Справа № 420/9593/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9593/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження, за наявними матеріалами, у порядку письмового провадження, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку пенсії з обчисленням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців з 2003 року до 01.07.2020 року;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії з 2003 року до 01.07.2020 року, з урахуванням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців.

Адміністративний позов мотивовано наступним.

ОСОБА_1 зазначила, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області під час призначення пенсії за віком у 2003 році було протиправно не зараховано її 9-річний стаж роботи у Чукотському автономному окрузі.

На підставі постійних скарг та звернень позивачки, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області виправлено помилку допущену при призначенні пенсії ОСОБА_1 , однак тільки з 01.07.2020 року пенсія позивачеві почала розраховуватися зі страхового стажу 28 років 11 місяців.

Ну думку позивача, після виправлення помилки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно не проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , з дати призначення пенсії по 01.07.2020 року.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року, вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження по справі без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив (вх.№48691/20 від 17.11.2020р.) на позовну заяву (а.с.110-111).

Відзив обґрунтований наступним.

ОСОБА_1 звернулась з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо пенсійного забезпечення. Листом №6627-6459/3-02/8-1500/20 від 04.08.2020 року, позивачу було повідомлено, що вона перебуває па обліку у Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з яким розмір пенсії визначається індивідуально та залежить від величини заробітку, з якого були сплачені страхові внески, тривалості страхового стажу та ряду інших чинників.

Перевіркою пенсійної справи встановлено, що при перерахунку пенсії за заявою від 26.06.2019 року, невірно визначено заробітну плату, у зв`язку з чим, у липні 2020 року пенсійну справу приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та обчислено при страховому стажі 28 років 11 місяців (стаж враховано по 30.06.1994 року, у т. ч. у пільговому обчисленні період роботи у районах Крайньої Півночі з 20.05.1981 року по 22.10.1983 року, з 13.12.1984 року по 27.07.1988 року) і середньомісячній заробітній платі 9326,67 гривень за період з 01.12.1981 року по 30.09.1983 року, 01.11.1984 року по 31.12.1987 року, згідно з довідкою про заробітну плату (період роботи у районах Крайньої Півночі). Розмір пенсії позивача з 01.07.2020 року становить 2833,95 гривень, де основний розмір пенсії 2696,99 гривень та доплата за 8 років понаднормативного стажу 136,96 гривень. Доплату за період з 01.07.2019 року по 31.07.2020 року у сумі 1585,46 гривень було здійснено в серпні поточного року.

Головне управління не погоджується з позовною вимогою, щодо здійснення перерахунку з 2003 року, оскільки виплата пенсійного забезпечення є періодичним платежем та здійснюється щомісячно, а тому позивач повинен був знати про його розмір з урахуванням виплачуваного щомісячного підвищення та звернутися до суду у встановлений законодавством строк.

У відповіді на відзив (вх.№49758/20 від 23.11.2020р.) ОСОБА_1 наголошувала, що статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У свою чергу, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (а.с.108-109).

Станом на 16 грудня 2020 року, інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України та з 06.04.2003 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року (а.с.73).

Згідно розрахунку стажу ОСОБА_1 для призначення пенсії за віком Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, загальний стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 11 місяців 19 днів (а.с.73 зворотній бік).

Відповідно до розпорядження №144351 від 15.08.2003 року, ОСОБА_1 , здійснено перерахунок загального стажу та враховано загальний стаж у розмірі 25 років 10 місяців 29 днів (а.с.84 зворотній бік, 85).

10.08.2005 року, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про проведення перерахунку пенсії (а.с.87 зворотній бік). До заяви було надано копії трудових договорів від 14.12.1984 року та 16.12.1987 року (а.с.88-91).

Згідно розпорядження №144351 від 19.08.2005 року, ОСОБА_1 , здійснено перерахунок пенсії з більшого стажу та розрахунок пенсії за новою формулою. При цьому, загальний стаж розраховано у розмірі 27 років 8 місяців 23 дні. До загального стажу позивача було враховано стаж роботи у місцевості Крайньої Півночі у розмірі 5 років 5 місяців 4 днів (а.с.86 зворотній бік, 87).

