Справа № 520/13757/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Поліської митниці Держмитслужби, в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 16.05.2020 №UA204120/2020/000145/1 та №UA204120/2020/000146/1.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 було відкрито спрощене провадження по даній справі.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень - задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Поліської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 16.05.2020 №UA204120/2020/000145/1 та №UA204120/2020/000146/1. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" сплачений судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби.

Для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом призначено судове засідання на 14.12.2020 о 16:30.

Представником позивача 11.12.2020 на електронну адресу суду надано клопотання про долучення доказів на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу.

Представники сторін в судове засідання не прибули про дату час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до частин другої, третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Дослідивши матеріали справи та подані документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

У розумінні статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Отже, з аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі №815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі №814/698/16.

З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат.

Судом вбачається, що вимога про стягнення витрат на правничу допомогу заявлена представником позивача при зверненні до суду з адміністративним позовом, а також на підставі клопотання від 11.12.2020, тобто у строк, встановлений ч.7 ст.139 КАС України.

Так, суд зазначає, що до зазначеного вище клопотання представником позивача було надано копії: договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 18.08.2020 №08/20/41202170; рахунку №18-08 від 18.08.2020 та платіжне доручення №634 від 11.09.2020.

З наданих документів вбачається, що 18.08.2020 між Адвокатським бюро "ОЛЕГ ЗУДІНОВ ТА ПАРТНЕРИ" та ТОВ "Фрут-сервіс" укладено договір про надання професійної (правничої) допомоги №08/20/41202170.

Згідно з пунктом 1.1. та підпунктами 2.1.1.- 2.1.3 пункту 2.1. зазначеного договору адвокатське бюро взяло на себе зобов`язання звертатися з адвокатськими запитами, в т.ч. щодо отримання копій документів та інших матеріалів; складати відповідні документи (готувати проекти таких документів) згідно вимог діючого законодавства; представляти інтереси клієнта в судах всіх інстанцій та юрисдикцій з питань, що стосуються оскарження в судовому порядку отриманих клієнтом від митних органів України в період з 23.04.2020 по 11.06.2020 рішень про коригування митної вартості товарів.

За домовленістю сторін та з огляду на значення для позивача питання, з якого надається правова допомога, пунктом 4.1. встановлено гонорар за надану правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн. за одну годину роботи Бюро (без ПДВ), не включаючи виїзд для участі та безпосередню участь в судових засіданнях.

За умовами договору до початку надання допомоги клієнт сплачує на рахунок бюро аванс в розмірі 70 000,00 грн. (пункт 4.6. договору), та щомісячно або після надання допомоги у конкретній судовій справі за цим договором бюро надсилає (надає) клієнту для підписання Акт передачі-прийняття допомоги, який повинен бути розглянутий, підписаний, завірений печаткою (за наявності) та повернутий клієнтом бюро протягом З (трьох) робочих днів з моменту отримання.

У даній справі позивачем отримано від адвокатського бюро «Олег Зудінов та партнери» правничу допомогу в обсязі 10,35 годин загальною вартістю 20700,00 грн. із розрахунку 2000,00 грн. за одну годину. Такий розрахунок підтверджується детальним описом наданої правничої допомоги, що міститься в акті передачі-прийняття професійної (правової) допомоги у справі №520/13757/2020 від 11.12.2020 №11-12.

Судом з зазначених вище документів встановлено, що позивачем на користь Адвокатського бюро "Олег Зудінов та партнери" в особі власника - адвоката ОСОБА_1 було перераховано аванс у розмірі 70000,00 грн. за надання останнім правничої допомоги за договором від 18.08.2020 №08/20/41202170, що підтверджується платіжним дорученням №634 від 11.09.2020.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вказані судові витрати на загальну суму 20700,00 грн., з урахуванням наданих доказів є доведеними, співмірними з обсягом наданих адвокатами послуг у даній справі та повністю відповідають вимогам приписів статті 134 КАС України.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права (Рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 № 23-рп/2009 "У справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу).

Одним з основних прецедентів щодо угод про виплату адвокату гонорару в разі виграшу є справа "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece) від 19.10.2000, скарга №31107/96, у якій ЄСПЛ узагальнив свою минулу практику з цього питання і сформулював основні положення стосовно таких угод. Суд зазначив, що згідно з його прецедентною практикою (§ 23 справи "Санді Таймс проти Об`єднаного Королівства (№2)" (Sunday Times v. UK (№2) від 06.11.1980, скарга №6538/74), відшкодування судових витрат передбачає, що встановлена їх реальність, необхідність і, більше того, умова розумності їх розміру.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Підсумовуючи викладене з урахуванням вимог чинного законодавства та висновків Європейського суду з прав людини, суд дійшов висновку про те, що витрати позивача у відповідності до наданих доказів та матеріалів справи є підтвердженими та підлягають стягненню у відповідності до статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, що виступали відповідачами у даній справі.

Слід зазначити, що представник відповідача не надав суду заперечень щодо не співмірності витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на наявні у справі документи, суд приходить до переконання, що позивач обґрунтував розмір заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу та підтвердив належними та допустимими доказами їх фактичне надання адвокатом та надав первинні документи про надання таких адвокатських послуг.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів, оцінивши надані докази, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 44, 166, 167, 241, 248, 254, 380 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу - задовольнити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрут-сервіс" (вул.Валентинівська, буд. 26, корпус А, кв. 97, м. Харків, 61170, ) за рахунок бюджетних асигнувань Поліської митниці Держмитслужби (вул. Соборна, буд. 104, м.Рівне, 33028, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20700,00 (двадцять тисяч сімсот) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов