Справа № 520/9276/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 грудня 2020 р.Справа № 520/9276/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року по справі № 520/9276/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області , Київського управління Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року задоволено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області , Київського управління Головного управління ДФС у Харківській області про скасування рішення.

Головним управлінням ДПС у Харківській області 27.11.2020 року подано до Харківського окружного адміністративного суду апеляційну скаргу на зазначенк рішення. Апелянт також просить суд поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши доводи заяви та матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 апеляційна скарга була залишена без руху та наданий строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.03.2020 задоволено частково клопотання Головного управління ДФС у Харківській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги. Продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2020 року про залишення без руху апеляційної скарги, встановивши строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів від дати отримання копії даної ухвали.

Головним управлінням ДПС у Харківській області отримано копію вказаної ухвали про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги без руху 25.06.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на копії супровідного листа.

Ухвалою Другого апеляційного адміністартивного суду від 11.08.2020 апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року по справі № 520/9276/19 повернуто скаржнику.

Повторно апеляційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.01.2020 року по справі № 520/9276/19 подано 27.11.2020 р.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження податковий орган послався на те, що на момент звернення до Другого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, у ГУ ДПС області була відсутня можливість сплати судовий збір внаслідок відсутності на рахунку відповідача коштів для сплати судового збору, що підтверджується листами ГУ ДПС області (довідка ГУ ДПС від 09.01.2020 № 9/20-40-13-31) та у зв`язку з повідомленнями Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області від 04.02.2020 № 4351/9/, від 14.02.2020 № 6371/9/, від 14.02.2020 № 6374/9/ про припинення виконання платіжних доручень, копії яких надавалися до Другого апеляційного адміністративного суду у якості додатків до клопотання про продовження строку на усунення недоліків ГУ ДПС області.

ГУ ДПС у Харківській області, з метою дотримання норм чинного законодавства в частині сплати судового збору за подання відповідних скарг, заяв 21.02.2020 звернулось до ДПС України з листом № 1195/8/20-40-08-08-06 щодо вирішення проблемних питань при супроводженні справ. ДПС України листом від 12.03.2020 № 4066/7/99-00-13-02-01-07 надано відповідь (вх. ГУ ДПС у Харківській області від 12.03.2020 № 1317/8, копії містяться в матеріалах справи) про підготовку листа до Міністерства фінансів України з пропозицією внести зміни до плану асигнувань загального фонду бюджету на 2020 рік у частині наближення коштів. Однак, станом на 13.04.2020 фінансування в достатньому обсязі по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» було відсутнє.

Вказує, що 26.11.2020 ГУ ДПС області, усунувши недоліки, що були підставою для повернення апеляційної скарги скаржнику, повторно звернулось до Другого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Оскільки на момент первинного звернення з апеляційною скаргою ГУ ДПС області було позбавлене можливості сплатити судовий збір (з незалежних від нього обставин) за подання апеляційної скарги у даній справі через відсутність на рахунку відповідних коштів, а також те, що більша частина строку на апеляційне оскарження припадала на час дії на всій території України карантину, сплату ГУ ДПС області судового збору по даній справі (платіжним дорученням від 05.11.2020 № 9382), враховуючи направленість дій відповідача на оскарження рішення суду, усунення недоліків, що були підставою для повернення первинної апеляційної скарги, ГУ ДПС області вважає, що за таких обставин наявні поважні причини пропуску строку на оскарження рішення суду, а відтак і наявні підстави для такого поновлення.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Проте дослідивши матеріали справи та заявлене клопотання, судом не вбачається поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

З тексту клопотання, як підстава пропуску строку на апеляційне оскарження, вбачається лише неможливість сплати судового збору, у зв`язку з відсутністю коштів.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги/відмови у відкритті апеляційного провадження за вперше поданою апеляційною скаргою до дати повторного звернення з апеляційною скаргою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 19.06.2001 року справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Пунктом 1 частини п`ятої статті 296 КАС України передбачено, що однією з вимог апеляційної скарги визначено надання документа про сплату судового збору.

Згідно з положеннями Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VІ органам фіскальної служби не надано пільг щодо сплати судового збору.

Органи доходів і зборів є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, тобто суб`єктами, що реалізують свою владну компетенцію.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 Інші поточні платежі, розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Таким чином, особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Крім того, у пункті 74 рішення Європейського Суду з прав людини Лелас проти Хорватії суд звернув увагу на те, що держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі Рисовський проти України Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Він передбачає, що …у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб….

Тобто, виходячи з принципу належного урядування, державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

А отже, довготривала процедура погодження та сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Також, колегія суддів зазначає, що апелянт, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому зупинення на рахунку контролюючого органу фінансових операцій, зокрема, в частині видатків передбачених на сплату судового збору, не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності, зокрема, з приводу безспірного списання коштів з його рахунків на підставі виконавчих документів, оскільки ці фактори не є взаємопов`язаними.

Колегія суддів зазначає, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 року у справі Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain Європейський Суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками, викладеними, зокрема, Верховним Судом у постановах від 02.11.2018 року по справі № 810/3539/17, та від 13.11.2018 року по справі № 804/958/17 та від 19.02.2019 року по справі № 820/2921/17.

Жодних обґрунтувань поважності причин пропуску строку в період з 11.08.2020 р. (дата повернення вперше поданої апеляційної скарги відповідача) до 27.11.2020 р. (дата звернення повторно з апеляційною скаргою) апеляційна скарга Головного управління ДПС у Харківській області не містить. Також, скаржником не надано жодних доказів відсутності коштів для сплати судового збору протягом цього періоду.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у адміністративній справі 819/1224/15-а.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким кожна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Наведені доводи не можуть вважатися об`єктивними та бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи наведене, значний термін пропуску строку на апеляційне оскарження, відсутність обґрунтувань та доказів підтверджуючих неможливість подати апеляційну скаргу з дотриманням строку на апеляційне оскарження, відсутність належних доказів щодо існування об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали поданню апеляційної скарги без зволікань, на підставі матеріалів справи, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про поновлення процесуального строку для подання апеляційної скарги.

За таких обставин, в задоволенні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 118, 121, ч. 3 ст. 243, ч. 6 ст. 250, 295, 298, 299, ч. 2 ст. 321, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Головного управління ДПС у Харківській області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Бартош Н.С.
Судді Григоров А.М. Подобайло З.Г.