04.01.2006 року, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про проведення перерахунку пенсії (а.с.93 зворотній бік). До заяви було надано архівну довідку №З-977/05-04 від 28.11.2005 року (а.с.94).

У період з 2004 року по 2019 рік, ОСОБА_1 неодноразово зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявами про проведення перевірки розрахунку її стажу та перерахунку пенсії (а.с.29-31, 57-61).

26.06.2019 року, ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою про проведення перерахунку пенсії (а.с.101). До заяви було надано архівну довідку №З-260 від 01.04.2019 року (а.с.101 зворотній бік - 102).

09.07.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, у зв`язку з уточненням даних в ЕПС здійснено стажу ОСОБА_1 з розрахунку страхового стажу 26 років 11 місяців 22 дні (а.с.98).

09.07.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, у зв`язку з уточненням даних в ЕПС здійснено перерахунок стажу ОСОБА_1 з розрахунку страхового стажу 28 років 02 місяці 10 днів (а.с.100-103).

27.07.2019 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2019 року з розрахунку страхового стажу 28 років 02 місяці 10 днів (а.с.104).

Листом №6627-6459/З-02/8-1500/20 від 04.08.2020 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомило ОСОБА_1 , що перевіркою пенсійної справи встановлено, що при перерахунку пенсії за заявою від 26.06.2019 року, невірно визначено заробітну плату, у зв`язку з чим, у липні 2020 року пенсійну справу приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та обчислено при страховому стажі 28 років 11 місяців (стаж враховано по 30.06.1994 року, у т. ч. у пільговому обчисленні період роботи у районах Крайньої Півночі з 20.05.1981 року по 22.10.1983 року, з 13.12.1984 року по 27.07.1988 року) і середньомісячній заробітній платі 9326,67 гривень за період з 01.12.1981 року по 30.09.1983 року, 01.11.1984 року по 31.12.1987 року, згідно з довідкою про заробітну плату (період роботи у районах Крайньої Півночі) (а.с.57).

Вважаючи протиправним проведення перерахунку пенсії у урахуванням страхового стажу 28 років 11 місяців 10 днів з 01.07.2019 року, а не з дати призначення пенсії, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996 року, ратифікована Законом України №137-V від 14.09.2006 року, яка набрала чинності з 01.02.2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії, як складова частина права на соціальний захист, є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

На момент призначення пенсії ОСОБА_1 , Закон України Про пенсійне забезпечення №1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон №1788-XII), відповідно до Конституції України гарантував всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон №1788-XII був спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця, як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон №1788-XII гарантував соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

За змістом статті 12 Закону №1788-XII у редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу, право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

У свою чергу, з 01.01.2004 року (дата набрання чинності), принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», періоди роботи до 1 січня 1991 року у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу у порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР № 148 від 10 лютого 1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 04.05.1981 року по 27.07.1988 року працювала у районах Крайньої Півночі.

Стаж роботи позивача у районах Крайньої Півночі підтверджується відповідними записами у трудовій книжці з посиланням на дату та номер наказів про прийняття, переведення, звільнення та записом про місцезнаходження підприємства, де вона виконувала роботи (а.с.15-16).

Доказів, які б вказували на недостовірність записів у трудовій книжці, відповідачем суду не надано. Спору, що місцевість де позивач працювала не відносилась до районів Крайньої Півночі, між сторонами не існує.

Крім того, суд звертає увагу, що у даному випадку питання наявності у ОСОБА_1 пільгового стажу не є спірним. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії позивача з розрахунку загального стажу, що враховується для призначення пенсії у розмірі 28 років 02 місяці 10 днів, однак вказаний перерахунок здійснено не з дати призначення пенсії, а з 01.07.2019 року, що й оскаржується позивачем.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що статтею 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 року було передбачено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Порядок надання пільг особам, які працювали у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, встановлено Указами Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють у районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та від 26.09.1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, а також Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС №530/П-28 від 16.12.1967 року.

Згідно п.3 постанови Ради Міністрів СРСР №148 від 10.02.1960 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі після 01.03.1960 - за 1 рік і 6 місяців при нарахуванні стажу для отримання пенсії за віком та по інвалідності.

