Справа № 420/9838/20
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9838/20
УХВАЛА

15 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Будівельний майданчик» про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Будівельний майданчик» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в митному оформленні випуску товарів,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 13.07.2020 № UA 500070/2020/000097/2; визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500070/2020/00371.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 позов задоволено та визнано протиправним і скасовано рішення Одеської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.07.2020 № UA 500070/2020/000097/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500070/2020/00371.

Також стягнуто з бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Будівельний майданчик» судові витрати у розмірі 6204 (шість тисячі двісті чотири ) грн.

09.12.2020 до суду надійшла заява представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Будівельний майданчик» про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з бюджетних асигнувань Одеської митниці Держмитслужби на користь підприємства понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Згідно ч.3 ст.252 КАС України питання про винесення додаткового судового рішення розглянуто у тому ж самому порядку, що й рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в ухваленні додаткового судового рішення.

Так, у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 судом надано оцінку заявленому розміру понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн, який входив до предмету доказування по справі.

Зокрема судом встановлено, що в провадженні ООАС перебувало 20 справ (№420/7028/20; №420/8095/20; №420/8404/20; №420/8405/20; №420/8406/20; №420/8407/20; №420/8408/20; №420/8409/20; №420/8410/20; №420/8411/20; №420/8412/20; №420/8413/20; №420/8414/20; №420/8415/20; №420/8416/20; №420/8417/20; №420/8418/20; №420/8419/20; №420/8420/20; №420/9838/20) до Одеської митниці Державної митної служби про скасування рішень про коригування митної вартості та карток відмови в прийнятті митних декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, спори по яких є подібними, обґрунтування майже ідентичним, а інтереси позивача по всіх справах представляє адвокат Єршов Р.В.

При цьому, позовні заяви фактично є шаблонними та не потребували значного часу та витрат на їх складання, рівно як і за розглядуваних обставин не потребувало значного часу вивчення судової практики в аналогічних спорах. Так, правовий аналіз судової практики та складання позовної заяви по схожих справах є порівняно типовою роботою, яка не розпочинається спочатку при підготовці наступного позову, а робота із практикою в подальших роботах повторює первісні судові практики. Тобто обсяги роботи при складанні однотипних позовних заяв за аналогічних спірних правовідносин не потребують докладання однакових зусиль та часу у порівнянні із опрацюванням іншої категорії спорів.

При викладених обставинах, дослідивши матеріали даної справи, суд вважав заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони, та, з урахуванням задоволення позову, та вважав достатнім і співмірним розмір витрат правничої допомоги в сумі 2000 грн, яку й стягнув на користь підприємства з бюджетних асигнувань відповідача.

Таким чином, представник позивача, не погодившись із судовим рішенням в частині компенсації витрат на правничу допомогу, звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення решти частини понесених витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн, зважаючи на те, що вартість наданих адвокатом послуг відповідає критерію об`єктивності та розумності, адже позов складається з 20 аркушів, які містять детальне обґрунтування правової позиції, посилання на актуальні та найсвіжіші судові рішення Верховного Суду, що свідчить про кропітку роботу представника позивача, великі обсяги аналітичної та технічної роботи, детального аналізу обставин справи, документів та нормативно-правової бази, реальність витраченого часу тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже за встановлених судом обставин жодна з визначених ч. 1 ст. 252 КАС України умов для винесення додаткового судового рішення відсутня. Натомість звернення представника позивача із заявою про ухвалення додаткового судового рішення зводиться до незгоди із судовим розсудом в частині розподілу судових витрат, що не є підставою для винесення додаткового судового рішення, а по суті відповідає ознакам апеляційної скарги, яка повинна розглядатися відповідним судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 4 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Будівельний майданчик» про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК Будівельний майданчик» до Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в митному оформленні випуску товарів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Суддя І.В. Завальнюк