Справа № 280/8053/20
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

14 грудня 2020 року о/об 17 год. 00 хв.Справа № 280/8053/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (надалі відповідач) в якому позивач просить суд скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0832 від 08.10.2020 в сумі 39592,59 грн. за формою «Ф» за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

У позовній заяві зазначено наступне. Надсилання податковим органом розрахунку податкового зобов`язання з податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» є обов`язковим, у зв`язку з цим, позивач вважає, що не надіслання контролюючим органом разом із спірним податковим повідомленням-рішенням не відповідає вимогам чинного законодавства. Не можливо також встановити хто підписав ППР - керівник, заступник чи уповноважена особа. На майно, яке перебуває у власності позивача, розповсюджується дія положення пп."є" пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України.

Позивач підтримав позовні вимоги.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне. Згідно баз даних ДПС України та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) перебуває нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 1581,30 кв.м., дата державної реєстрації права власності - 05.11.2015. На підставі даних Державного реєстру речових прав у автоматичному режимі засобами ІС «Податковий блок» було сформовано податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2019 рік. Застосування пп.«є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов, наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 16.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 14.12.2020 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як з`ясовано судом і не заперечується сторонами, за ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровано відповідно до даних «Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта» об`єкт нерухомого майна комплекс будівель та споруд загальною площею 1581,3кв.м., який складається з: А-1 адміністративно-побутова будівля, матеріал стін цегла, загальна площа 109,4кв.м.; Б-1 будівля, матеріал стін цегла, загальна площа 324,6кв.м.; В-1 будівля, матеріал стін черепашник, загальна площа 324,6кв.м.; Г-1 нежитлова будівля складу, матеріал стін бетонні блоки, загальна площа 400,8кв.м.; Д-1 нежитлова будівля, матеріал стін цегла, загальна площа 10,0кв.м.; З-1 будівля, матеріал стін шл/блок, загальна площа 179,7кв.м.; И-1 будівля складу, матеріал стін цегла, загальна площа 25,7кв.м.; М-1 нежитлова будівля, матеріал стін черепашник, загальна площа 522,0кв.м.; Н-1 нежитлова будівля готовністю 48 відсотків, матеріал стін металеві колони; П навіс, Р навіс, С навіс, №1 огорожа, У убиральня-душ, І замощення двору.

ГУ ДПС у Запорізькій області сформоване податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 за №0-0832, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2019 рік у сумі 39592 грн. 59 коп.

Вказане податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 за №0-0832 підписане від ГУ ДПС у Запорізькій області уповноваженою особою ОСОБА_2 .

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.

01.01.2015 набрав чинності Закон України №71-VIII від 28.12.2014 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», яким викладено в новій редакції ст.266 Податкового кодексу України «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

Згідно з пп.266.1.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України (…) обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Як зазначено у п.8.1 ст.8 Податкового кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

У ст.265 Податкового кодексу України зазначено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Отже, «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості» є складовим податку на майно.

Відповідно до пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 Податкового кодексу України до місцевих податків належить податок на майно.

Як зазначено у п.8.3 ст.8 Податкового кодексу України, до місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних і міських рад у межах їх повноважень, і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів або про внесення змін до них надсилається в електронному вигляді у десятиденний строк з дня прийняття до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів, але не пізніше 1 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін до них. (…) (пп.12.3.3 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин)).

Згідно з пп.12.3.4 п.12.3 ст.12 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У ч.1 ст.3 Бюджетного кодексу України зазначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. (…).

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп.266.2.1 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (пп.266.3.1 п.266.3 ст.266 Податкового кодексу України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (пп.266.5.1 п.266.5 ст.266 Податкового кодексу України).

