Справа № 620/2450/20
Суддя: Баргаміна Н.М.
Дата ухвалення: 2020-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/2450/20

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі:

судді Баргаміної Н.М.,

при секретарі Федорок К.М.,

за участю представника позивача за первісним позовом/ відповідача за зустрічним позовом Полегешко Л.А., представника відповідача за первісним позовом/ позивача за зустрічним позовом Ясинчук І.Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за первісним позовом Головного управління ДПС у Чернігівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулось до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з відповідача на загальну суму 603742,32 грн., а саме: податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування в розмірі 531655,57 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 11010500, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 26205,36 грн. р/р UA0025002, УК у м.Чернігові/ м.Чернігів/ 14060100, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по військовому збору в розмірі 45881,39 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м.Чернігів/11011001, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 є платником податків і зобов`язаний сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законодавством терміни, однак всупереч вимогам Податкового кодексу України відповідач має податковий борг в загальному розмірі 603742,32 грн.

Ухвалою суду від 08.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що вважає передчасними і неправомірними позовні вимоги щодо стягнення податкового боргу, оскільки податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернігівській області від 13.06.2019 № 5, від 20.02.2020 № , від 21.02.2020 № , від 13.06.2019 № 5, які покладені в основу донарахування податкового боргу є предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі № 620/2654/19, яка знаходиться на розгляді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Також фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано до суду зустрічний позов до Головного управління ДПС у Чернігівській області про скасування податкової вимоги від 22.04.2020 № 189593-53 та рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2020 № 1533/Ш/25-01-53-07-10.

В обґрунтування зустрічного позову фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зазначає, що дані інформаційної системи Головного управління ДПС у Чернігівській області щодо розрахунку пені на суму податкового боргу є некоректними та недостовірними, оскільки не відповідають логічному та арифметичному контролю, як того вимагає Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а тому нарахування пені контролюючим органом за загальну суму 124292,73 грн. є протизаконним. Також вказує, що рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2020 № 1533/Ш/25-01-53-07-10 винесено відносно ОСОБА_1 як фізичної особи, однак на обліку він перебуває як фізична особа-підприємець, рішення про опис майна у податкову заставу має виноситись відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом, вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було подано відзив на зустрічний позов, в якому зазначив, що податковий борг виник у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в результаті несплати у граничний термін грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС у Чернігівській області від 13.06.2019 № 5, № 5, № 5, 5, № 5, № 5, № 5. Вказує, що позивач за зустрічним позовом скористався наданим правом на оскарження наведених податкових повідомлень-рішень в судовому порядку та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі № 620/2654/19 визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 13.06.2019 № 5, № 5 у частині збільшення суми податкового зобов`язання на 592,50 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 148,13 грн., № 5 у частині застосування штрафних санкцій на суму 296,25 грн., у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Зазначає, що Головним управлінням ДПС у Чернігівській області складено нові податкові повідомлення-рішення, які містять зменшену суму грошових зобов`язань з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі №620/2654/19 та нараховано пеню, а враховуючи, що позивач має податковий борг, суму якого визначено у податковій вимозі, податковим органом правомірно було прийнято рішення про опис майна у податкову заставу.

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив за зустрічним позовом, в якій вказав, що заперечення Головного управлінням ДПС у Чернігівській області, наведені у відзиві на зустрічний позов, є необґрунтованими, а статтею 129 Податкового кодексу України не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 06.08.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, було відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Вислухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 09.02.2001, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 3-4).

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області була проведена документальна планова виїзна перевірка фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти, нарахування та сплати податків та зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, за результатами якої складений акт від 20.05.2019 № 414/13/ НОМЕР_1 (а.с. 15-16).

На підставі вищевказаного акту контролюючим органом, зокрема, було винесено податкове повідомлення-рішення від 13.06.2019 № 5, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 439563,11 грн., в тому числі 293042,07 грн. за податковим зобов`язанням та 146521,04 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 14) та податкове повідомлення-рішення № 5 від 13.06.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на загальну суму 36630,27 грн., в тому числі 24420,18 грн. за податковим зобов`язанням та 12210,09 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 13).

Вказані податкові повідомлення-рішення, а також податкові повідомлення-рішення від 13.06.2019 року № 5 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість у розмірі 16567,50 грн., від 13.06.2019 року № 5 про застосування штрафу за платежем податок на додану вартість у розмірі 6627,00 грн.; від 13.06.2019 року № 5 про застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 510,00 грн., були оскаржені відповідачем за первісним позовом в судовому порядку та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі № 620/2654/19 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 13.06.2019 № 5, від 13.06.2019 № 5 в частині збільшення суми податкового зобов`язання на 592,50 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 148,13 грн., від 13.06.2019 № 5 в частині застосування штрафних санкцій на суму 296,25 грн., у задоволенні іншої частини позовних вимог було відмовлено (а.с. 55-70).

