Справа № 580/4836/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року справа № 580/4836/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ, ПІВНІЧНОГО КИЇВСЬКОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА 3001) (М.КИЇВ) про визнання протиправною дії та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

29.10.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серія НОМЕР_1 ) (далі позивач) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 9-А; ) (далі відповідач-1), ПІВНІЧНОГО КИЇВСЬКОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА НОМЕР_2 ) (М.КИЇВ) (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 38; ) (далі відповідач-2) про:

визнання протиправною відмови відповідача-1 у призначенні позивачу та виплаті одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, причиною інвалідності якого є каліцтво, отримане під час виконання службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС;

зобов`язання відповідача-2 повторно направити відповідачу-1 висновок і документи щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013;

зобов`язати відповідача-1 прийняти рішення про призначення та виплату позивачу одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи з причиною інвалідності «каліцтво, отримане під час виконання службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС», у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня календарного року, відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013.

В обґрунтування позовної заяви вказує про незаконність неврахування відповідачами фактів отримання позивачем третьої групи інвалідності з 22.07.2009 та у подальшому з 19.04.2019 другої групи інвалідності, пов`язані з отриманим каліцтвом під час виконання службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС.

Ухвалою від 29.10.2020 суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також ухвалою суд встановив відповідачам строк, тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали, для надання відзивів та пояснень на позовну заяву. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу позивач отримав 03.11.2020, відповідачі 02.11.2020.

Ухвалою суду від 26.11.2020 частково задоволено заяву позивача (вх.№32508/20) про витребування документів. Зобов`язано відповідачів надати за наявності суду засвідчену копію рішення про відмову позивачу виплатити одноразову грошову допомогу, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975. Вказану ухвалу позивач отримав 01.12.2020, відповідач-1 30.11.2020, а відповідач-2 03.12.2020, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про поштові вручення.

03.12.2020 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№33570/20), в якому він просив суд у задоволенні позову відмовити повністю. Стверджує, що законодавство допускає можливість виплати грошової допомоги у разі встановлення військовослужбовцю вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності при виникненні цих підстав протягом двох років з моменту їх первинного встановлення. Оскільки позивачу ІІ група інвалідності встановлена після спливу дворічного терміну з моменту встановлення йому ІІІ групи інвалідності, відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги.

07.12.2020 на виконання ухвали суду від 26.11.2020 відповідач-1 надіслав до суду копію протоколу від 23.09.2020 №399/975 засідання комісії відповідача-1 щодо виплати одноразової грошової допомоги.

Всі подані сторонами документи долучені до матеріалів адміністративної справи.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надійшло, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Із даних витягу із наказу командира військової частини від 12.08.1988 №217 суд установив, що позивач направлений у відрядження в м.Чорнобиль для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 МВС України від 11.10.1995 №195 позивача звільнено в запас за станом здоров`я та виключено із списків особового складу військової частини з 11.10.1995.

22.07.2009 позивачу встановлена ІІІ група інвалідності. Причина захворювання пов`язана з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується випискою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (далі МСЕК) №007796.

19.04.2019 відповідно до довідки до акта огляду МСЕК від 01.07.2019 серії 12ААб №461605 позивачу при повторному огляді встановлено ІІ групу інвалідності. Причина інвалідності каліцтво, отримане при виконанні службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС.

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №013484 ступінь втрати професійної працездатності у відсотках позивача становить 80%.

Посвідченням від 05.07.2019 серії А №004111 підтверджується, що позивач є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені для ветеранів війни, осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до посвідчення від 25.07.2019 серії НОМЕР_3 позивач має право на пільги, установлені для ветеранів військової служби.

Посвідченням від 05.11.2019 серії НОМЕР_4 підтверджується, що позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1988 році (Категорія 1).

Позивач звернувся до відповідача-2 заявою від 31.08.2020 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням 2 групи інвалідності, пов`язаної із виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. До заяви додав копії: паспорта та РНОКПП, довідок МСЕК, копію виписки із акту огляду МСЕК, копію свідоцтва про хворобу, довідки з НАСК «Оранта», довідку з банку, копію військового квитка, копію експертного заключення, копію виписки з наказу командира в/ч22066, архівний витяг з наказу №195 та ін.

Листами від 19.05.2020 №1/34-844 та від 30.07.2020 №1/34-1281-С-51 відповідач-2 повернув позивачу заяву на отримання одноразової допомоги разом із доданими документами на доукомплектування, доопрацювання та повторного направлення.

Відповідач-2 листом від 06.10.2020 №1/34-1662-С-51/1 повідомив, що відповідно до п.4 ст.16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» призначення та виплату одноразової грошової допомоги позивачу за встановлену на повторному огляді другу групу інвалідності внаслідок каліцтва, отриманого при виконанні службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС, не здійснювати.

Тому позивач звернувся до суду.

Суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст.41 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом №2011-XII.

Статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Вперше порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги запроваджений з 01.01.2014 шляхом доповнення Закону №2011-XII статтею 16-3 (в редакції Закону України від 04.07.2012 № 5040-VI «Про внесення змін до деяких законів України з питань соціального захисту військовослужбовців» ( далі - Закон №5040-VI).

Відповідно до ч.4 наведеної норми якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
З метою реалізації ст.16-3 Закону №2011-XII Кабінет Міністрів України затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який набрав чинності з 24.01.2014 (далі Порядок №975).

Згідно з підп.1 п.6 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи;

Відповідно до п.12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку № 975 передбачено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Отже, розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги, повинен закінчуватись прийняттям компетентним на те органом (ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ) відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги).

Відповідно до п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п.8 Порядку №975 якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Отже, обмеження дворічним строком, протягом якого зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності є підставою для виплати одноразової грошової допомоги, введені з 01.01.2014. Тому положення частини четвертої статті 16-3 Закону №2011-XII застосовується до правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2014.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII (набрав чинності з 01.01.2017) ч.4 ст.16-3 Закону №2011-XII доповнено абзацом 2 такого змісту: «У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється».

Отже, у разі якщо інвалідність особі вперше встановлена до 01.01.2014, а зміна групи інвалідності, її причин або ступеня втрати працездатності відбулись після січня 2014 року, то обмеження строком до таких правовідносин не застосовується. Вказана правова позиція зазначена Верховним Судом у постановах: від 22.08.2019 у справі №806/2180/18, від 30.10.2019 у справі 806/815/16, на які посилається позивач.

Однак Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 липня 2020 року в справі №240/10153/19 щодо подібних правовідносин, проаналізувавши норми Порядку №975, для усунення розбіжностей у тлумаченні пункту 4 статті 16-3 Закону №2011-XII, дійшов висновку (п.38) відступити від правового висновку, зробленого у постановах Верховного Суду від 20.03.2018 (справа №295/3091/17), 21.06.2018 (справа № 760/11440/17), 30.09.2019 (справа № 825/1380/18) та інших, де його застосовано, та дійшла такого висновку про застосування п.4 ст.16-3 Закону №2011-XII:
(1) право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі у зв`язку із встановленням військовослужбовцю під час повторного огляду вищої групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності визначається за законодавством, що діє на день повторного огляду;
(2) передбачені пунктом 4 статті 16-3 Закону № 2011-XII обмеження права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності застосовуються починаючи з 01.01.2014;
(3) зазначений дворічний строк обчислюється з дня первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, незалежно від дати, коли їх встановлено вперше (до 01.01.2014 чи після).
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тому для вирішення спору суд застосував вказану позицію Верховного Суду у справі №240/10153/19.

Оскільки вперше ІІІ групу інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, позивачу встановлено 22.07.2009, а з 19.04.2019 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності без зміни її причин, доводи відповідача щодо порушення строків, встановлених ч.4 ст.16-3 Закону №2011-XII та п.8 Порядку №975, є обґрунтованими. Право на отримання спірної допомоги у позивача відсутнє.

У заявлених спірних правовідносинах відповідачі діяли з дотримання вимог щодо порядку, строку, способу та меж, визначених законом. Тому позовні вимоги не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язати надати сторону звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не обов`язок. Вимога щодо подачі звіту про виконання судового рішення слугує стимулюючим засобом для його виконання.

Врахувавши результат вирішеного спору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю та розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серія НОМЕР_1 ) до ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (03151, місто Київ, вулиця Народного ополчення, будинок 9-А; ), ПІВНІЧНОГО КИЇВСЬКОГО ТЕРИТОРІАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (ВІЙСЬКОВА ЧАСТИНА НОМЕР_2 ) (М.КИЇВ) (01133, місто Київ, вулиця Євгена Коновальця, будинок 38; ) про визнання протиправною відмови у призначенні та виплаті йому одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи, причиною інвалідності якого є каліцтво, отримане під час виконання службових обов`язків у зв`язку з аварією на ЧАЕС, зобов`язання повторно направити висновок і документи щодо такої виплати відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, зобов`язання прийняти рішення про призначення та виплату йому вказаної одноразової грошової допомоги.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 17.12.2020.