Крім того, відповідно до Конституції України та чинного законодавства України, міжнародна угода, ратифікована Верховною Радою України має перевагу над чинним законодавством України, в тому числі і в галузі пенсійного забезпечення.

Так, відповідно до ст. 3 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та в місцевостях, які прирівняні до даних районів, у галузі пенсійного забезпечення від 19.01.1993 року при призначенні пенсії у відповідності із статтею 1 цієї Тимчасової Угоди на території України, компетентні органи Російської Федерації відшкодують витрати на виплату цієї пенсії у тій її частині, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, починаючи з 1 січня 1991 року. У цьому випадку частина пенсії, яка відповідає тривалості трудового стажу, виробленого в районах Крайньої Півночі або в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, обчислюються за нормами законодавства Російської Федерації. Порядок відшкодування витрат на виплату зазначених вище пенсій регулюються спеціальною Угодою між компетентними органами Сторін. Відшкодування витрат у відповідності із пунктом 1 цієї статті здійснюється до виникнення права на пенсійне забезпечення згідно законодавства України (з врахуванням Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992).

Тобто, вказана Тимчасова угода надає громадянам Сторін цієї угоди право на достроковий вихід на пенсію по старості (за віком) за вказаних у статті 1 угоди умов, а також визначає порядок реалізації цього права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Головним управлінням пенсійного фонду України в Одеській області протиправно не було враховано стаж роботи ОСОБА_1 у районі Крайньої Півночі, як пільговий стаж під час призначення пенсії.

Відповідно до статті 43 Закону України №1058-IV, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки суд дійшов висновку про протиправне не врахування пільгового стажу роботи у районах Крайньої Півночі під час призначення пенсії ОСОБА_1 , суд вбачає підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії позивача з 2003 року до 01.07.2020 року, з урахуванням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців.

Суд критично ставиться до посилань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, що пенсійне забезпечення є періодичним платежем та здійснюється щомісячно, а тому позивач повинен був знати про його розмір з урахуванням виплачуваного щомісячного підвищення та звернутися до суду у встановлений законодавством шестимісячний строк, оскільки застосування шестимісячного строку звернення до суду матиме наслідком неможливість реалізувати право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі.

Встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, у першу чергу, з боку держави.

За приписами частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права вже була висловлена Верховним Судом у постанові від 29.11.2019 року по справі №607/1402/16-а та постанові від 21.05.2020 року по справі №344/10095/16-а.

Також, суд звертає увагу, що позивачка протягом 2003-2019 років постійно зверталася до пенсійного органу з вимогами виправити помилку та правильно розрахувати її стаж, що підтверджується матеріалами справи (а.с.29-31, 57-61).

Крім того, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, було самостійно виправлено допущену помилку та здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , проте здійснено такий перерахунок лише з 01.07.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваної позивачем відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з обчисленням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців з 2003 року до 01.07.2020 року.

Однак, суд зазначає, що пенсія ОСОБА_1 була призначена з 06.04.2003 року, саме тому перерахунок пенсії позивачеві необхідно провести з дати її призначення.

Суд зауважує, що дії - це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб, а протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих і обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Таким чином, суд вбачає саме протиправну бездіяльність пенсійного органу, а не дії, а тому, позовні вимоги ОСОБА_1 , підлягають задоволенню частково.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Так, у п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994 року (справа «РуїзТоріха проти Іспанії») Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Таким чином, на підставі ст. 8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст. 9 КАС України, згідно якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що під час подання позовної заяви ОСОБА_1 , сплачено судовий збір у розмірі 840,80 гривень, який підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 6-10, 77, 90, 139, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна 83, ) про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку пенсії з обчисленням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців з 2003 року до 01.07.2020 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії з 2003 року до 01.07.2020 року, з урахуванням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців задовольнити частково.

Бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з обчисленням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців з 06.04.2003 року до 01.07.2020 року визнати протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області () провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 06.04.2003 року по 01.07.2020 року, з урахуванням пільгового страхового стажу 28 років 11 місяців та здійснити виплату пенсії з урахуванням вже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили згідно статті 255 КАС України - після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду згідно статті 295 КАС України подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Одеський окружний адміністративний суд.

Суддя Балан Я.В.

.