Згідно з пп.266.6.1 п.266.1 ст.266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Судом досліджено Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області VІІ скликання 41 сесії від 25.06.2018 за №4/1 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м.Мелітополя Запорізької області на 2019 рік» та до нього Додаток №1 «Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

Згідно з пп.«є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) не є об`єктом оподаткування будівлі промисловості, зокрема виробничі корпуси, цехи, складські приміщення промислових підприємств.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого 17.08.2000 наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації №507, визначено, що будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо за їх функціональним призначенням) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промисловості та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості", до якого відносяться підкласи: 1251.1 "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості"; 1251.2 "Будівлі підприємств чорної металургії"; 1251.3 "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості"; 1251.4 "Будівлі підприємств легкої промисловості"; 1251.5 "Будівлі підприємств харчової промисловості"; 1251.6 "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості"; 1251.7 "Будівлі підприємств лісової, деревообробної та целюлозно-паперової промисловості"; 1251.8 "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості"; 1251.9 "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

У Постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 17.02.2020 у справі №820/3556/17 (адміністративне провадження №К/9901/23672/18) зазначено: «… З урахуванням наведеного судова палата в цій справі вирішила частково відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 справа №806/2676/17, що застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі дотримання двох обов`язкових умов, наявність будівель промисловості та їх перебування у власності промислових підприємств, та сформувати новий правовий висновок, відповідно до якого визначити, що застосування підпункту «є» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України можливе у разі якщо власниками об`єктів промисловості є фізичні та інші юридичні особи, в тому числі нерезиденти, та за умови (з врахуванням виду їх діяльності) використання таких об`єктів за функціональним призначенням, тобто для промислового виробництва (виготовлення промислової продукції будь-якого виду). …».

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач з 29.11.1999 зареєстрований як фізична особа-підприємець за видами діяльності: 42.11 Будівництво доріг і автострад (основний); 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання; 23.69 Виробництво інших виробів із бетону гіпсу та цементу; 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у.; 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н. в. і. у.; 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устатковання; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт.

У Повідомленні про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 09.08.2017, поданого до контролюючого органу, зазначено знаходження транспортних засобів та цеху по виробництву бетонних виробів, які належать позивачу, за адресою: АДРЕСА_2 .

25.04.2006 між Мелітопольською міською радою (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки, згідно з п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування відповідно до рішення Мелітопольської міської ради від 17.03.2006 №1/18 земельну ділянку, землі населених пунктів змішаного використання (1.13.3.УКЦВЗ), яка знаходиться АДРЕСА_2 (кадастровий номер .02.020.0026).

Згідно з п.3 Договору оренди земельної ділянки від 25.04.2006 в оренду передається земельна ділянка загальною площею 8371,34кв.м.

Відповідно до п.15 Договору оренди земельної ділянки від 25.04.2006 земельна ділянка передається в оренду для розміщення існуючої виробничої бази.

Як зазначено у п.16 Договору оренди земельної ділянки від 25.04.2006, цільове призначення земельної ділянки землі промисловості.

Враховуючи наведені норми права та матеріали справи, суд вважає, що на позивача поширюються приписи пп.«є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин).

На думку суду, об`єкти нерухомості, які на праві власності належить позивачу, підпадають під дію пп.«є» пп.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України.

Згідно з п.2 розділу ІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків», затвердженого 28.12.2015 наказу Міністерства фінансів України №1204, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за №124/28254 (надалі «Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків»), у випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: «Ф» - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1); (…).

У п.9 розділу ІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків» зазначено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Відповідачем не надано до суду доказів додання до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 08.10.2020 за №0-0832 розрахунку податкового зобов`язання та надіслання/вручення його позивачу.

Суд погоджується з позицією позивача щодо не додержання контролюючим органом приписів п.9 розділу ІІ «Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків».

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення від 08.10.2020 за №0-0832 прийняте відповідачем не обґрунтовано, без урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірним і підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 263 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) від 08.10.2020 за №0-0832, яким ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) визначено податкове зобов`язання за платежем: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за податковий період 2019 рік у сумі 39592 грн. 59 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі 16.12.2020.

Суддя О.О. Прасов