Справа № 140/1680/19
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/1680/19 пров. № Н-857/13559/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Шевчук С.М.,

секретаря судового засідання Смолинця А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові заяву Дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів - Агротехцентр МТС» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі за апеляційними скаргами Дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів - Агротехцентр МТС» та Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №140/1680/19 за позовом Дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів - Агротехцентр МТС» до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

23.05.2019 Дочірнє виробничо-комерційне підприємство «Горохів - Агротехцентр МТС» (далі - Підприємство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 квітня 2019 року: №, №, № та №.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року замінено в адміністративній справі відповідача Головне управління ДФС у Волинській області (ідентифікаційний код 39400859) на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (ідентифікаційний код 43143484).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року позов задоволено частково: визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області від 24 квітня 2019 року № в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у сумі 161867,45 грн. та податкові повідомлення-рішення від 24 квітня 2019 року № та №. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Підприємство та Головне управління ДПС у Волинській області подали апеляційні скарги.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області задоволено частково, апеляційну скаргу Дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів - Агротехцентр МТС» залишено без задоволення. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №140/1680/19 скасовано в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24 квітня 2019 року № та № та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову Дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів - Агротехцентр МТС» до Головного управління ДПС у Волинській області відмовлено. В решті рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №140/1680/19 залишено без змін.

02.10.2020 судом апеляційної інстанції зареєстрована заява Підприємства про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка мотивована тим, що рішенням Господарського суду Волинської області від 08.09.2020 у справі №903/59/20 визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора відділу державної реєстрації Горохівської РДА №26857336 від 25.06.2018 про державну реєстрацію прав та їх обмежень комунальної власності на земельну ділянку, щодо права постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер :00:001:0226, площею 82,05 га, яку використовувало Підприємство. Вказує, що судовим рішенням встановлено, що вказана земельна ділянка знаходилась поза межами населених пунктів Цегівської сільської ради, тому не є комунальною власністю, а є власністю держави. Також вважає, що при вирішенні спору безпідставно не застосовано Підприємству пільгу щодо оподаткування належних об`єктів нежитлової нерухомості.

В судове засідання 10.12.2020 учасники справи не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду, що відповідно до частини 2 статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України та статті 230 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Розглядаючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Наведена стаття КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

При цьому, під обставинами, які зазначаються у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, слід розуміти конкретні юридичні факти, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час вирішення справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на момент вирішення справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Згідно з частиною 4 статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Приймаючи постанову від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19 суд апеляційної інстанції, зокрема, встановив, що Підприємство має в постійному користуванні земельні ділянки на території Цегівської сільської ради загальною площею 223,35 га за межами населених пунктів (Державний акт на право постійного користування І-ВЛ №001017 від 30.12.1998).

В податкових деклараціях за 2016-2018 роки по Цегівській сільській раді Підприємство задекларувало земельний податок із застосуванням ставки земельного податку у розмірі 1 відсоток від нормативної грошової оцінки по області, як передбачено Рішеннями Цегівської сільської ради від 30.06.2015 №41/4 та від 14.02.2017 №14/3 за несільськогосподарські угіддя, які перебувають у користуванні сільськогосподарських підприємств.

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 04 березня 2019 року №11-3-0.2220-1608/2-19 згідно з державним актом на право постійного користування землею І-ВЛ №001017 від 30.12.1998 у постійному користування Підприємства перебувають земельні ділянки загальною площею 223,35 га, які відповідно до технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) внесені до Державного земельного кадастру за кадастровими номерами: №:00:001:0225 площею 132,2287 га, №:00:001:0226 площею 82,05 га, №:00:001:0224 площею 2,1 га, №:01:001:0406 площею 1,0677 га, загальна площа відповідно до документації становить 217,4464 га.

Також у вказаному листі зазначено, що за інформацією відділу у Горохівському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області земельні ділянки з кадастровими номерами №:00:001:0225, №:00:001:0226, №:00:001:0224 знаходяться за межами населених пунктів і технічна документація з нормативної грошової оцінки не розроблялась.

Листами відділу Держземагенства у Горохівському районі Головного управління Держгеокадастру у Волинській області від 17 лютого 2015 року №14-305-0.11-1068/2-15 та від 16 лютого 2017 року №179/86-17, Підприємство повідомлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок, які знаходяться на території Цегівської сільської ради згідно з державним актом на право постійного користування І-ВЛ №001017 не проводилася, оскільки земельні ділянки знаходяться за межами Цегівської сільської ради.

Нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Волинській області станом на 01 січня 2016 року становить 35755,63 га. Відповідно до листа Головного управління Держземагенства у Волинській області від 17.02.2017 №28-3-0.10-1512/2-17 нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Волинській області станом на 01 січня 2017 року - 29940,42 га, відповідно до листа Головного управління Держземагенства у Волинській області від 16.02.2018 №28-3-0.10-1451/2-18 нормативна грошова оцінка 1 га ріллі по Волинській області станом на 01 січня 2018 року становить 21 607,36 грн.

Оскаржуючи правомірність донарахування контролюючим органом земельного податку, Підприємство вказувало, що розрахунки земельного податку подано без будь-яких порушень, по ставках, встановлених органом місцевого самоврядування.

Рішеннями Цегівської сільської ради від 30 червня 2015 року №41/4, від 14 лютого 2017 року №14/3 затверджені Положення про плату за землю в частині земельного податку та Положення про податок на майно (в частині плати за землю) відповідно.

Вказаними Положеннями встановлено ставку земельного податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Зокрема, ставка земельного податку становить 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області (пункт 7 Положень), однак за несільськогосподарські угіддя, які перебувають у користуванні сільськогосподарських підприємств - 1 відсоток нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області (підпункт 7.1 Положень).

В податкових деклараціях за 2016-2018 роки по Цегівській сільській раді позивачем задекларовано земельний податок із застосуванням ставки земельного податку у розмірі 1 відсоток від нормативної грошової оцінки по області згідно з пунктом 7.1 Положення.

У постанові від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19 Восьмий апеляційний адміністративний суд зазначив, що підпунктами 7.1 пункту 7 рішень Цегівської сільської ради від 30.06.2015 №41/4, яким затверджено Положення про плату за землю, та від 14.02.2017 №14/3, яким затверджено Положення про податок на майно (в частині плати за землю), виокремлено несільськогосподарські угіддя, які перебувають у користуванні сільськогосподарських підприємств.

Водночас, відповідно до витягів земельного кадастру про земельні ділянки Цегівської сільської ради, цільове призначення земельних ділянок, які передані Підприємству, - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд, підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, категорія земель - землі промисловості, транспорту, та ін. призначення, вид користування - у виробничій діяльності, що не відповідає ознакам, закріпленим підпунктами 7.1 пункту 7 Положень Цегівської сільської ради.

При цьому, відповідно до положень статті 274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Згідно з статтею 275 ПК України ставка податку за земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів, встановлюється у розмірі не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області, а для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 5 відсотків від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Автономній Республіці Крим або по області.

З огляду на встановлені обставини справи, враховуючи нормативно-правове регулювання порядку сплати земельного податку, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Підприємством при визначенні розміру ставки земельного податку без належних правових підстав застосовано ставку земельного податку у розмірі 1% НГО, тоді як податковим повідомленням-рішенням від 24 квітня 2019 року № правомірно визначені грошові зобов`язання та штрафні санкції за платежем земельний податок з юридичних осіб (Цегівська сільська рада).

Підприємство у заяві про перегляд за нововиявленими вказує на те, що рішенням Господарського суду Волинської області від 08.09.2020 у справі №903/59/20 визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Відділу державної реєстрації Горохівської районної державної адміністрації: №26857291 від 25.06.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень комунальної власності на земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0226, загальною площею 82,05 га); №26857336 від 25.06.2018 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо іншого речового права, а саме права постійного користування земельною ділянкою (кадастровий номер земельної ділянки :00:001:0226, загальною площею 82,05 га).

У рішенні Господарського суду Волинської області від 08.09.2020 у справі №903/59/20 суд дійшов висновку, що рішення державного реєстратора по державній реєстрації права комунальної власності, а не державної, на зазначену земельну ділянку та прийняття рішення про державну реєстрацію права власності, а в подальшому і права користування земельною ділянкою, прийняті державним реєстратором, є незаконними, а тому підлягають скасуванню.

Підприємство вважає, що оскільки спірна земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0226 площею 82,05 га вибула із власності Підприємства, тому відсутні підстави для включення її у суму грошового зобов`язання за платежем земельний податок з юридичних осіб та розрахунок відповідно штрафних санкцій.

Надаючи правову оцінку вказаним аргументам, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-IV у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Частиною 13 статті 79-1 Земельного кодексу України встановлено, що земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень).

Відповідно до норм Податкового кодексу України земельний податок це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Платниками податку є, зокрема, землекористувачі, об`єктами оподаткування - земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні. Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що на час винесення постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19, спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні Підприємства, рішення державного реєстратора №26857291 від 25.06.2018 та №26857336 від 25.06.2018 скасовано не було, у Підприємства був обов`язок сплачувати земельний податок, що й було зроблено, лиш у меншому розмірі, ніж визначено контролюючим органом.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 08.09.2020 у справі №903/59/20 не може розглядатись як підстава для перегляду постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19 за нововиявленими обставинами, оскільки встановленні таким рішенням юридичні факти не були наявними на момент вирішення справи.

Аргументи Підприємства щодо наявності підстав для надання податкової пільги спираються на переоцінку доказів, оцінених судом апеляційної інстанції у процесі розгляду справи, а тому не є підставами для перегляду постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19 за нововиявленими обставинами.

За таких обставин, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення заяви Підприємства про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви Дочірнього виробничо-комерційного підприємства «Горохів - Агротехцентр МТС» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19 відмовити, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року у справі №140/1680/19 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
С. М. Шевчук

Повне судове рішення оформлене суддею-доповідачем 15.12.2020 згідно з ч.3 ст.321 КАС України