Справа № 761/18755/20
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/310/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський роти № 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Чернігівській патрульної поліції інспектор лейтенант області Департаменту Герасько Ніна Михайлівна про визнання правомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2020 року на адресу суду надійшов адміністративний позовОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський роти № 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Чернігівській патрульної поліції інспектор лейтенант області Департаменту Герасько Н.М. про визнання правомірною та скасування постанови серія ЕАМ № 2647378 від 07.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що її було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням її прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 07.06.2020 року о 10 год. 13 хв. позивач керувала транспортним засобом на регульованому перехресті пр-т.Миру та вул. В.Чорновола, зі смуги руху, яка призначена для руху праворуч, здійснила рух прямо, чим порушила п.11.1 Правила дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнала порушення, що ставилось їй за вину, зазначила, що не порушувала ПДР України, а тому звернулась до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 25.06.2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторінта надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

15.10.2020 року на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому останній виклав свої заперечення стосовно задоволення позовних вимог.

На адресу суду 27.10.2020 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач виклала свої заперечення стосовно аргументів наведених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 07.06.2020 року відповідач виніс відносно позивача постанову, якою притягнув останнього до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122-1 КУпАП. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що позивач 07.06.2020 року о 10 год. 13 хв. керувала транспортним засобом «SkodaFabia», державний номерний знак НОМЕР_1 , на регульованому перехресті пр-т.Миру та вул. В.Чорновола, зі смуги руху, яка призначена для руху праворуч, здійснила рух прямо, чим порушила п.11.1 Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п.11.1 (в) ПДР України, Кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками5.16,5.17.1,5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 122КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що він ПДР України не порушував, при цьому постанова відповідачем прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою і незаконноюта підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

При цьому, згідно положень Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого у неавтоматичному режимі, що затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, поліцейський одразу виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, без складання протоколу.

Крім того, згідно з ч.ч.3, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2647378 від 07.06.2020 року винесена уповноваженою не те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 255, 256, 283 КУпАП, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у межах розміру, передбаченого санкцією ч.2 ст. 122 КУпАП.

З дослідженого відеозапису, який долучено до відзиву відповідача, судом встановлено, що позивач дійсно проїхала перехрестя пр-т. Миру та вул. В.Чорновола, зі смуги руху, яка призначена для руху праворуч, здійснила рух прямо, чим порушила п.11.1 Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.2 ст. 122 КУпАП.

Крім того суд вважає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на спростування обставин, що викладені в оспорюваній постанові, та на підтвердження своїх пояснень, стосовно дій відповідача, які на її думку є незаконними, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2647378 від 07.06.2020 року є безпідставною та неправомірною.

З огляду на викладене, враховуючи наявні в справі докази, суд вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2647378 від 07.06.2020 року винесена відносно позивача уповноваженою посадовою особою та відповідає вимога закону, при цьому, факт порушення вимог п.11.1 ПДР України позивачем спростований не був, а також будь-яких неправомірних дій при винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача судом не встановлено, а тому суд вважає, що адміністративний позов є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 255, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову до Управління патрульної поліції в місті Чернігові Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: поліцейський роти № 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Чернігівській патрульної поліції інспектор лейтенант області Департаменту Герасько Ніна Михайлівна про визнання правомірною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: