Справа № 280/6112/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 280/6112/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,

секретарі судового засідання Сколишеві О.О.,

за участі представника позивача Бєлана С.В.,

представника відповідача Смикової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в адміністративній справі №280/6112/19 (головуючий суддя першої інстанції Татаринов Д.В.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 06.12.2019 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23 серпня 2019 року:

- № на суму 131250,00 грн;

- № на суму 145833,75 грн..

В обґрунтування заявлених вимог вказано, що обставини, зазначені у податковій інформації щодо ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР», не можуть вважатися підставою для висновку про неправомірність формування позивачем податкового кредиту, податкових зобовязань, валових доходів і витрат по господарських операціях з виконання робіт для ТОВ «НВП «МАК», оскільки отримання податковим органом такої інформацій, в якій викладені висновки про наявність ознак фіктивної господарської діяльності, відсутність факту реального вчинення господарських операцій, вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє податковий орган від виконання обовязку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення саме платником податків (ТОВ «НВП «МАК») порушення закону. Ці податкові інформації щодо контрагентів позивача не мають преюдиціального значення при встановленні фактичних обставин взаємовідносин ТОВ «НВП «МАК» з цими контрагентами в межах здійснюваної перевірки та не є документами, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності. Вказує, що посилання працівників ДФС в Акті перевірки на дані податкової інформації відносно ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР», як на обґрунтування висновків про нереальність господарських операцій між ним та ТОВ «НВП «МАК», є необґрунтованими та незаконними. Позивач зазначає, що порушення допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції чи через неподання ним у встановлені строки податкової звітності, за загальним правилом, не впливають на права та обовязки іншого платника податків. Крім того, чинне законодавство не покладає на підприємство обовязок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів. Навіть якщо контрагент не виконав свого зобовязання по сплаті податку чи поданню податкової звітності, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Інформація в акті перевірки про відсутність у ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» власних складських/офісних/побутових приміщень, автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідні для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та виконання значних обсягів робіт, також не може сама по собі спростовувати реальності операцій між ТОВ «НВ «МАК» та ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР». Адже у комерційній діяльності виконання поставок товарів (виконання робіт, надання послуг) не завжди вимагає наявності власних основних та транспортних засобів, значної кількості персоналу; звичаями ділового обороту встановлені й інші можливості залучення матеріальних чи трудових ресурсів без реєстрації в уповноважених органах (на умовах оренди, найму за цивільно-правовими договорами, на умовах аутстаффінгу тощо). Вказує, що у ТОВ «НВП «МАК» всі необхідні документи (договори, акти надання послуг, ТТН, довідки, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, кошториси, специфікації, банківські виписки) у сукупності підтверджують фактичне виконання ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» своїх зобовязань перед ТОВ «НВП «МАК», та свідчать про реальне здійснення господарських операцій.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року 2020 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 23 серпня 2019 року № на суму 131250,00 грн. та № на суму 145833,75 грн..

