Справа № 761/18974/20
Суддя: Савицький О. А.
Дата ухвалення: 2020-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/761/316/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Савицький О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта Солодчука Олександра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Головне управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2020 року на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Києво-Святошинського відділу поліції ГУ НП в Київській обл. старшого лейтенанта СолодчукаО.П., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: ГУ НП в Київській обл. про скасування постанови серія БАБ № 356364 від 18.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що його було притягнуто до відповідальності з недотриманням встановленого порядку, постанова прийнята з порушенням його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню. Підставою для притягнення до адміністративної відповідальності стало те, що 18.06.2020 року о 13 год. 35 хв. в м.Боярка по вул. Хрещатик, буд.88,керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», модель «S-500», номерний знак НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку, що не відповідає вимогам стандартів, унеможливлює його ідентифікацію, чим порушив п.2.9 Правила дорожнього руху України (далі по тексту - ПДР України), за що передбачена відповідальність згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП. Разом з тим, оскільки позивач не визнав порушення, що ставилось йому за вину, зазначив, що не порушував ПДР України та відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для вирішення її в точній відповідності з законом, а тому звернувся до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту своїх порушених прав.

Ухвалою від 05.08.2020 року відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторінта надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 261 КАС України.

У відповідності до ч.8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

28.09.2020 року на адресу суду надійшли пояснення третьої особи щодо аргументів викладених в позовній заяві.

На адресу суду 07.10.2020 року надійшло клопотання про приєднання матеріалів справи, а саме диск із відеозаписом.

Крім того, 27.10.2020 року на адресу суду надійшли пояснення позивача стосовно задоволення позовних вимог.

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.6 ст. 162 КАС України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 18.06.2020 року о 13 год. 35 хв. в м.Боярка по вул. Хрещатик, буд.88, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», модель «S-500», номерний знак НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку, що не відповідає вимогам стандартів, унеможливлює його ідентифікацію, чим порушив п.2.9 Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП.

Позивач в своєму адміністративному позові вказав, що відповідачем не було обґрунтовано та не було доведено факт адміністративного правопорушення нібито скоєного позивачем, а саме не було обґрунтовано та доведено належними доказами той факт, що позивач дійсно керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», модель «S-500», номерний знак НОМЕР_1 , без переднього номерного знаку за адресою: м.Боярка по вул. Хрещатик, буд.88 саме о 13:35 год., чим порушив п.2.9 Правила дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП. Крім того, позивач вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідач не дотримався вимог КУпАП України, оскільки було допущено процедуру дослідження доказів й з`ясування належним чином всіх обставин, що мають значення для правильності вирішення справи.

Згідно з п.2.9 (в) ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч.6 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналізуючи вищевикладені норми суд вважає, що встановлено вичерпний перелік підстав, за наявності яких водієві забороняється саме керувати транспортним засобом.

Крім того, згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, не зважаючи на те, що згідно вищевказаної норми Закону, доказами по справі є також пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у постанові, винесеній відповідачем, не надано будь-якої оцінки поясненням позивача.

Разом з тим, суду взагалі не надано доказів скоєння позивачем правопорушення зазначеного у постанові від 18.06.2020 року, в порядку ст. 251 КУпАП, при дослідженнівідеозапису, що міститься на диску DVD-RVerbatium, наданого стороною відповідача, судом встановлено, що транспортний засіб «Mercedes-Benz», модель «S-500», номерний знак НОМЕР_1 , був припаркований на паркувальному майданчику, тобто позивач не керував ним як це зазначено в постанові відповідача.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАПне було встановлено, чи було вчинено правопорушення, чи винен позивач в його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Слід зазначити, що норми ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час, в порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини справи, що мали значення для її правильного вирішення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України,якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серія БАБ № 356364 від 18.06.2020 року, винесену відповідачем, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника сектору реагування патрульної поліції № 1 Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта Солодчука Олександра Петровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Головне управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 356364 від 18.06.2020, винесену начальником сектору реагування патрульної поліції № 1 Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта Солодчуком Олександром Петровичем, якою ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 ,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: