32327/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі № 280/918/20 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта,

у с т а н о в и в:

27.11.2020 територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі № 280/918/20.

Дослідивши зміст касаційної скарги територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, Верховний Суд дійшов висновку, що вказану скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом касаційного оскарження є рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2020 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі № 280/918/20.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Частина четверта статті 328 КАС України встановлює, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається, зокрема, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Колегія суддів встановила, що заявник у касаційній скарзі посилається саме на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції у цій справі. Тобто відповідач у касаційній скарзі мав би обґрунтувати позицію про необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник просить суд відступити від правового висновку, викладеного Верховним Судом у його постанові від 04.09.2019 у справі № 357/13244/16-а, під час розгляду якої суди досліджували правовідносини щодо відмови в продовженні строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди. Заявник покликається на те, що правовий висновок, сформульований у зазначеній постанові Верховного Суду, був застосований судами попередніх інстанцій в процесі ухвалення судових рішень у справі № 280/918/20.

Своєю чергою відповідач у цій же скарзі наголошує на тому, що предмети спору в справі № 357/13244/16-а та справі № 280/918/20 не є тотожними, та, відповідно, стверджує про те, що різними у цих справах є й правовідносини.

Суд касаційної інстанції зауважує, що правовідносини в справі № 357/13244/16-а та справі № 280/918/20 є відмінними, оскільки якщо в справі № 357/13244/16-а позовні вимоги обґрунтовувались доводами щодо протиправності відмови відповідачів у продовженні строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди, то в межах справи № 280/918/20 позовні вимоги ґрунтуються на аргументах стосовно протиправності пунктів 6.5, 6.5.1, 6.5.2 Положення про порядок оформлення документів на розміщення стаціонарних тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності у м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 30.01.2019 № 30.

Зважаючи на наведене колегія суддів вважає, що доводи заявника про потребу відступлення під час розгляду справи № 280/918/20 від правового висновку, викладеного Верховним Судом у його постанові від 04.09.2019 у справі № 357/13244/16-а, є необґрунтованими з огляду на нерелевантність фактичних обставин цих справ та відмінність предметів позовних вимог, заявлених у названих справах.

Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України, оскільки заявник у касаційній скарзі не виклав підстав для відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду, щодо застосування норми права саме у подібних правовідносинах.

Тому заявникові слід навести інші підстави для касаційного оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2020 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020, які б узгоджувались з вимогами пункту 4 частини другої статті 330 КАС України,

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилом частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги те, що касаційна скарга подана без дотримання вимог, встановлених КАС України, таку треба залишити без руху на підставі частини другої статті 332 КАС України та надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення вказаного вище недоліку, а саме: зазначити іншу передбачену (передбачені) пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 КАС України підставу (підстави), на яких подається касаційна скарга.

Керуючись приписами статей 169, 329, 330, 332 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Касаційну скаргу територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.06.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 05.10.2020 у справі № 280/918/20 залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання цієї ухвали.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя В.М. Кравчук