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано наступне. Згідно умов пункту 5 Договору поставки від 22.07.2016 року №СВ-236 з ТОВ «ГІР - ІНТЕРНЕШНЛ» сортування вогнетривких виробів, їх пакетування здійснюється постачальником товару, а саме ТОВ «ГІР - ІНТЕРНЕШНЛ», який за це несе відповідальність, тобто відсутня необхідність отримання ідентичних послуг від ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР». Вказує, що у пункті 8.4 у договору про надання послуг №21 від 26.11.2018 року чітко зазначено: жодна зі сторін не має право без письмової згоди іншої Сторони передавати свої права й зобовязання за даним договором третій особі. До перевірки надано контракт з AL Nasr Co. for Coke and Chemicals,Ель - Таббін, г. Хелуан, №1 від 15.12.2015 року щодо проведення гарячого ремонту пічей та експортну декларацію від 31.12.2018 року №UA500030/2018/012447 щодо експорту Товару (Вироби вогнетривкі динасові для коксових печей K.D) до м.Каір, Арабська Республіка Єгипет, згідно контракту №1 від 15 грудня 2015 року, де «вантажовідправник» - ТОВ «НВП «МАК», «одержувач» - AL Nasr Co. for Coke and Chemicals,Ель - Таббін, г. Хелуан, що відповідає зареєстрованій податковій накладній №26 від 18 січня 2019 року. До перевірки також надано ТТН щодо транспортування Товару від місця завантаження: м.Покровськ, вул.Шмідта,3 (згідно умов Договору зберігання від 28 вересня 2018 року №22/277/2018 з ТОВ «Красноармійський Динасовий Завод») та до місця розвантаження - м.Одеса. Новомосковська,23/1, в яких в колонці «найменування товару» зазначено: КД (кокс), що не відповідає номенклатурі отриманого від постачальника ТОВ «ГІР -ІНТЕРНЕШНЛ» та експортованого Товару - Вироби вогнетривкі динасові для коксових печей KD: №529 від 18 грудня 2018 року, №520 від 14 грудня 2018 року, №542 від 20 грудня 2018 року, №543 від 20 грудня 2018 року, №526 від 17 грудня 2018 року, №531 від 14 грудня 2018 року, №519 від 13 грудня 2018 року, №518 від 13 грудня 2018 року, №514 від 12 грудня 2018 року, №506 від 10 грудня 2018 року, №509 від 10 грудня 2018 року, №530 від 19 грудня 2018 року, №537 від 20 грудня 2018 року, №532 від 19 грудня 2018 року, №53 від 19 грудня 2018 року, №540 від 20 грудня 2018 року, №539 від 20 грудня 2018 року, №538 від 20грудня 2018 року. Вказує, що така інформація свідчить про нереальність здійснення фінансово-господарських операцій між ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» та ТОВ «НВП «МАК» в грудні 2018 року, та дефектність документів, якими оформлено операції між даними підприємствами. Крім того, первинні документи, виписані від ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» на ТОВ «НВП «МАК», суперечать вимогам діючого законодавства України, у звязку з внесенням в ці документи даних, які не відповідають дійсності. Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податного обліку. Наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, не є підтвердженням реальності господарської операції. Перевіркою не встановлено наявність розумних економічних або інших причин (ділової мети) від вказаних операцій. Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності, а не виключно чи переважно за рахунок формування податкового кредиту за рахунок інших субєктів підприємницької діяльності. Вважає, що прийнявши оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач діяв відповідно до вимог чинного законодавства та у межах наданих повноважень, а відтак такі рішення є правомірними.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» () є юридичною особою та перебуває на обліку в контролюючих органах з 06.04.1995 року.

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

В період з 17.07.2019 року по 23.07.2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» () за період діяльності грудень 2018 року з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинам з ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» (код за ) за грудень 2018 року - показників декларацій з податку на додану вартість та за 2018 рік - фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств відповідно до затвердженого плану документальної перевірки, за результатами якої 26.07.2019 року складено акт перевірки №463/08-01-14-07/13476862 (а.с.14-31).

Висновками акту перевірки встановлено порушення позивачем:

- п.44.1 статті 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 статті 134, п.135.1 статті 135 Податкового Кодексу України, в результаті чого ТОВ «НВП «МАК» занижено податок на прибуток підприємств за 2018 рік, який піддягає сплаті до бюджету, на суму 105000 грн.;

-п.п.14.1.36., п.п. 14.1.181., п.п.14.1.231. п. 14.1 статті 14, п. 44.1 статті 44, п. 198.1., п.198.2., п. 198.3., п.198.6 статті 198, п. 200.1. п. 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податку на додану вартість, який підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету, на загальну суму 116667 грн.. у т.ч. за періоди: - грудень 2018 року у розмірі 116667 грн..

На підставі вказаного акту перевірки Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 23 серпня 2019 року прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким позивачу збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток у сумі 105000,00 грн. та застосовані штрафні санкції 26250,00 грн.;

- №, яким позивачу збільшено податкове зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 116667,00 грн. та застосовані штрафні санкції у сумі 29166,75 грн. (а.с.44,45).

Не погодившись з вказаними податковими повідомленнями-рішенням, після адміністративного оскарження ППР до ДФС України, за результатами якого скарга позивача залишена без задоволення, позивач оскаржив вказані ППР до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що первинними документами, дослідженими під час розгляду справи, документально підтверджується господарські операції позивача з ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР». Висновки, зроблені в Акті перевірки, жодним чином не доводять недобросовісність ТОВ «НВП «МАК», не спростовують реальність здійснення господарських відносин з контрагентом, їх вид, обсяг, якість та розрахунки, та є безпідставними.

Колегія суддів не може погодитись із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами п.134.1. ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно із п.п.14.1.181 п.14.1 ст.1 розділу І ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно із розділом V цього Кодексу.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документ.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальної зміни майнового стану, як ознака фактичного здійснення господарської операції та необхідність фіксування такої зміни у первинних документах, кореспондується з нормами Податкового кодексу України, якими встановлено порядок формування доходів і витрат, що враховуються при обчисленні податкового кредиту з податку на додану вартість.

