Справа № 500/3615/20
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

Справа № 500/3615/20

14 грудня 2020 р.м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, в складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути податковий борг в сумі 17553,71 грн.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 14.12.2020 року.

На адресу суду 14.12.2020 року від представника позивача надійшла заява про відмову від позову у зв`язку з сплатою відповідачем заявлений до стягнення в судовому порядку податковий борг в сумі 17553,71 грн., в якій також просив вирішити питання про повернення судового збору.

Сторони у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Враховуючи положення ч.1, 9 ст.205 та ч.4 ст.229 КАС України, суд дійшов висновку про наявність підстав розгляду питання про закриття провадження у справі у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає, що заява позивача підлягає до задоволення, а провадження у даній справі слід закрити з таких підстав.

Як передбачено ч.1 ст.47 КАС України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову.

Приписами ч.1 ст.189 КАС України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Згідно з ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З огляду на викладене, оскільки відмова від позову є безумовним правом особи позивача, яка звернулася до суду з позовом, та не суперечить чинному законодавству, не порушує права, свободи та інтереси учасників адміністративного процесу, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити.

Одночасно з заявою про закриття провадження у справі позивачем заявлено клопотання, у якому просив вирішити питання про повернення Головному управлінню ДПС у Тернопільській області сплаченого судового збору при поданні позовної заяви відповідно до ч.1 ст.140 КАС України.

Згідно з ч.1, 2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частинами 1, 2 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Так ст.139 КАС України є загальною для вирішення питання розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи. Також КАС України містить спеціальні норми, які регулюють питання розподілу витрат у разі відмови позивача від позову (ст.140 КАС України), а також повернення судового збору у разі відмови позивача від позову (ст.142 КАС України). Разом з тим, норми ст.140 КАС України стосуються розподілу судових витрат та застосовуються одночасно з нормами ст.139 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.

За приписами ч.1 ст.142 КАС України, якій кореспондують норми ч.3 ст.7 Закону України "Про судовий збір", у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що ч.1 ст.142 КАС України стосується повернення судового збору позивачу з відповідного бюджету у зв`язку із відмовою позивача від позову. Ця норма не пов`язана зі ст.139, 140 КАС України, оскільки не регулює питання стягнення з однієї сторони на користь іншої судового збору в порядку розподілу судових витрат.

У даному випадку позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, відповідачем фізична особа. КАС України та Законом України "Про судовий збір" не передбачено стягнення судових витрат з відповідача, зокрема у разі відмови суб`єкта владних повноважень від позову, а також навіть у випадках розгляду справи по суті та задоволення позову у справах за позовом суб`єкта владних повноважень до юридичної чи фізичної особи, окрім витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

Питання повернення судового збору та розподілу судових витрат мають різну правову природу, не є пов`язаними, а підстави та порядок їх застосування регулюються по-різному.

Зокрема, ч.1 ст.142 КАС України може бути застосована у тому випадку, коли має місце відмова позивача від позову, що не пов`язана із задоволенням його відповідачем після подання позовної заяви, оскільки у такому випадку розподіл судових витрат згідно з частиною першою ст.140 КАС України не здійснюється.

З врахуванням викладеного, клопотання позивача про вирішення питання повернення сплаченого судового збору в порядку ст.140 КАС України задоволенню не підлягає, позаяк позивач є суб`єктом владних повноважень, відомостей про понесення судових витрат, що пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, матеріали справи не містять. Отже, витрати позивача зі сплати судового збору розподілу не підлягають.

Крім того, суд звертає увагу, що у даному випадку відмова від позову Головного управління ДПС у Тернопільській області не пов`язана із задоволенням позову його відповідачем після подання позовної заяви.

У даному випадку позивач фактично порушив перед судом питання повернення судового збору, яке підлягає розгляду відповідно до положень ст.142 КАС України.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у сумі 2102,00 грн відповідно до платіжного доручення №1753 від 10.11.2020 року.

Таким чином, враховуючи те, що позивач відмовився від позову, суд дійшов висновку за необхідне повернути позивачу п`ятдесят відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що складає 1051,00 грн. відповідно до ч.1 ст.142 КАС України.

Керуючись ст.142, 189, 238, 241, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління ДПС у Тернопільській області про відмову від позову та повернення судового збору задовольнити.

Закрити провадження у справі за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Повернути Головному управлінню ДПС у Тернопільській області з Державного бюджету України судові витрати в розмірі 1051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня 00 (нуль) копійок, що становить п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору, згідно платіжного доручення №1753 від 10.11.2020 року.

Позивач: Головне управління ДПС у Тернопільській області (46003, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Білецька, будинок 1, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.