Справа № 600/1671/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1671/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу на загальну суму 144035,93 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 144035,93 грн, яка виникла з податку на доходи фізичних осіб, з єдиного податку з фізичних осіб, з військового збору, з адміністративних штрафів та інших санкцій. У зв`язку із непогашенням податкового боргу у встановлені законодавством строки позивач зауважив, що ним ужито всіх заходів, передбачених Податковим кодексом України, та створено всі можливі умови для забезпечення погашення відповідачем указаної вище заборгованості. Крім цього, дана сума заборгованості на день подання позовної заяви являється узгодженою.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строк для подання заяв по суті справи.

З матеріалів справи вбачається, що 20 жовтня 2020 року вказану ухвалу направлено судом на зазначену у позовній заяві адресу відповідача, яка отримана ним 23 жовтня 2020 року, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомлення про вручення поштового відправлення.

Крім цього, у зв`язку із наданням Управлінням ДМС у Чернівецькій області інформації про те, що ОСОБА_1 за обліками ВОМІРМП УДМСУ в Чернівецькій області не значиться, про наявність ухвали суду від 20 жовтня 2020 року, якою відкрито провадження у цій справі, відповідача також повідомлено через оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України оголошення згідно положень статті 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін до суду не надходили.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період з 14 грудня 2005 року по 10 серпня 2017 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Як вбачається з ідентифікаційних даних відповідача, останній перебував на обліку у податковому органі як платник єдиного податку та ЄСВ.

Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем рахується заборгованість по:

- податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 125424,07 грн, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 26 червня 2019 року № та №;

- єдиному податку з фізичних осіб у сумі 7098,43 грн, який виник на підставі повідомлень-рішень від 26 червня 2019 року № та №;

- військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 11003,43 грн, який виник на підставі декларації про майновий стан і доходи №67847 від 27 травня 2019 року та податкового повідомлення-рішення від 26 червня 2019 року №;

- адмін. штрафам та іншим санкціям у сумі 510,00 грн, які виникли на підставі податкового повідомлення-рішення від 26 червня 2019 року №.

Загальна сума заборгованості відповідно до вказаного розрахунку становить 144035,93 грн.

Дослідженням наявних у справі матеріалів судом установлено, що за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01 квітня 2015 року по 11 серпня 2017 року, правильності нарахування, регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів за період з 01 квітня 2015 року по 11 серпня 2017 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування, дотримання норм законодавства щодо ввезення, виробництва чи реалізації підакцизних товарів за період з 01 жовтня 2013 року по 11 серпня 2017 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області складено акт від 06 травня 2019 року №92/24-13-13-04-19/ НОМЕР_1 , на підставі якого прийнято податкові повідомлення-рішення: форми «Р» від 26 червня 2019 року №; форми «ПС» від 26 червня 2019 року №; форми «Р» від 26 червня 2019 року №; форми «Р» від 26 червня 2019 року №; форми «ПС» від 26 червня 2019 року №; форми «ПС» від 26 червня 2019 року №.

Вказані податкові повідомлення-рішення було направлено відповідачу листом від 26 червня 2019 року №4741/ФОП/24-13-13-04 на адресу: АДРЕСА_1 .

Крім цього, 27 травня 2019 року відповідачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2017 рік, якою визначено суми податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору.

Отже, за відповідачем рахується заборгованість по: податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, єдиному податку з фізичних осіб, військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, адмін. штрафам та іншим санкціям на загальну суму 144035,93 грн.

Оскільки відповідач у добровільному порядку суму податкового боргу у розмірі 144035,93 грн не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з цим позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення закону та робить висновки по суті спору.

У відповідності до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року №2755-VI.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 Податкового кодексу України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Статтею 8 Податкового кодексу України визначено, що в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом. До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Статтею 15 Податкового кодексу України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно з підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до пункту 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Пунктом 49.1 статті 49 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 статті 56 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України визначено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до абзацу 1 пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області з метою погашення податкового боргу було направлено корінець податкової вимоги форми «Ф» від 01 серпня 2019 року №102904-56 на суму 144035,93 грн на відому йому адресу відповідача, а саме: 58025, Чернівецька область, м. Чернівці, вул. Курчатова, буд. 57.

Вказану вимогу було вручено особисто відповідачу, що підтверджується відміткою у рекомендованому повідомленні про врученні поштового відправлення.

Водночас, зазначена податкова вимога не була відкликана.

Крім цього, податковим органом було направлено на адресу відповідача, а саме: 58025, м. Чернівці, вул. Курчатова, буд. 57, податкові повідомлення-рішення форми «Р» від 26 червня 2019 року №, форми «ПС» від 26 червня 2019 року №, форми «Р» від 26 червня 2019 року №, форми «Р» від 26 червня 2019 року №, форми «ПС» від 26 червня 2019 року №, форми «ПС» від 26 червня 2019 року №, прийняті за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 (акт перевірки від 06 травня 2019 року №92/24-13-13-04-19/ НОМЕР_1 ).

Однак поштовий конверт з указаними документами було повернуто податковому органу із зазначенням причин невручення «за даною адресою не проживає».

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України передбачено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацом другим пункту 42.5 статті 42 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що відповідачу належним чином вручені зазначені вище податкові повідомлення-рішення.

Судом також установлено, що станом на день розгляду даної справи податкові повідомлення-рішення не оскаржувались, доказів їх оскарження в судовому чи в адміністративному порядку відповідачем не надано.

Разом з цим, не подано відповідачем і будь-яких доказів сплати самостійно обчислених у податковій декларації сум податкового зобов`язання та штрафних санкцій за вказаними вище податковими повідомленнями-рішеннями.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що за відповідачем рахується податковий борг на загальну суму 144035,93 грн, який виник по: податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, єдиному податку з фізичних осіб, військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, адмін. штрафам та іншим санкціям.

Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які б свідчили про погашення вказаної суми заборгованості на день розгляду справи відповідачем суду не подано.

Відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позов у встановлений судом строк.

Зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, а також виходячи з конституційного принципу обов`язковості сплати податків і зборів, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Чернівецькій області є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 144035 (сто сорок чотири тисячі тридцять п`ять) грн 93 коп.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 грудня 2020 року.

Повне найменування учасників справи:

Позивач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 200-А, 58013, ); відповідач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя О.П. Лелюк