Фактичною підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень став висновок контролюючого органу про непідтвердженість документально реальності здійснення господарських операцій з ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР».

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснив, що 15.12.2015 року між Компанією AL Nasr Co. for Coke and Chemicals,Ель - Таббін, г. Хелуан та ТОВ «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» було укладено контракт №1 щодо проведення гарячого ремонту пічей та експорту Товару (Вироби вогнетривкі динасові для коксових печей K.D) до м.Каір, Арабська Республіка Єгипет.

Далі представник пояснив, що для виконання вказаного Контракту 22.07.2016 року між ТОВ «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» (покупець) та ТОВ «ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ» (постачальник) було укладено договір №СВ-236 про поставку товару (вогнетривка продукція). Відповідно до п.6.1-6.3 договору якість і комплектність товару повинні відповідати вимогам нормативно-технічної документації товаровиробника, сертифікату відповідності уповноважного органу України. Якість товару гарантується постачальником (виробником) та повинна підтверджуватись сертифікатом якості виробника. Товар повинен відповідати діючим ДСТУ. Згідно із п. 7.3 договору приймання товару покупцем проводиться у відповідності до Інструкцій про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості та якості (а.с.48-51).

Відповідно до п.1 вказаного договору постачальник зобовязаний передати, а покупець зобовязаний прийняти та оплатити вогнетривку продукцію на умовах визначених в договорі. Номенклатура, ціна та кількість товару визначається специфікаціями, що є невідємною частиною договору (а.с.51-55).

Згідно наданих позивачем до матеріалів справи специфікацій до договору поставки, ним отримано товару:

- за специфікацією №1 від 22 липня 2016 року - 25 тон;

- за специфікацію №2 від 20 жовтня 2016 року - 125 тон;

- за специфікацію №3 від 30 січня 2017 року - 2 тони;

- за специфікацію №4 від 12 червня 2017 року - 1 тону;

- за специфікацію №5 від 24 липня 2018 року - 1044,448 тон

Всього отримано за договором товару - 1296,448 тон (а.с.51-56).

Також позивачем надано платіжні доручення на оплату товару, отриманого від ТОВ «ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ»: №4831 від 05 лютого 2019 року на суму 2797849,68 грн.; №4951 від 14 лютого 2019 року на суму 1843556,54 грн.; платіжне доручення №4951 від 14 лютого 2019 року на суму 1843556,54 грн. (а.с.81, 82, 84).

26 листопада 2018 року між ТОВ «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» (замовник) та ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» (виконавець) укладено договір №21 про виконання послуг. Відповідно до п.1.1 та п1.2 договору виконавець зобовязаний виконати сортування вогнетривких виробів, вид послуг, найменування, їх кількість і ціна зазначені в специфікаціях. Згідно п.3.1 договору вартість, обсяг та найменування послуг визначається відповідно до заявок замовника, по завершунню яких підписується акт виконаних робіт (а.с.46).

На підтвердження виконання вказаного договору, позивачем під час перевірки та до матеріалів справи надано:

- специфікацію №1 від 26 листопада 2018 року на загальну вартість послуг 700000,80 грн. (а.с.47);

- акт надання послуг №549 від 21.12.2018 року на суму 279999,60 грн, у тому числі ПДВ 46666,60 грн. (а.с.75);

- акт надання послуг №550 від 25.12.2018 року на суму 219999,60 грн, у тому числі ПДВ 36666,60 грн. (а.с.76);

- акт надання послуг №551 від 27.12.2018 року на суму 200001,60 грн, у тому числі ПДВ 33333,60 грн. (а.с.77);

- податкові накладні №549 від 21.12.2018 року, №550 від 25.12.2018 року, № 551 від 27.12.2018 року (а.с.122-124 т.1).

Також позивачем надано платіжні доручення: №6733 від 04 червня 2019 року на суму 201389,60 грн.; №6735 від 04 червня 2019 року на суму 219999,60 грн.; №6739 від 04 червня 2019 року на суму 200001,60 грн.; №4619 від 20 лютого 2019 року на суму 78610,00 грн. (а.с.78-80, 83).

Крім того, позивачем надано: експортні декларації: №UA500120/2018/007686 від 16.09.2018 року; №UA 500120/2018/008711 від 14.10.2018 року; №UA 500030/2018/012447 від 31.12.2018 року; №UA 500120/2019/003608 від 16.04.2019 року про декларування при експортному постачанні виробів вогнетривкіх загальною вагою 1039,853 тон (а.с.134-137).

