Справа № 640/24836/19
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Київ № 640/24836/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Добрянської Я.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада-М»

до Головного управління ДПС у місті Києві

про визнання протиправнии та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Левада-М» з позовом до Головного управління ДФС у місті Києві в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві № від 27.11.2018р.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що висновки відповідача, про порушення позивачем строку сплати узгодженого грошового зобов`язання є помилковими, оскільки такі висновки ґрунтуються на податковому повідомленні-рішенні від 28.02.2013р. № , яке скасовано постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2013р. у справі № 826/15834/13-а, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014р.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов в якому зазначає, що діяв у межах повноважень, у порядку та в спосіб встановлений Конституцією та законами України. З огляду на викладене вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві, проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада-М» з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по податку на прибуток за результатами якої відповідачем складено Акт від 17.09.2018р. № 7090/26-15-12-12-12-36124735, яким встановлено порушення позивачем термінів сплати (перерахування) самостійно узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на прибуток задекларованої в податковій декларації з податку на прибуток підприємства.

На підставі акту перевірки від 17.09.2018р. № 7090/26-15-12-12-12-36124735 відповідачем 27.11.2018р. прийнято податкове повідомлення рішення №, яким до позивача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України застосовано штраф у розмірі 20 % в сумі 26 375, 81 грн. за затримку на 1463, 1431, 1092, 1062, 691, 325 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 131 879, 05 грн.

Позивач вважаючи вищезазначене податкове повідомлення-рішення протиправним звернувся до суду для захисту своїх прав та законних інтересів.

Дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, ознайомившись із доводами представників сторін суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 75.1 та підпунктом 75.1.1 статті 75 ПК України встановлено, що онтролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно з п. 76.1 ст. 76 ПК України, Камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі акту перевірки від 17.09.2018р. № 7090/26-15-12-12-12-36124735 відповідачем 27.11.2018р. прийнято податкове повідомлення рішення №, яким до позивача за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання визначеного п. 57.1 ст. 57 ПК України застосовано штраф у розмірі 20 % в розмірі 26 375, 81 грн. за затримку на 1463, 1431, 1092, 1062, 691, 325 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 131 879, 05 грн.

Водночас, судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2013р. у справі № 826/15834/13-а, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада - М» (код з ЄДР 36124735) задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення від 28.02.2013р. № 000253201 та № , прийняті ДПІ у Шевченківському районі м. Києва ДПС.

Відповідно до п. 60.1, 60.4 ст. 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: сума податкового боргу самостійно погашається платником податків або органом стягнення; контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу; контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі; рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Однак, відповідно до розрахунку штрафної санкції по оскаржуваному в межах розгляду цієї справи податковому повідомленню-рішенню останнє нараховано за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання визначеної в податковому повідомленні-рішенні від 28.02.2013р. № та податковій декларації з податку на прибуток підприємства від 25.02.2014р. № J01081.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що при винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем не враховано факт скасування постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.11.2013р. у справі № 826/15834/13-а, залишеною в силі ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28.08.2014р. податкового повідомлення-рішення від 28.02.2013р. № .

Отже, на підставі зазначеного, суд приходить до висновку про те, що визначення позивачу до сплати штрафу в розмірі 20 % в сумі 26 375, 81 грн. за затримку на 1463, 1431, 1092, 1062, 691, 325 календарних днів сплати грошового зобов`язання у розмірі 131 879, 05 грн. є протиправним, а відтак оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Одночасно, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Керуючись ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада-М» - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у місті Києві № від 27.11.2018р.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левада-М» судові витрати за сплату судового збору в розмірі 1921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295, 296 КАС України.

Суддя Я.І. Добрянська