Справа № 480/5997/20
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2020 року Справа № 480/5997/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Глазька С.М.,
за участю секретаря судового засідання - Щербаченко В.В.,
представника позивача - Кравченка П.А.,
представника відповідача - Куценко Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду м. Суми адміністративну справу №480/5997/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРАНС" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем з порушенням строків, визначених ст. 102 ПК України, була проведена перевірка, якою фактично не були встановлені протиправні дії позивача, однак відповідач, не зважаючи на вказані обставини, прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення.
Вказані податкові повідомлення-рішення були оскаржені позивачем в адміністративному порядку, однак скарга була залишена без розгляду, у зв`язку з чим відповідно до ст. 56 ПК України, вважається задоволена.
У зв`язку з викладеним, позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 15.09.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, справу призначено до розгляду у підготовче засідання.
Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті відповідачем на підставі акту перевірки, у ході якої було встановлено факт безпідставного отримання пільги щодо сплати позивачем ввізного мита при ввезенні товару.
Вказані рішення та дії відповідача відповідають як Податковому, так і Митному кодексу України.
У в`язку з викладеним, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 10.11.2020 закрито підготовче провадження по даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.
Вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, оцінивши наявні докази в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступні обставини.
За результатами зазначеної перевірки складено акт від 09.07.2020 №11/20/7.14- 19/32727356 (далі - Акт перевірки).
На підставі Акту перевірки Слобожанською митницею Держмитслужби прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:
Згідно зазначених митних оформлень відправником товарів виступала компанія - UAB "ЕМЕR" (Литва), а отримувачем - ТОВ ЄВРОТРАНС.
При ввезенні товару на митну територію України застосовувались умови поставки згідно правил ІНКОТЕРМС: ЕСА- Вільнюс (Литва).
Перевіркою правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнень від оподаткування під час митних оформлень за митними деклараціями згідно Додатку 1 до акту перевірки, встановлено застосування ТОВ ЄВРОТРАНС пільги зі сплати ввізного мита як з товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу (код пільги: 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄЄ, згідно Класифікатору звільнень від сплати ввізного мита, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» (зі змінами)).
Також встановлено, що застосування вищезазначеної пільги зі сплати ввізного мита ТОВ ЄВРОТРАНС було здійснено на підставі декларацій про походження товару, складених експортером UАВ "ЕМЕR" на інвойсах наведених у п. 3.1. даного акту перевірки.
З метою перевірки правомірності використання ТОВ ЄВРОТРАНС пільги зі сплати ввізного мита (код преференції 410) шляхом подання до митного оформлення декларацій про походження товару, складених експортером UАВ "ЕМЕR" (Литовська республіка) на інвойсах наведених у п. 3.1. даного акту перевірки, Сумською митницею ДФС листами від 28.10.2019 №7181/8/18-70-19-62 та від 30.10.2019 №7245/7/18-70-19-70 направлено відповідне звернення до ДФС України.
Згідно вказаних листів-відповідей, Митним департаментом міністерства фінансів Литовської республіки повідомлено, що під час проведеного розслідування експортером UАВ "ЕМЕR" не представлено документів, які б підтверджували преференційне походження експортованих за деклараціями - інвойсами товарів, наведених в п. 3.1. даного акту перевірки.
Таким чином, Митним департаментом міністерства фінансів Литовської республіки, як уповноваженим державним органом країни експорту, не підтверджено преференційне походження товарів (код пільги 410) ввезених ТОВ ЄВРОТРАНС за митними деклараціями наведеними в Додатку 1 до акту перевірки.
Враховуючи те, що експортером UАВ "ЕМЕR" в порушення вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 22 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції Походження товарів і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 27.06.2014, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII» (далі Угода) не надано компетентному органу країни експорту відповідних документів, що підтверджують статус походження товару, декларації про походження складені на інвойсах наведених в п. 3.1. даного акту перевірки не можуть бути прийняті митним органом України як документи, що можуть бути надані для підтвердження країни походження товару та бути підставою для звільнення від сплати ввізного мита під час митного оформлення за митними деклараціями наведеними в Додатку 1 до акту перевірки.
У акті перевірки відповідач зазначив, що статтею 266 МК України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку встановленого цим Кодексом, та сплатити митні платежі.
Отже, з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розміру належних до сплати податків.
З огляду на викладене, не виявлення під час митного оформлень порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
10.04.2008 Україна шляхом ратифікації Протоколу про вступ України до Світової організації торгівлі (далі - СОТ) приєдналася до Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ), чим взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень ГАТТ/СОТ. Згідно з частиною першою статті 8 ГАТТ держави-члени СОТ визнають скорочення до мінімуму обсягу і складності імпортних та експортних формальностей, а також зменшення і спрощення вимог щодо митної документації.
Відповідно до положень Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (у редакції протоколу від 26.06.1999, до якого Україна приєдналася Законом України від 05.10.2006 № 221-V) основними принципами митного оформлення є мінімізація процедур митного контролю для випуску товарів.
Таким чином, на міжнародному та національному рівні закріплено принцип мінімального та вибіркового митного втручання на етапі пропуску та під час здійснення митного оформлення для скорочення часу на митні формальності з метою сприяння міжнародному товарообігу та суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності.
У той же час, відповідно до статті 17 Угоди про застосування статті 7 ГАТТ ніщо не повинно тлумачитись так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання. Тому, разом з принципом мінімального втручання на етапі пропуску та митного оформлення в системному та логічному зв`язку для забезпечення повноти нарахування та сплати податків і зборів закріплено право митних органів здійснювати контрольні функції після операцій митного контролю та митного оформлення. Зазначене право митних органів закріплене у стандартному правилі розділу 2 Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, зокрема: митна служба має можливість досягнення платежів шляхом здійснення поглибленого аудиту після закінчення операцій митного контролю. Відповідно до пункту 4.14 зазначеної Конвенції у випадках, коли митна служба виявляє, що помилки, допущені в декларації на товари або при нарахуванні мита та податків, призведуть або призвели до стягнення чи призначення суми мита та податків меншої, ніж це встановлено законодавством, вона виправляє помилки та стягує недоплачені суми.
Статтею 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.
Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Відповідно до частини другої статті 345 Митного кодексу України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що відповідачем порушено вимоги частини 2 статті 345 Митного кодексу України, відповідно до якої документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України. Пунктом 102.1 ПКУ встановлюють загальний строк давності реалізації контролюючим органом свого права виявити і самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем встановлених граничних строків.
У даному випадку, як зазначає позивач, перевірка проводилася на підставі наказу Слобожанської митниці Держмитслужби від 16.06.2020 №143 з 22.06.2020 по 26.06.2020 та охоплювала період з 03.05.2017 по 28.03.2019, тобто з порушенням строку давності, встановленого ст.102 ПКУ, отже, на думку позивача, митна декларація від 03.05.2017 №UA805180/2017/6188, зазначена в Додатках до Акту перевірки, не мала входити в період перевірки, а митниця не мала права самостійно визначати грошові зобов`язання за цією декларацією, оскільки 1095 днів з дати її подання до митного оформлення вже минули, тому, на думку позивача, він вважається вільним від грошового зобов`язання по сплаті мита за даною митною декларацією.
Вказані доводи суд вважає необґрунтованим, оскільки згідно п.п. 52 підрозділу 10 (Інші перехідні положення), розділу XX (Перехідні положення) Податкового кодексу України встановлено, що На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.
Період, за який проводилась перевірка позивача - з 03.05.2017 по 28.03.2019, тобто в межах встановлених законодавством строків. Таким чином, строки давності, визначені ст. 102 Податкового кодексу України, під час проведення документальної перевірки Слобожанською митницею Держмитслужби дотримано.
Іншою підставою для задоволення позовних вимог позивач зазначає, що преференційний режим при імпорті в Україну спірних товарів Слобожанською митницею Держмитслужби не визнається лише тому, що «експортером UAB «EMER» не надано компетентному органу країни експорту відповідних документів, що підтверджують статус походження товару. Тобто позивач зазначає, що в Акті перевірки фактично йдеться не про порушення законодавства, допущеного саме позивачем, а про те, що іноземним контрагентом позивача не було надано національному компетентному органу документів, що від останнього вимагалися. Водночас, в акті перевірки також не йдеться про те, що при оформленні документів на експортні операції експортером було протиправно вказано недостовірну країну походження товарів або документи, що підтверджували таку країну походження були підробленими або фальшивими. Тому висновки Акту перевірки ґрунтуються на припущеннях, а сама країна походження товарів («правильна», «достовірна») Слобожанською митницею Держмитслужби не встановлювалася і не з`ясовувалася.
Щодо вказаних доводів, суд зазначає наступне.
Згідно зазначених митних оформлень відправником товарів виступала компанія - UAB "EMER" (Литва), а отримувачем - ТОВ ЄВРОТРАНС.
При ввезенні товару на митну територію України застосовувались умови поставки згідно правил ІНКОТЕРМС: FCA- Вільнюс (Литва).