Суд першої інстанції, розглядаючи справу та досліджуючи докази по справі, в своєму рішенні дав оцінку висновку контролюючого органу про безтоварність операцій позивача лише з огляду на наявність податкової інформацію Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 28.01.2019 року №997/04-36-53-05 щодо ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» (код за ) за період декларування ПДВ за грудень 2018 року.

Проте, колегія суддів звертає увагу, що висновок контролюючого органу про безтоварність операцій позивача з контрагентом ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» за період грудень 2018 року зроблений, виходячи також з урахуванням посилань контролюючого органу суперечності в наданих первинних документах, що таких робіт (послуг) контрагентом позивачу не надавалось.

Суд першої інстанції, перелічивши надані позивачем до матеріалів справи документи, взагалі не надав їм будь-якого аналізу, наявній в них інформації та її співставленності один до одного.

Дослідивши надані позивачем до матеріалів справи первинні документи, колегія суддів звертає увагу на таке.

З матеріалів справи вбачається, що отримавши від ТОВ «ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ» у період з липня 2016 року по червень 2018 року товару (вогнетривка продукція) у кількості 1296,448 тон, позивач за договором зберігання від 28.09.2018 року лише 28.09.2018 року передав вказаний товар на зберігання ПАТ «КДЗ», при цьому лише у кількості 650,382 тони (а.с.172-173, 174-177).

Будь-яких документів щодо зберігання товару (вогнетривка продукція) у кількості 1296,448 тон (або іншої кількості) до вказаної дати - 28.09.2018 року, позивачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано, та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Позивачем також не надано доказів щодо фактичного отримання та оприбуткування товару (вогнетривка продукція) від ТОВ «ГІР-ІНТЕРНЕШНЛ» у кількості, що зазначена в специфікаціях до договору поставки, чи у кількості, що зазначена у специфікаціях до договору зберігання ПАТ «КДЗ», чи у кількості, яка потім була відсортована за договором полуг ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР».

Тобто, будь-яких доказів про фактичну кількісь товару (вогнетривка продукція) у позивача на грудень 2018 року (на час виконання договору послуг ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР») матеріали справи не містять.

Специфікації в даному випадку не є тими первинними документами, які підтверджують отримання товару у певній кількості та оприбуткування його товариством.

Крім того, щодо безпосередньо щодо виконання умов договору №21 від 26.11.2018 року та доданих до нього первинних документів, апеляційний суд зазначає про таке.

Вказаний договір не містить визначення кількості товару, щодо якого укладений цей договір сортування (а.с.47).

Такі відомості відсутні і в специфікації № 1 від 26.11.2018 року до вказаного договору (а.с.48), і в актах надання послуг №549 від 21.12.2018 року, №550 від 25.12.2018 року; №551 від 27.12.2018 року (а.с.75-77), і в податкових накладних №549 від 21.12.2018 року, №550 від 25.12.2018 року, № 551 від 27.12.2018 року (а.с.122-124 т.1).

Тобто, вказані документи не містять відомостей щодо обєму (кількості) товару, відносно якого ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» надавались позивачу послуги із сортування товару.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що що на його думку, наданих ТОВ «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» під час перевірки та до матеріалів справи документів достатньо для підтвердження реальності виконання договору №21 від 26.11.2018 року, з чим і погодився суд першої інстанції.

Додаткових доказів протягом апеляційного провадження позивачем не надавалось.

З урахуванням наведених вище обставин та матеріалів справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що відсутності доказів підтвердження реальності здійснення господарської діяльності щодо надання послуг ТОВ «ПОЛІБУД ЦЕНТР» за договором почслуг з ТОВ «НВП «МАК» протягом періоду, який перевіряється.

Відсутність реально вчиненої господарської операції та, як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податного обліку. Наявність формально складених первинних документів, не є підтвердженням реальності господарської операції.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог ТОВ «НВП «МАК», у зв`язку із чим в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановлені рішення допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оскільки за приписами ч.1 статті 310 КАС України апеляційний розгляд здійснено за правилами спрощеного позовного провадження, справа згідно із ч.4 ст.257 КАС України не відноситься до таких, які не можуть бути розглянуті за вказаними правилами, то судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в адміністративній справі №280/6112/19 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2020 року в адміністративній справі №280/6112/19 скасувати.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-впроваджувальне підприємство «МАК» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак