Справа № 600/1398/20-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1398/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

В поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (далі - позивач), просить суд: - визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 03.03.2020 року про відмову зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці ОСОБА_1 : на посаді викладача по класу баяна з 01.09.1987 року по 01.06.1988 року, з 01.09.1988 року по 01.06.1989 року, з 21.08.1989 року по 12.09.1994 року; з 12.09.1994 року по 07.11.2001 року на посаді завідуючої учбовою частиною музичної школи № 2 м. Чернівців нині комунальна бюджетна установа Музична школа № 2 м. Чернівців та про відмову ОСОБА_1 виплатити грошову допомогу при виході на пенсію в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії;

- визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 06.05.2020 року про відмову зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці ОСОБА_1 : на посаді викладача по класу баяна з 01.09.1987 року по 01.06.1988 року , з 01.09.1988 року по 01.06.1989 року, з 21.08.1989 року по 12.09.1994 року; з 12.09.1994 року по 07.11.2001 року на посаді завідуючої учбовою частиною музичної школи № 2 м. Чернівців нині комунальна бюджетна установа Музична школа № 2 м. Чернівців та про відмову мені виплатити грошову допомогу при виході на пенсію в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 08.09.2019 року позивач перебуває на обліку, як одержувач пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням страхового стажу 43 років 7 місяців. Позивач працювала в Музичній школі № 2 м. Чернівці на посаді викладача по класу баяна з 01.09.1987 року по 01.06.1988 рік, а з 01.09.1988 року по 01.06.1989 рік, з 21.08.1989 року по 12.09.1994 рік, з 12.09.1994 року по 07.11.2001 рік працювала на посаді завідуючої учбовою частиною музичної школи.

В жовтні 2019 року позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області була подана заява щодо призначення пенсії за віком та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача, що прийнято рішення щодо призначення пенсії за віком позивачу з 09.09.2019 року. Крім того, повідомлено про відмову у виплаті грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу та у зв`язку з тим, що вона не працювала на день досягнення пенсійного віку на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років.

Позивач повторно зверталась до відповідача з заявою щодо виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак відповідач листом № 707-622/П-02/8-2400/20 від 06.05.2020 року відмовив у виплаті грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу та у зв`язку з тим, що вона не працювала на день досягнення пенсійного віку на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років.

З метою захисту своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду із цим позовом.

04.11.2020 року до суду надійшов відзив Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на позов, у якому відповідач проти позовних вимог заперечує, просить відмовити в їх задоволенні. Зазначив, що в діях Головного управління не вбачається протиправних дій по відношенню до позивача, та у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, правових підстави у виплаті грошової допомоги немає.

Ухвалою суду від 12.10.2020 року відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

З урахуванням заявлених вимог, заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою з`ясування обставин справи, зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 КАС України зобов`язував сторони ухвалою суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 3 ст. 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно, повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 09.09.2019 року перебуває на обліку, як одержувач пенсії за віком, призначеної за нормами ЗУ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, довічно, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 04.12.2019 року. (а. с.7-10).

Відповідно до Ліцензії серії АА № 247586 видом господарської діяльності Музичної школи №2 м. Чернівці є надання освітніх послуг навчальними закладами, пов`язаних з одержанням позашкільної освіти за напрямком: художньо естетичний з ліцензованим обсягом прийому 500 осіб (а. с. 24).

Згідно відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 від 23.08.1984 року, позивач у період: з 01.09.1987 року по 01.06.1988 рік працювала по сумісництву викладачем по класу баяна Чернівецької дитячої музичної школи № 2; з 01.09.1988 року по 01.06.1989 рік працювала по сумісництву викладачем по класу баяна Чернівецької дитячої музичної школи № 2; з 21.08.1989 року прийнято на посаду викладача по класу баяна Чернівецької дитячої музичної школи № 2; з 12.09.1994 року переведено на посаду завідуючої учбовою частиною ДМШ № 2; з 07.11.2011 року переведено на посаду директора Чернівецької дитячої музичної школи № 2; звільнено з посади директора КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців; з 01.08.2016 року призначено директором комунальної бюджетної установи «Музична школа № 2 м. Чернівців за трудовим контрактом/строковим трудовим договором по 31.07.2021 рік. (а. с. 11-14).

Відповідно до довідки Управління культури Чернівецької міської ради від 15.12.2020 року № 38 ОСОБА_1 працювала з 01.09.1994 року по 07.11.2001 рік на посаді заступника директора з учбової частини в Чернівецькій дитячій музичній школі № 2.

Із змісту вказаної довідки видно, що в період з 01.09.1994 року по 07.11.2001 рік позивачці нарахована заробітна плата яка складалась з посадового окладу заступника, оплати викладацької роботи 12 годин на тиждень, погодинної оплати викладацької роботи у зв`язку з виробничою необхідністю за фактичну кількість годин не більше 240 годин на рік.

Відповідно до додатку до довідки від 16.03.2020 року № 38 видно, що позивач отримувала заробітну плату: за адміністративну роботу в період з вересня 1994 року по грудень 1996 року, з вересня 1998 року по грудень 2001 року; за педагогічну роботу в період з вересня 1994 року по грудень 2001 рік. (а. с. 27-29, 61 зворотній бік - 62).

Відповідно до довідки Управління культури Чернівецької міської ради ОСОБА_1 , працює директором позашкільного закладу КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців» та викладачем-інструменталістом по класу баяна та акордеону, категорія вища (відповідає 14 розряду ЄТС) та має педагогічне звання «Викладач-методист». Педагогічний стаж станом на 01.01.2020 року становить 32 роки. (а. с. 19).

Згідно довідки Управління культури Чернівецької міської ради від 17.10.2019 року №05/01-30/553 ОСОБА_1 , працює на посаді директора позашкільного закладу з 07.11.2001 року по теперішній час згідно наказу відділу культури Чернівецької міської ради № 33 від 07.11.2001 року. Звільнена з посади директора КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців» ст.40 п. 1 КЗпП України з 31.07.2016 року згідно наказу управління культури Чернівецької міської ради № 05-19/72 від 25.07.2016 року. (а. с. 68).

Згідно Довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відповідність даних про стаж гр. ОСОБА_1 первинним документам, що надані для призначення одноразової грошової допомоги КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців» видно, що позивач працювала: з 21.08.1989 року в Чернівецькій дитячій музичній школі № 2 на посаді викладач інструменталіст народних інструментів; з 12.09.1994 року в Чернівецькій дитячій музичній школі № 2 на посаді завідуюча учбовою частиною, викладач; з 07.11.2001 року в Чернівецькій дитячій музичній школі № 2 на посаді директора позашкільного закладу, викладач; з 02.09.2002 року в Чернівецькій музичній школі № 2 на посаді директора позашкільного закладу, викладач; з 24.09.2009 року в КБУ музичній школі № 2 на посаді директора позашкільного закладу, викладач; з 31.07.2016 року звільнено; з 01.08.2016 року в КБУ музичній школі № 2 на посаді директора позашкільного закладу, викладач. (а. с. 20-21, 75).

Відповідно до довідки КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців» Управління культури Чернівецької міської ради від 16.03.2020 року № 18 видно, що згідно наказу № 109 по Чернівецькій дитячій музичній школі № 2 від 01.09.1987 року позивач прийнята на роботу за сумісництвом на 0,5 ставок викладачем по класу баяна з 01.09.1987 року, згідно наказу № 153 Чернівецькій дитячій музичній школі № 2 від 25.05.1988 року позивач у звязку із закінченням навчального року звільнена з 01.06.1988 року; згідно наказу № 176 Чернівецькій дитячій музичній школі № 2 від 03.09.1988 року позивач прийнята на роботу за сумісництвом на 0,5 ставок викладачем по класу баяна з 01.09.1988 року; згідно наказу № 240 Чернівецькій дитячій музичній школі № 2 від 15.05.1989 року позивач у зв`язку із закінченням навчального року звільнена з 01.06.1989 року. (а. с. 30).

Згідно довідки КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців» Управління культури Чернівецької міської ради від 16.10.2019 року № 75 видно, що позивач дійсно працювала в КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців»: на посаді викладача інструменталіста народних інструментів за сумісництвом з 01.09.1987 року по 01.06.1988 року згідно наказу № 109 від 01.09.1987 року по Чернівецькій ДМШ № 2; на посаді викладача інструменталіста народних інструментів за сумісництвом з 01.09.1988 року по 01.06.1988 року згідно наказу № 176 від 01.09.1989 року по Чернівецькій ДМШ № 2; на посаді викладача інструменталіста народних інструментів за основним місцем роботи з 21.08.1989 року по теперішній час згідно наказу № 274 від 22.08.1989 року по Чернівецькій ДМШ № 2; на посаді завідуючого учбовою частиною за основним місцем роботи з 12.09.1994 року згідно наказу № 323 від 09.09.1994 року по Чернівецькій ДМШ № 2. (а. с. 73).

Листом від 03.03.2020 року Головне управління повідомило позивача, що прийнято рішення щодо призначення пенсії за віком із 09.09.2019 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пенсію обчислено з урахуванням страхового стажу 43 роки 7 місяців. Крім того, повідомлено про відмову у виплаті грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу та у зв`язку з тим, що вона не працювала на день досягнення пенсійного віку на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років. (а. с. 15)

Позивач повторно 21.04.2020 року, зверталась до відповідача з заявою щодо виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день її призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, однак відповідач листом № 707-622/П-02/8-2400/20 від 06.05.2020 року відмовив у виплаті грошової допомоги у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу та у зв`язку з тим, що вона не працювала на день досягнення пенсійного віку на посаді, яка дає право на пенсію за вислугу років. (а. с. 16-18, 59-60. 63-64).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні матеріали, письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV (Закон №1058-IV) передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно ст. 28 Закону України "Про освіту" 23.05.1991 року №1060-XII система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти.

Згідно зі ст. 29 Закону №1060-XII структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Як передбачено ст. 4 Закону України "Про позашкільну освіту" від 22.06.2000 року за №1841-III, з наступними змінами та доповненнями, позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

У відповідності до ч.1 ст.10 Закону України "Про освіту" №2145-VIII, невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Тобто позашкільна, у тому числі позашкільна освіта є складовою системи освіти.

Статтею 12 Закону України "Про позашкільну освіту" №1841-III (Закон України №1841-III) та п. 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України 06 травня 2001 року за №433, передбачено, що до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Відповідно до статті 21 Закону №1841-III, право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , серії НОМЕР_3 від 23.08.1984 року, яка в силу приписів ст.48 Кодексу законів про працю та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є основним документом, що підтверджує, стаж роботи, позивач працювала викладачем в Музичній школі № 2 м. Чернівці, яка віднесена до закладів позашкільної освіти, в періоди: з 01.09.1987 року по 01.06.1988 рік працювала по сумісництву викладачем по класу баяна Чернівецької дитячої музичної школи № 2; з 01.09.1988 року по 01.06.1989 рік працювала по сумісництву викладачем по класу баяна Чернівецької дитячої музичної школи № 2; з 21.08.1989 року прийнято на посаду викладача по класу баяна Чернівецької дитячої музичної школи № 2; з 12.09.1994 року переведено на посаду завідуючої учбовою частиною ДМШ № 2; з 07.11.2011 року переведено на посаду директора Чернівецької дитячої музичної школи № 2; звільнено з посади директора КБУ «Музична школа № 2 м. Чернівців; з 01.08.2016 року призначено директором комунальної бюджетної установи «Музична школа № 2 м. Чернівців за трудовим контрактом/строковим трудовим договором по 31.07.2021 рік.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

Суд звертає увагу на те, що на спірні правовідносини розповсюджується також дія вищезазначеного Переліку № 963, який відносить посаду, зокрема, "викладач" до педагогічних посад.

Відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) передбачено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за Переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 року в справі № 442/456/17 також звернула увагу, що сумісництвом є виконання працівником, крім основної, іншої регулярної оплачуваної роботи на умовах трудового договору у вільний від основної роботи час на тому самому або іншому підприємстві, в установі, організації.

У пункті 4 Порядку виплати надбавок за вислугу років педагогічним та науково-педагогічним працівникам навчальних закладів і установ освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2001 №78, зазначено, що працівникам підприємств, установ, організацій (далі - підприємство), які крім основної роботи займалися викладацькою роботою у навчальних закладах обсягом не менше ніж 180 годин на навчальний рік, до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховуються місяці, протягом яких проводилася викладацька робота.

Працівникам підприємств, установ, організацій, які крім основної роботи працювали за сумісництвом на посадах науково-педагогічних або педагогічних працівників з обсягом роботи не менше ніж на 0,25 посадового окладу (ставки заробітної плати), до стажу педагогічної роботи для виплати надбавки за вислугу років зараховується період роботи на цих посадах.

Відповідно до довідки Управління культури Чернівецької міської ради від 15.12.2020 року № 38 ОСОБА_1 працювала з 01.09.1994 року по 07.11.2001 рік на посаді заступника директора з учбової частини в Чернівецькій дитячій музичній школі № 2.

Із змісту вказаної довідки видно, що в період з 01.09.1994 року по 07.11.2001 рік позивачці нарахована заробітна плата яка складалась з посадового окладу заступника, оплати викладацької роботи 12 годин на тиждень, погодинної оплати викладацької роботи у зв`язку з виробничою необхідністю за фактичну кількість годин не більше 240 годин на рік.

Відповідно до додатку до довідки від 16.03.2020 року № 38 видно, що позивачем отримувалась заробітна плата: за адміністративну роботу в період з вересня 1994 року по грудень 1996 року, з вересня 1998 року по грудень 2001 року; за педагогічну роботу в період з вересня 1994 року по грудень 2001 рік. (а. с. 27-29, 61 зворотній бік - 62).

Тобто, законодавчі застереження щодо неврахування періодів роботи за сумісництвом до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відсутні.

Таким чином, на переконання суду, викладач дитячої музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу і має право на пенсію за вислугу років при наявності відповідного педагогічного стажу роботи.

Відповідно до пункту 7-1 частини 1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV встановлено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Як встановлено судом, необхідний стаж у розумінні статті 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" у позивача наявний (більше 30 років).

Згідно з Переліком закладів та установ освіти, охорони здоров`я і соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року за №909, зокрема, в загальноосвітніх навчальних закладах, військових загальноосвітніх навчальних закладах, музичних і художніх школах передбачені посади: учителі, логопеди, вчителі-логопеди, вчителі-дефектологи, викладачі, сурдопедагоги, тифлопедагоги, вихователі, завідуючі та інструктори слухових кабінетів, директори, завідуючі, їх заступники з навчально-виховної (навчальної, виховної), навчально-виробничої частини або роботи з виробничого навчання, завідуючі навчальною і навчально-виховною частиною, соціальні педагоги (організатори позакласної та позашкільної виховної роботи з дітьми), практичні психологи, педагоги-організатори, майстри виробничого навчання, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що постановою КМ України від 04.11.1993 року за №909 було затверджений перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років. Посада викладача цим переліком не була передбачена, однак, за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 року №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів музичних шкіл без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 року №01-3/133-02-2.

Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, яким передбачено, що посади вчителів, викладачів всіх спеціальностей, інструкторів фізкультури, методистів належать до категорії педагогічних працівників.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Водночас, згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 13.02.2019 року у справі №233/4308/17 номер провадження 11-1100апп18, викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що викладач позашкільного навчального закладу є педагогічним працівником цього позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти. Стаж роботи викладачем повинен зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні статті 55 пункту "е" Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Виходячи з наведеного, викладач інструменталіст народних інструментів, в музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_1 на посаді викладач інструменталіст народних інструментів в Комунальній бюджетній установі «Музична школа № 2 м. Чернівців» повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні п. "е" ст.55 Закону №1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV та механізм її виплати визначається Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 111 (далі - Порядок).

Вимоги п. 5, п. 6 та п. 7 Порядку передбачають, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до п. 2 Порядку вбачається, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно з статтями 27 і 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", станом на день її призначення.

Враховуючи наведене, висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постанові від 13 лютого 2019 року у справі №233/4308/17 (номер провадження 11-1100апп18), суд приходить до висновку, що у позивача наявний необхідний спеціальний стаж роботи, а його посада відносяться до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а тому ОСОБА_1 має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена пунктом 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про задоволення адміністративного позову повністю.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1681,60 грн., що підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 18.09.2020 року (а. с. 38) та № 208 від 14.05.2020 року (а. с. 40).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1681,60 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 03.03.2020 року про відмову ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці ОСОБА_1 : на посаді викладача по класу баяна з 01.09.1987 року по 01.06.1988 року, з 01.09.1988 року по 01.06.1989 року, з 21.08.1989 року по 12.09.1994 року; з 12.09.1994 року по 07.11.2001 року на посаді завідуючої учбовою частиною музичної школи № 2 м. Чернівців нині комунальна бюджетна установа Музична школа № 2 м. Чернівців та про відмову ОСОБА_1 виплатити грошову допомогу при виході на пенсію в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії;

3. Визнати протиправним рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, оформлене листом від 06.05.2020 року про відмову ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги та її виплати, періоди роботи, які зазначені в трудовій книжці ОСОБА_1 : на посаді викладача по класу баяна з 01.09.1987 року по 01.06.1988 року , з 01.09.1988 року по 01.06.1989 року, з 21.08.1989 року по 12.09.1994 року; з 12.09.1994 року по 07.11.2001 року на посаді завідуючої учбовою частиною музичної школи № 2 м. Чернівців нині комунальна бюджетна установа Музична школа № 2 м. Чернівців та про відмову ОСОБА_1 виплатити грошову допомогу при виході на пенсію в розмірі десяти місячних пенсій на день призначення пенсії;

4. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1681,60 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58000, площа Центральна, 3 , м. Чернівці, ).

Суддя П.Д. Дембіцький