Справа № 240/17798/20
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Житомир справа № 240/17798/20

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.

за участю: позивач ОСОБА_1 ,

представника позивача - Телічко Ю.А.,

представника відповідача - Кірік В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмову у призначенні пенсії за вислугу років та зобов`язання призначити таку пенсію.

Ухвалою суду від 15.10.2020року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні 18.11.2020року була оголошена перерва за клопотанням Позивача про надання можливості для підготовки до судового засідання та реалізації права на правничу допомогу у справі.

В судовому засіданні 01.12.2020року була оголошена перерва у зв`язку із витребуванням судом додаткових доказів від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

В судовому засіданні Позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що 10.08.2020року Позивач звернулася до Відповідача із завою про призначення пенсії за вислугу років. Відповідачем було відмовлено у призначенні такої пенсії по причині відсутності необхідного стажу роботи в закладах охорони здоров`я. На думку Позивача та її представника. Відповідачем безпідставно не визнається стаж роботи Позивача за період з 01.04.1997 року по 07.04.2004 року на посаді медсестри Державного комунального обласного дитячого лікувально-санаторного центру радіаційного захисту. Таку відмову вважають протиправною, так як загальний стаж роботи Позивача в закладах охорони здоров`я перевищує 26 років, а тому є всі підстави для призначення Позивачу пенсії за вислугу років.

Представник Відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що у Позивача відсутній сумарно загальний стаж роботи в закладах охорони здоров`я відповідно до вимог постанови КМ України від 04.11.1993року №909 для призначення пенсії за вислугу років.

Заслухавши доводи Позивача, її представника та представника Відповідача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року N 1058-IV (надалі-Закон N 1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Безспірно, відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після відповідної дати мають право на пенсію за вислугу років.

Судом встановлено та визнається сторонами, що саме у відповідності до вказаних вимог мало місце 10.08.2020року звернення Позивача до Відповідача щодо призначення пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я.

За результатом розгляду звернення Позивача Відповідачем листом від 25.09.2020року відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років.

Як зазначено в даному оскаржуваному листі Відповідача, станом на 11.10.2017року загальний стаж роботи Позивача необхідний для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону N 1788 становить 25 років 11 місяців 18 днів. Відповідачем не визнається стаж роботи Позивача в період з 01.04.1997 року по 07.04.2004 року на посаді медсестри Державного комунального обласного дитячого лікувально-санаторного центру радіаційного захисту.

Таке рішення Відповідача частково не відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач, ОСОБА_1 , є особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на день звернення не була особою, що досягла 55 років.

Судом встановлено та визнається сторонами, що Позивач в період з 01.04.1997 року по 07.04.2004 року працювала на посаді медсестри Державного комунального обласного дитячого лікувально-санаторного центру радіаційного захисту.

Суд враховує, що згідно з пунктом 2-1 Прикінцевих положень Закону N 1058 передбачено, що положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.91 р. N 1788-XII (далі - Закон N 1788) особам, які на день набрання чинності Законом N 2148 мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону N 1788, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом N 1788.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 3 жовтня 2017 року N 2148-VIII набрав чинності 11.10.2017року.

Таким чином, в розумінні вимог пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону N 1058 для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону N 1788 з 11.10.2017року необхідний такий спеціальний стаж роботи не менше 26 років 6 місяців.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 (надалі - Перелік N 909).

У розділі 2 "Охорона здоров`я" цього Переліку N 909 визначено, що робота на посадах лікарів та середнього медичного персоналу (незалежно від найменування посад) дає право на пенсію за вислугу років. При цьому серед найменувань закладів і установ зазначено лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри.

Крім того, у примітці 2 до Переліку N 909 установлено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

При призначенні пенсії за вислугу років зазначеним у цьому переліку особам допускається підсумовування стажу за періоди їх роботи у закладах і установах освіти, охорони здоров`я та соціального захисту (примітка 4 до Переліку N 909).

Визначення поняття "заклад охорони здоров`я" міститься у статті 3 Закону України від 19 листопада 1992 року N 2801-XII "Основи законодавства України про охорону здоров`я" (далі - Закон N 2801-XII), згідно з якою це юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників.

Таким чином, весь страховий стаж Позивача у вказаному закладі (Державний комунальний обласний дитячий лікувально-санаторний центр радіаційного захисту) підлягає врахуванню як такий, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зазначене свідчить, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", викладене в листі від 25.09.2020року, є протиправним і підлягає скасуванню. Позовні вимоги Позивача в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Разом з тим, при дослідженні в судовому засіданні копії трудової книжки встановлено, що трудову діяльність Позивача розпочала з 01.04.1997року і станом на 11.10.2017року її стаж роботи сумарно не перевищує 20 років. Жодних доказів щодо наявності права у Позивача на певне пільгове перерахування стажу її роботи в окремих закладах охорони здоров`я суду сторонами не надано.

Такі дані відсутні в матеріалах Відповідача щодо розрахунку вислуги років Позивачу при розгляді її звернення для призначення пенсії, які витребувалися та досліджувалися судом.

Таким чином, порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про позначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 840,80грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправним та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, викладену в листі від 25.09.2020року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м.Житомир, вул.О.Ольжича,7, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про позначення пенсії за вислугу років відповідно до вимог пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 840,80грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 15 грудня 2020 року