Справа № 560/6104/20
Суддя: Ковальчук А.М.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6104/20
РІШЕННЯ

іменем України

15 грудня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук А.М.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області про визнання протиправним та нечинним підпункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом до Летичівської селищної ради з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та нечинним підпункт 1.3 пункту 1 рішення Летичівської селищної ради VІІ скликання вісімдесят дев`ятої сесії від 26.06.2020 №45 і підпункту 13.4 пункту 13 рішення Летичівської селищної ради VІІ дев`яносто другої сесії від 26.08.2020 №30 про відмову в задоволенні заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області;

- зобов`язати Летичівську сільську раду прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на звернення із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства, розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, відповідач прийняв рішення, якими відмовив у наданні дозволу, оскільки надання дозволу щодо відведення земельних ділянок із сформованого масиву здійснюється шляхом його поділу з наступним врахуванням заяв громадян, які тривалий час використовують даний масив для городництва.

Такі відмову відповідача позивач вважає протиправною, тому звернувся до суду з вказаними позовними вимогами.

Ухвалою суду від 09.10.2020 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

На адресу суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що приймаючи рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою, Летичівська селищна рада діяла на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, оскільки земельний масив, на якому розташована земельна ділянка, на отримання якої претендує позивач, згідно довідки виконавчого комітету Летичівської селищної ради використовується жителями с. Юрченки, які щорічно сплачують земельний податок. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій зазначив, що відповідач жодним чином не спростовує аргументи позивача, викладені у позові, а відмова відповідача у задоволенні заяви про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою призводить до порушення його права на отримання земельної ділянки. Враховуючи наведене, просить суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Суд встановив, що ОСОБА_1 04.06.2020 та 15.07.2020 звернулася до Летичівської селищної ради із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області.

Рішеннями Летичівської селищної ради Летичівського райоу Хмельницької області VІІ скликання вісімдесят дев`ятої сесії від 26.06.2020 №45 та VІІ скликання дев`яносто другої сесії від 26.08.2020 №30 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні поданих заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у власність визначений нормами Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Відповідно до частини 6 статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з частиною 7 статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до частини 1 статті 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Як було встановлено вище, 04.06.2020 та 15.07.2020 ОСОБА_1 звернулася до Летичівської селищної ради із заявами про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області.

Рішеннями Летичівської селищної ради Летичівського райоу Хмельницької області VІІ скликання вісімдесят дев`ятої сесії від 26.06.2020 №45 та VІІ скликання дев`яносто другої сесії від 26.08.2020 №30 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні заяв про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок про те, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством України не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 в справі №545/808/17.

Крім того, зі змісту зазначених норм слідує, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, повинен прийняти вмотивоване рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Частиною 1 статті 59 Закону №280/97-ВР встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Отже, розгляд клопотання заінтересованої особи повинен прийматись у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Аналогічна правова позиція вказана в постанові Верховного Суду від 23.11.2018 по справі №826/8844/16.

З огляду матеріалів справи суд встановив, що Рішенням Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області VІІ скликання вісімдесят дев`ятої сесії від 26.06.2020 №45 та Рішенням Летичівської селищної ради VІІ скликання дев`яносто другої сесії від 26.08.2020 №30 позивачу відмовлено у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки, з огляду на те, що надання дозволу щодо відведення земельних ділянок із сформованого масиву здійснюється шляхом його поділу з наступним врахуванням заяв громадян, які тривалий час використовують даний масив для городництва.

Вказане рішення відповідача у відмові в надані дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, на думку суду, не відповідає вимогам закону, яким передбачено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, відповідач не вирішив питання за результатом звернення позивача згідно з вимогами статті 118 ЗК України.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективного державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі завдання адміністративного судочинства.

Отже, під дискреційним повноваженнями суд повинен розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, коли у межах, що визначенні законом, адміністративний орган має можливості самостійно вибрати один із кількох варіантів рішення.

Діючим законодавством встановлене процедура прийняття відповідних рішень державними реєстраторами, а тому суд не може підміняти цю процедуру та адміністративного суб`єкта, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

Суд є правозастосовуючим органом, тобто, не створюючи нових правових норм, не підміняючи собою органи виконавчої та законодавчої влади, на підставі закону у встановленому процесуальним законом порядку вирішує справи.

Суд не може підмінити установлену законодавством процедуру розгляду заяв органами місцевого самоврядування про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для повного забезпечення захисту прав позивача необхідно задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування Рішення Летичівської селищної ради Летичівського райоу Хмельницької області VІІ скликання вісімдесят дев`ятої сесії від 26.06.2020 №45 та Рішення Летичівської селищної ради VІІ скликання дев`яносто другої сесії від 26.08.2020 №30, в частині щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, та прийняти одне з рішень, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, з врахуванням висновків суду.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області про визнання протиправним та нечинним підпункту рішення, зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Летичівської селищної ради VІІ скликання вісімдесят дев`ятої сесії від 26.06.2020 №45 та рішення Летичівської селищної ради VІІ скликання дев`яносто другої сесії від 26.08.2020 №30 в частині відмови в задоволенні заяв ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області.

Зобов`язати Летичівську селищну раду Летичівського району Хмельницької області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,000 га комунальної власності сільськогосподарського призначення із земель запасу (16.00) загальною площею 7,8294 га (кадастровий номер :04:012:0004) для ведення особистого селянського господарства (01.03), розташованої за межами с. Юрченки Летичівського району Хмельницької області, та прийняти рішення, передбачене статтею 118 Земельного кодексу України, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Летичівська селищна рада Летичівського району Хмельницької області (вул. Соборна, 16,Летичів,Хмельницька область,31500 , код ЄДРПОУ - 04404548)

Головуючий суддя А.М. Ковальчук