Справа № 500/1884/20
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1884/20

10 грудня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства "Софілон" до Державної податкової служби України Головного управління ДПС у Тернопільській області про скасування рішень №1334748/42337782 від 21.11.2019 та №1396601/42337782 від 23.12.2019, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Софілон" (надалі, позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової служби України (надалі, відповідач - 1), Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач - 2), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ГУ ДПС у Тернопільській області №1334748/42337782 від 21.11.2019 та №1396601/42337782 від 23.12.2019 про відмову у реєстрації податкових накладних №2 від 29.10.2019 та № 4 від 02.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, зобов`язати ДПС України зареєструвати вищезазначені податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її направлення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним виконані всі умови для реєстрації податкової накладної, проте складена позивачем податкова накладна не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, що свідчить про протиправність дій відповідача. Позивач вважає, що за таких обставин ДПС України зобов`язана зареєструвати спірну в даній справі податкову накладну, у зв`язку із чим просив задовольнити даний позов повністю.

Ухвалою суду від 29.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 14.08.2020 судом ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання та призначено судове засідання на 16.09.2020 о 11:00 год.

Ухвалою суду від 16.09.2020 відкладено розгляд справи на 12.10.2020 о 10:15 год., у зв`язку із неявкою представника позивача.

12.10.2020 знову було відкладено розгляд справи на 03.11.2020 о 10:15 год. через неявку сторін.

Ухвалою суду від 03.11.2020, постановленою в судовому засіданні, без виходу до нарадчої кімнати, згідно ч.7, 8 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) продовжено строк для написання відзиву та відкладено розгляд справи на 10.12.2020 о 10:15 год.

Представник відповідачів подав до суду відзив на адміністративний позов (спільна позиція Головного управління ДПС у Тернопільській області та ДПС України), в якому зазначив наступне. Оскільки, позивачем не надано копії документів необхідність подання яких передбачена Порядком зупинення реєстрації податкових накладних, а надані документи не підтверджують факт настання події для виникнення податкових зобов`язань та виписки податкової накладної на вказану операцію саме 29.10.2019 року комісією ГУ ДПС у Тернопільській області правомірно прийнято рішення від 21.11.2019 №1334748/42337782 про відмову в реєстрації податкової накладної від 29.10.2019 №2. Щодо рішення від 23.12.2019 №1396601/42337782 про відмову в реєстрації податкових накладних від 02.12.2019 № 4 зазначається наступне. Позивачем на підтвердження вказаної господарської операції надано лише копії договору поставки від 29.11.2019 № 1-11/19 та первинні документи заповненні з порушеннями вимог до первинних документів: товарно-транспортну накладну від 02.12.2019р. № 1 (не зазначено про навантажувально-розвантажувальні роботи та не дозволяє ідентифікувати особу вантажоотримувача) та видаткову накладну від 02.12.2019 № 1 (не дозволяє ідентифікувати особу, що отримала сою).

Інших первинних документів (щодо походження сої, наявності основних засобів, земельних ділянок для її вирощування тощо) та розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків про підтвердження оплати не надано. У зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні даного позову.

Сторони в судове засідання не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Суд, з`ясувавши усі обставини справи та перевіривши їх доказами приходить до переконання, що адміністративний позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що фермерське господарство «Софілон» є виробником та продавцем сільськогосподарської продукції. Вказана господарська діяльність здійснюється на орендованих земельних ділянках, що підтверджується копіями договорів оренди та звітом про «Про валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду».

Окрім цього, ФГ «Софілон» здійснює господарську діяльність згідно коду КВЕД - 49.41 - вантажний автомобільний транспорт (перевезення вантажів автомобільним транспортом). З метою здійснення діяльності, господарством отримано в користування вантажні автомобілі у фізичної особи ОСОБА_1 згідно договору позички транспортних засобів від 25 жовтня 2019 р та акту прийому-передачі від 25.10.19р. № 1.

Як видно з матеріалів справи, між фермерським господарством «Софілон» та товариством з обмеженою відповідальністю «Агрополіс» укладено договір від 28 жовтня 2019 р. № 41 «Про надання послуг по перевезенню вантажів».

На виконання умов договору, протягом 29-31 жовтня 2019 року, господарством «Софілон» надано послуги з перевезення на загальну суму 191 503,46 грн. (в тому числі ПДВ - 31 917,24 грн.). Вказані факти підтверджуються актом прийому-передачі виконаних робіт від 31.10.2019 №АГ000004847. Оплата за надані послуги проведена на підставі платіжного доручення від 07.11.2019 р. №162.

За наслідками здійснення господарських операцій позивачем направлено на реєстрацію податкову накладну від 29.10.2019 № 2.

29 листопада 2019 року між ФГ «Софілон» та ТОВ «Біофід груп» укладено договір поставки № 1-11/19. На виконання умов договору Постачальником на підставі видаткової накладної від 02.12.2019 № 1 поставлено Покупцю 39,79 тон. сої на загальну суму 314 341 грн. (в тому числі ПДВ - 52 390,17 грн.).

Перевезення товару здійснювалось ТОВ «Біофід груп» та підтверджується товарно-транспортною накладною від 02.12.2019 № 1. Оплата за поставлений товар проведена в протягом 2-10 грудня 2019р., що підтверджується платіжними дорученнями (копії додаються до позову).

На виконання вимог ст.187 на дату виникнення податкових зобов`язань позивачем складено та направлено на реєстрацію податкову накладну від 02.12.2019р. № 4.

За результатами перевірки вищезазначених податкових накладних, ДФС України направляла позивачу Квитанції від 11.11.2019р. (ПН № 2) та від 09.12.2019р. (ПН № 4) про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, у яких зазначено, що реєстрація надісланих податкових накладних зупинена відповідно до пункту 201.16. статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки обсяг постачання товару/послуги за кодами УКТ ЗЕД 49.41. та 12.01. перевищує величину залишку придбання. Водночас, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Відповідно до квитанцій про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до ПН в ЄРПН реєстрація податкових накладних № 2 та № 4 зупинена відповідно до п. 201.16.ст. 201 Податкового кодексу України. ПН/РК відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Із змісту вказаних квитанцій вбачається, що контролюючим органом порушено принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень та норми п. 13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у Квитанціях конкретного та чіткого переліку документів які необхідно надати платнику.

Суд зазначає, що у Квитанціях вказано критерії ризиковості, визначені, на час зупинення реєстрації, листом ДФС України від 07.08.2019 № 1962/99-99-29-01-01.

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критерії визначених листом ДФС України є протиправним та суперечить вимогам Податкового кодексу України.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI (надалі, ПК України), при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2018 року №117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" (далі - Постанова №117).

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (надалі, Порядок №117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Пунктом 10 Порядку №117 передбачено, що ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТ ЗЕД /послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

У відповідності до пунктів 18-21 Порядку № 117, письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до вимог пункту 10 Порядку зупинення податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, ДФС визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку та погоджені Міністерством фінансів України.

Так, п.1.6 "Критеріїв ризиковості платника податків" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.1. платника податку зареєстровано (перереєстровано) на недійсні (втрачені, загублені) та підроблені документи згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби; 1.2. платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби; 1.3 платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарську діяльність або реалізовувати повноваження згідно з інформацією, наданою такими фізичними особами; 1.4. платника податку зареєстровано (перереєстровано) та проваджено фінансово-господарську діяльність без відома та згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками; 1.5. наявний обвинувальний вирок суду стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податку за статтею 205 Кримінального кодексу України згідно з інформацією, наявною в органах Державної фіскальної служби.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

В той же час, п.1.6 Критеріїв передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

Як вбачається з матеріалів даної справи, з метою підтвердження реальності господарської операції, за результатами здійснення яких складено податкову накладну, у реєстрації якої відмовлено контролюючим органом, позивачем було подано до податкового органу пояснення та документальні підтвердження, а саме: договори на поставку товарів, дистриб`юторські договори, договори купівлі-продажу, договори про дистрибуцію, договори про надання послуг, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, декларації імпортера, декларації виробника, посвідчення про якість, відомості про вантаж, сертифікати відповідності, свідоцтва про якість, декларації виробника/посвідчення якості та безпеки, накладні, договір оренди нежитлових приміщень, платіжні доручення, акти звірки взаємних розрахунків.