Перевіркою правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнень від оподаткування під час митних оформлень за митними деклараціями згідно Додатку 1 до акту перевірки, встановлено застосування ТОВ ЄВРОТРАНС пільги зі сплати ввізного мита як з товарів, що ввозяться в Україну та походять з країн Європейського Союзу (код пільги: 410 - товари, що ввозяться в Україну та походять з країн ЄС, згідно Класифікатору звільнень від сплати ввізного мита, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій» (зі змінами)).
Також встановлено, що застосування вищезазначеної пільги зі сплати ввізного мита ТОВ ЄВРОТРАНС було здійснено на підставі декларацій про походження товару, складених експортером UAB "EMER" на інвойсах наведених у п. 3.1. акту перевірки.
З метою перевірки правомірності використання ТОВ ЄВРОТРАНС пільги зі сплати ввізного мита (код преференції 410) шляхом подання до митного оформлення декларацій про походження товару, складених експортером UAB "EMER" (Литовська республіка) на інвойсах наведених у п. 3.1. акту перевірки, Сумською митницею ДФС листами від 28.10.2019 №7181/8/18-70-19-62 та від 30.10.2019 №7245/7/18-70-19-70 направлено відповідне звернення до ДФС України.
Згідно вказаних листів-відповідей, Митним департаментом міністерства фінансів Литовської республіки повідомлено, що під час проведеного розслідування експортером UAB «EMER» не представлено документів, які б підтверджували преференційне походження експортованих за деклараціями - інвойсами товарів, наведених в п. 3.1. даного акту перевірки.
Таким чином, Митним департаментом міністерства фінансів Литовської республіки як уповноваженим державним органом країни експорту не підтверджено преференційне походження товарів (код пільги 410) ввезених ТОВ ЄВРОТРАНС за митними деклараціями наведеними в Додатку 1 до акту перевірки.
Також суд зазначає, що преференційне походження товарів (код пільги 410), ввезених ТОВ ЄВРОТРАНС за митними деклараціями, наведеними в Додатку 1, до акту перевірки не було підтверджено жодним чином позивачем і у ході судового розгляду.
Враховуючи те, що експортером UAB "EMER" в порушення вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 22 Протоколу 1 «Щодо визначення концепції Походження товарів і методів адміністративного співробітництва» до Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, від 27.06.2014 року, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII» (далі Угода) не надано компетентному органу країни експорту відповідних документів, що підтверджують статус походження товару, декларації про походження складені на інвойсах наведених в п. 3.1. акту перевірки не можуть бути прийняті митним органом України як документи, що можуть бути надані для підтвердження країни походження товару та бути підставою для звільнення від сплати ввізного мита під час митного оформлення за митними деклараціями наведеними в Додатку 1 до акту перевірки.
Статтею 266 МК України визначено обов`язок декларанта здійснити декларування товарів і транспортних засобів відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, та сплатити митні платежі.
Отже, з моменту прийняття митної декларації до митного оформлення декларант несе юридичну відповідальність за достовірність зазначених у ній відомостей та розміру належних до сплати податків.
З огляду на викладене, не виявлення під час митного оформлення порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.
У зв`язку з викладеним, вищевказані доводи позивача є необґрунтованими.
Також позивач зазначає, що Слобожанською митницею Держмитслужби безпідставно застосовано до ТОВ «ЄВРОТРАНС», крім донарахованих сум податків, штрафні санкції, однак актом перевірки не встановлено вчинення позивачем протиправних дій (допущення бездіяльності), які б мали наслідком порушення вимог митного або податкового законодавства.
З даного приводу суд зазначає, що відповідно до п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України, у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
У зв`язку з викладеним, суд зазначає, що відповідач, визначаючи у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях штраф, діяв правомірно, оскільки вищевказана норма Податкового кодексу України не має виключень.
Щодо доводів позивача, що оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення є нечинними відповідно до положень пункту 56.9 статті 56 Податкового кодексу України, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.56.9 ст.56 ПК України, якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.
Однак, вимоги вказаної статті в частині встановлення факту задоволення скарги позивача не можуть бути застосовані судом, оскільки Державною митною службою України у строк, визначений ст.56 ПК України, було прийнято рішення про залишення скарги без розгляду, посилання позивача на відсутність підстав для прийняття вказаного рішення є безпідставним, оскільки вказане рішення позивачем не оскаржується та не оскаржувалось.
Підсумовуючи викладене, суд зазначає, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОТРАНС" до Слобожанської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 14 грудня 2020 року.

Суддя С.М. Глазько