На підставі акту від 20.05.2019 № 414/13/ НОМЕР_1 та з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2020 у справі № 620/2654/19 контролюючим органом було винесено податкове повідомлення-рішення від 20.02.2020 № , яким збільшено суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість в загальному розмірі 15826,87 грн., в тому числі 12661,50 грн. за податковим зобов`язанням та 3165,37 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 11) та податкове повідомлення-рішення від 21.02.2020 № , яким застосовано штраф в розмірі 6330,75 грн. (а.с. 10).

Податкові повідомлення-рішення від 20.02.2020 № , від 21.02.2020 № були вручені платнику податків 24.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (зворот а.с. 10, 11).

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області було нараховано платнику податків пеню по податку на додану вартість в розмірі 4085,41 грн., по військовому збору в розмірі 9251,12 грн., по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 110999,71 грн. (а.с. 5, 131, 134, 139).

Контролюючим органом було надіслано платнику податку податкову вимогу від 22.04.2020 № 189593-53, яка була вручена 24.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 20, 48).

Також Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2020 № 1533/Ш/25-01-53-07-10 (а.с. 49).

В зв`язку з несплатою фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в добровільному порядку податкового боргу на загальну суму 603742,32 грн. Головне управління ДПС у Чернігівській області звернулося до суду з первісним позовом.

Вважаючи податкову вимогу та рішення про опис майна у податкову заставу протиправними, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

За приписами пункту 15.1 статті 15 Податкового кодексу України відповідач є платником податку та згідно підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки (пункт 58.1 статті 58 Податкового кодексу України).

Згідно пункту 58.2 статті 58 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Пунктами 56.1, 56.18 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктами 59.1, 59.3 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання. Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як встановлено судом, платник податків з урахуванням переплати в сумі 18944,92 грн. має узгоджений податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування, по податку на додану вартість, по військовому збору в загальному розмірі 479406,08 грн., а також нараховану пеню в загальному розмірі 124336,24 грн. (а.с. 5).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , подаючи зустрічний позов в частині скасування податкової вимоги від 22.04.2020 № 189593-53, не погоджується саме з нарахуванням пені.

Так, згідно розрахунку контролюючого органу на суму заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб 287660,69 грн. з 19.02.2018 по 14.02.2020 за 726 календарних днів нарахована пеня в розмірі 109856,44 грн., на суму 5381,38 грн. з 21.02.2019 по 14.02.2020 за 359 календарних днів нарахована пеня в розмірі 1143,27 грн. (а.с. 139).

На суму заниження податкового зобов`язання по військовому збору 23974,73 грн. з 19.02.2018 по 14.02.2020 за 726 календарних днів нарахована пеня в розмірі 9155,85 грн., на суму 448,45 грн. з 21.02.2019 по 14.02.2020 за 359 календарних днів нарахована пеня в розмірі 95,27 грн. (а.с. 134).

На суму заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість 2267 грн. з 30.07.2017 по 04.03.2020 за 949 календарних днів нарахована пеня в розмірі 884,13 грн., на суму 306 грн. з 02.03.2018 по 04.03.2020 за 734 календарних дні нарахована пеня в розмірі 125,53 грн., на суму 1407 грн. з 30.04.2018 по 04.03.2020 за 675 календарних днів нарахована пеня в розмірі 530,81 грн., на суму 233 грн. з 30.05.2018 по 04.03.2020 за 645 календарних днів нарахована пеня в розмірі 83,99 грн., на суму 534 грн. з 30.06.2018 по 04.03.2020 за 614 календарних дні нарахована пеня в розмірі 183,25 грн., на суму 512 грн. з 30.07.2018 по 04.03.2020 за 584 календарних дні нарахована пеня в розмірі 172,03 грн., на суму 1064 грн. з 30.08.2018 по 04.03.2020 за 553 календарних дні нарахована пеня в розмірі 338,53 грн., на суму 1309 грн. з 30.09.2018 по 04.03.2020 за 522 календарних дні нарахована пеня в розмірі 404,36 грн., на суму 518,50 грн. з 30.10.2018 по 04.03.2020 за 492 календарних дні нарахована пеня в розмірі 150,96 грн., на суму 2086 грн. з 30.11.2018 по 04.03.2020 за 461 календарний день нарахована пеня в розмірі 569,08 грн., на суму 1178 грн. з 30.12.2018 по 04.03.2020 за 431 календарний день нарахована пеня в розмірі 300,46 грн., на суму 1247 грн. з 30.01.2019 по 04.03.2020 за 400 календарних днів нарахована пеня в розмірі 295,18 грн. (а.с. 131).

Податковий орган вважає, що відповідно до підпункту 129.1.2 пункту 129.2 статті 129 Податкового кодексу України пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження.

Пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Разом з тим, статтею 129 Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01 січня 2017 року) не встановлено нарахування пені у разі виявлення контролюючим органом заниження податкових зобов`язань на суму такого заниження та за весь період заниження.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачено, що нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Згідно підпунктів 129.3.1-129.3.4 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день (пункт 129.4 Податкового кодексу України).

Положення статті 129 Податкового кодексу України визначають в якості підстави нарахування пені порушення строків погашення податкового боргу. Об`єктом застосування пені є саме погашена сума податкового боргу, яка в розумінні пункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, є сумою узгодженого грошового зобов`язання, несплаченою платником податків у встановлений цим Кодексом строк.

Вказані положення Податкового кодексу України кореспондуються з вищенаведеними положеннями підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, оскільки також встановлюють правило, що нарахування пені можливе лише у разі несплати податкового зобов`язання до дня настання строку його погашення. Тобто при сплаті зобов`язання до вказаного дня нарахування пені не може бути розпочато у зв`язку з ненастанням граничного строку погашення податкового зобов`язання як обов`язкової умови для початку нарахування пені.

У свою чергу, відповідно до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

При цьому фінансова відповідальність до платника податків у вигляді пені має бути застосована у розмірі та з дотриманням порядку нарахування пені, чинного на дату сплати зобов`язання (припинення порушення).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у податкового органу були відсутні підстави для нарахування пені на суму заниження податкових зобов`язань за весь період такого заниження.

При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), платникам податків не нараховується пеня, а нарахована, але не сплачена за цей період пеня підлягає списанню.

Отже останнім днем нарахування пені є 29.02.2020.

З аналізу розрахунків пені, суд встановив, що Головне управління ДПС у Чернігівській області здійснювало нарахування пені по податку на додану вартість у березні 2020 року, тоді як починаючи з 01.03.2020 нарахування є протиправним.

Щодо посилання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що строк давності 1095 днів не може бути застосований до пені, то суд вважає за необхідне заначити, що Податковий кодекс України визначає пеню, як різновид фінансової відповідальності, відокремлюючи її від штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Так само пеня не відноситься до грошових зобов`язань платника. По суті, пеня є певним способом забезпечення погашення податкового боргу.

Передумовою початку нарахування пені є невиконання платником обов`язку зі своєчасної сплати податкового зобов`язання.

Податковий кодекс України не визначає окремо строки давності для нарахування пені.

Проте, Податковим кодексом України визначено, як строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій, так і для самостійного визначення контролюючим органом суми грошових зобов`язань.

Строки давності для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) визначає стаття 114 Податкового кодексу України, згідно якої граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до вимог пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Оскільки пеня є різновидом фінансової відповідальності, а строки давності для застосування пені Податковим кодексом України не визначено, на думку суду, для цілей забезпечення принципів справедливості, рівності і балансу у відносинах між платниками і державою, мають застосовуватись загальні строки давності, визначені статтею 102 Податкового кодексу України, а саме 1095 днів.

Разом з тим, Головне управління ДПС у Чернігівській області не довело суду правомірність нарахування пені в сумі 124336,24 грн., відповідно не довело правомірність формування податкової вимоги від 22.04.2020 № 189593-53 в частині визначення податкового боргу у формі нарахування пені на суму 124292,73 грн.

При цьому, зважаючи на вищевикладене, пеня по податку на додану вартість в розмірі 43,51 грн., яка нарахована фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , але не відображена в оскаржуваній податковій вимозі, також є неправомірною.

В силу пункту 2 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що борг фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 по податку на додану вартість, по військовому збору, по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, за податковими зобов`язаннями та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) є узгодженим, позовна вимога за зустрічним позовом щодо скасування податкової вимоги від 22.04.2020 № 189593-53 підлягає задоволенню частково шляхом визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 22.04.2020 № 189593-53 в частині визначення податкового боргу у формі нарахування пені на суму 124292,73 грн.

Щодо оскарження рішення про опис майна у податкову заставу.

Згідно положень пунктів 88.1, 88.2 статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Право податкової застави виникає у разі: несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу (підпункт 89.1.2 пункту 89.1 статті 89 Податкового кодексу України).

Пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (пунктом 89.3 статті 89 Податкового кодексу України).

Умовою для винесення керівником контролюючого органу рішення про опис майна платника податків у податкову заставу та призначення такому платнику податків податкового керуючого є наявність у такого платника податків податкового боргу.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку застосування податкової застави контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 16.06.2017 № 586 опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення про опис майна у податкову заставу (додаток 1), яке приймається керівником контролюючого органу (його заступником або уповноваженою особою). Рішення про опис майна у податкову заставу надається платнику податків, що має податковий борг.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що рішення про опис майна у податкову заставу мало бути винесено саме відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а не фізичної особи.

Підпункт 14.1.105 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначає, що в податковому законодавстві майно застосовується у значенні, наведеному в Цивільному кодексі України.

Частина перша статті 190 Цивільного кодексу України встановлює, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 52 Цивільного кодексу України фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Крім того, відповідно до підпункту 97.4.3 пункту 97.4 статті 97 Податкового кодексу України особою, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу платника податків, є: стосовно фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, - така фізична особа.

Назва статті 97 Податкового кодексу України «Погашення грошових зобов`язань або податкового боргу в разі ліквідації платника податків, не пов`язаної з банкрутством» не означає, що у інших випадках, передбачених цим Кодексом, відповідальною за погашення грошових зобов`язань чи податкового боргу фізичної особи підприємця є не сама фізична особа.

Так, ні Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ні Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, ні іншим законодавством України не передбачено перебування у власності або державної реєстрації майна за фізичною особою-підприємцем.

Таким чином винесення рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2020 № 1533/Ш/25-01-53-07-10 відносно ОСОБА_1 як фізичної особи не є порушенням чинного законодавства України, а також не порушує права самого позивача за зустрічним позовом.

Суд зазначає, що станом на день винесення Головним управлінням ДПС у Чернігівській області податкової вимоги від 22.04.2020 № 189593-53 та рішення про опис майна у податкову заставу від 23.04.2020 № 1533/Ш/25-01-53-07-10 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 був наявний податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування в розмірі 420655,86 грн., податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 22119,95 грн., податковий борг по військовому збору в розмірі 36630,27 грн.

Суд не приймає до уваги посилання представника позивача за зустрічним позовом про складення акту опису майна № 109/25-10-53-07 від 09.07.2020, згідно якого проведено опис майна, на яке платник податків набуде право власності в майбутньому вартістю 603876,96 грн., оскільки складенню акту опису передує саме рішення про опис майна у податкову заставу, а дії щодо складення акту опису майна не є предметом розгляду даної справи.

Таким чином, оскільки матеріалами справи підтверджено наявність у позивача податкового боргу, суд вважає, що прийняте Головним управлінням рішення про опис майна у податкову заставу є правомірним.

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково.

Разом з тим, суд приходить до висновку, що податковий борг в розмірі 479406,08 грн. виник внаслідок несплати відповідачем узгодженого податкового зобов`язання, а передбачені чинним законодавством заходи не призвели до погашення вказаного податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абзац перший пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України).

Таким чином, з урахуванням того, що податкова заборгованість в розмірі 479406,08 грн відповідачем у встановлені законодавством строки не сплачена, доказів погашення відповідачем зазначеної заборгованості станом на день розгляду цього спору не надано, суд вважає, що первісний позов Головного управління ДПС у Чернігівській області в частині стягнення податкового боргу на загальну суму 479406,08 грн., є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому, враховуючи часткове задоволення зустрічного позову, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 1242,93 грн.

Судові витрати в частині спору, що вирішений на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача за первісним позовом суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, стягненню з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Зустрічний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) про скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 22.04.2020 № 189593-53 в частині визначення податкового боргу у формі нарахування пені на суму 124292,73 грн.

В решті зустрічного позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1242,93 грн.

Первісний позов Головного управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, буд. 11, м. Чернігів, 14000, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 479406,08 грн., а саме: податковий борг по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування в розмірі 420655,86 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 11010500, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по податку на додану вартість в розмірі 22119,95 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/ 14060100, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; податковий борг по військовому збору в розмірі 36630,27 грн. р/р UA0025002, УК у м. Чернігові/ м. Чернігів/11011001, код отримувача 38054398, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998.

В решті первісного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2020.

Суддя Н.М. Баргаміна