Так, оскаржувані рішення Комісії ГУ ДПС у Тернопільській області, не відповідають наведеним вимогам щодо чіткості та зрозумілості, та породжують неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на не можливість реалізації свого права або обов`язку платником податку.

Окрім цього, суд зауважує, що ФГ «Софілон» надано пояснення та достатньо документів, які в повній мірі підтверджують реальність господарських операцій. Поряд із цим, додатково слід наголосити на тому, що у податковій накладній від 29.10.19р. № 2 допущена помилка у даті податкової накладної.

Позиція ДФС України, щодо складання розрахунку коригування до податкової накладної у разі допущення помилку в даті податкової накладної визначена у листі ДФС України від 26.10.17р. № 2388/6/99-99-15-03-02-15/ІПК. Згідно листа, «Платник податку має право скасувати помилково складену податкову накладну шляхом складання розрахунку коригування кількісних і вартісних показників за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної, в якому усі числові показники зазначити зі знаком.

Відповідно до ст. 192 Податкового кодексу України, - «Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг».

«Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Отже, Реєстрація розрахунку коригування в ЄРПН може бути здійснена тільки після реєстрації в ЄРПН помилкової податкової накладної.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.05.2011: згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також, частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Також, при прийнятті рішення по суті, судом не береться до уваги твердження представника відповідача, викладене у відзиві на адміністративний позов, про те, що позивачем не подані в достатній кількості докази на підтвердження реальності здійснення господарської операції, оскільки відповідачем -1 в оскаржуваних рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних не було зазначено, які саме документи слід подати позивачу, що, у свою чергу, суперечить вимогам чинного законодавства.

Проте, як вбачається з матеріалів даної справи, та підтверджено відповідачем у відзиві, позивачем були надані пояснення, до яких долучені документи, серед яких, ну думку суду, також надані документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій.

Наведене дає підстави вважати про відсутність сумнівів у здійсненні господарських операцій, за результатами яких складено податкові накладні, правомірність реєстрації яких є предметом оскарження в даній адміністративній справі.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин та на підставі норм чинного законодавства, що наведені вище, суд дійшов висновку, що позивач під час розгляду справи надав належні, достатні та допустимі докази, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій за спірними податковими накладними; надані документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації цих податкових накладних в ЄРПН, обставин, які б унеможливлювали її реєстрацію судом не встановлено. Відповідачі як суб`єкти владних повноважень не спростували доводів позивача та не надали належних та допустимих доказів, які б ставили під сумнів реальність здійснених позивачем господарських операцій, свідчили б про їх невідповідність дійсному економічному змісту, а також підстав для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а відтак не довели правомірності рішення відповідача-1 про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 17.06.2020, поданої позивачем.

Отже, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення Комісії ГУ ДПС у Тернопільській області від 21.11.2019 №1334748/42337782 та 23.12.2019 № 1396601/42337782 в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні №2 від 29.10.2019 та № 4 від 02.12.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних в день її направлення, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.28 Порядку №117, за яким податкова накладна/ розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Відповідно до пункту 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 р. № 341) податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється, зокрема, у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Таким чином, порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання ДПС України зареєструвати зазначену податкову накладну у Єдиному реєстрі податкових накладних, днем її подання.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, сплачений судовий збір підлягає до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, у відповідності до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю. Рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову в такій реєстрації №1334748/42337782 від 21.11.2019 та №1396601/42337782 від 23.12.2019 про відмову у реєстрації податкових накладних №2 від 29.10.2019 та № 4 від 02.12.2019 - визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Державну Податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подані Фермерським господарством "Софілон" податкові накладні №2 від 29.10.2019 та № 4 від 02.12.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Фермерського господарства "Софілон" понесені ним судові витрати в сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні, відповідно до платіжного доручення №173 від 21.07.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фермерське господарство "Софілон" (місцезнаходження/місце проживання: с. Шершенівка,Борщівський район, Тернопільська область,48730 код ЄДРПОУ/РНОКПП 42337782);

відповідач:

- Державна податкова служба України (місцезнаходження/місце проживання: пл. Львівська, 8,м. Київ 53,04053 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43005393).

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,46003 43142763).

Головуючий суддя Подлісна І.М.