Справа № 132/3435/20
Суддя: Ставнійчук С. В.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 132/3435/20
Провадження № 2-а/132/43/20
РІШЕННЯ

Іменем України

16.12.2020 м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Ставнійчук С.В.,

за участі секретаря Лисюк О.П.,

розглянувши в залі суду в м. Калинівка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції НП України про визнання протиправною та скасування постанови серії ДП 18 №616737 від 01.10.2020 року,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції НП України про визнання протиправною та скасування постанови серії ДП 18 №616737 від 01.10.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.10.2020 близько 15 год 20 хв в с. Махнівка Козятинського району Вінницької області його було незаконно зупинено за перевищення швидкості руху, однак прилад TruСam, яким фіксувалося це правопорушення був неопломбований, в зв`язку з чим він заперечував вчинення цього адміністративного правопорушення. На вимогу поліцейського він пред`явив посвідчення водія та документи на автомобіль, для того, щоб патрульний поліцейський переписав їх до постанови. В свою чергу бланк постанови було заповнено у його відсутність в службовому автомобілі, та не було надано можливості із нею ознайомитися. 05.10.2020 він поштою отримав копію оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП за непред`явлення для перевірки посвідчення водія, хоча таке правопорушення передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. Вказана постанова винесена з порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, якими він не мав змоги скористатися, є незаконною та необгрунтованою.

Наведені обставини зумовили звернення до суду з вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позові, просив суд вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, зокрема, відповідно до ч.1 ст. 268 КАС України шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу.

07.12.2020 року від відповідача УПП у Вінницькій області ДПП надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній проти позову заперечив. Зазначив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 проведено з дотриманням вимог ст. 23, 268, 251 КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», а постанова про накладення стягнення від 01.10.2020 року відповідає приписам ст. 283 КУпАП. До відзиву на позовну заяву додано відеозапис з нагрудної камери інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Казимірського В.С., на якому зафіксовано події які мали місце 01.10.2020 під винесення постанови серії ДП 18 № 616737.

Неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що постановою інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Казимірського В.С. від 01.10.2020 серії ДП 18 №616737 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

У постанові зазначено, що водій ОСОБА_1 01.10.2020 о 14 год 30 хв на АД М21 246 км, керував транспортним засобом «Citroen Jumpy», номерний знак НОМЕР_1 , порушив п.12.4 ПДР України, а саме рухався зі швидкістю 81 км в с. Махнівка та під час розгляду справи не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п.п. 2.1 «а» та 2.4 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У силу п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 «а» на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, у справі № 357/10134/17 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 4 статті 70 КАС України передбачено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Також, згідно з ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною 1 статті 276 КУпАП передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 не заперечує фактичних обставин зупинки його транспортного засобу 01.10.2020 працівниками поліції, однак не погоджується, що вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, яке було названо працівником поліції як підстава для зупинки, доведено належними та допустимими доказами у справі, оскільки прилад TruCam, яким здійснювалася фіксація, не опломбовано. При цьому, позивач стверджує, що пред`явив на вимогу патрульного своє посвідчення водія під час розгляду справи для перевірки.

Як вбачається із відеозапису з нагрудної камери інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Казимірського В.С. від 01.10.2020 водієві транспортного засобу «Citroen Jumpy», номерний знак НОМЕР_1 працівником поліції було повідомлено, підстави зупинки транспортного засобу, а саме, що ним порушено правила дорожнього руху України, щодо швидкісного режиму в населеному пункті, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 122 КУпАП та з метою розгляду справи про адміністративне правопорушення та встановлення особи працівник поліції пред`явив вимогу водієві, пред`явити посвідчення водія.

Однак на неодноразові вимоги пред`явити посвідчення водія, водій відмовився, при цьому лише один раз продемонстрував наявність певного посвідчення водія, тримаючи у своїх руках на відстані, не надавши змоги працівнику поліції ознайомитися з його змістом, реквізитами (зокрема, категорії) та встановити особу, якій це посвідчення належить.

Тобто, з наданого відповідачем відеозапису встановлено невиконання водієм вимоги поліцейського пред`явити посвідчення водія.

Демонстрація ж ОСОБА_1 на камеру свого мобільного телефона посвідчення водія не вважається виконанням водієм обов`язку пред`явити працівнику поліції таке посвідчення.

Водночас, обставина, що за кермом транспортного засобу «Citroen Jumpy», номерний знак НОМЕР_1 01.10.2020 на АД М21 246 км під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови був саме ОСОБА_1 визнається позивачем.

Твердження позивача, що вимоги Закону «Про Національну поліцію України» та Правил дорожнього руху вимагають лише продемонструвати наявність посвідчення водія, а не обов`язок надавати працівнику поліції можливість перевірити зміст посвідчення, ґрунтуються на довільному та помилковому тлумаченні норм законодавства.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП наділена наступними правами: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З наданого відеозапису з нагрудної камери інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Казимірського В.С. від 01.10.2020 видно, що ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.ст. 63 Конституції України, 268 КУпАП, при цьому на його вимогу продемонстровані були показники приладу TruCam, будь-яких інших клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Також наданим відеозаписом спростовуються доводи позивача, про те, що йому не була надана для ознайомлення постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки на останньому зафіксовано як інспектор поліції неодноразово надавав можливість позивачеві, який не покидав салон власного автомобіля та не опускав бокове скло, ознайомитися з постановою, такою мірою, яка дозволяє запобігти можливому знищенню чи псуванню постанови, втім не створюючи водієві перешкод для належного ознайомлення, а також зафіксовано як позивач безпосередньо знайомився зі змістом даної постанови та відмовився від її підпису.

Надані ОСОБА_1 до позовної заяви відеозаписи не спростовують встановлених судом обставин справи, є фрагментарними, непослідовними і не відтворюють усі обставини, які мали місце під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення 01.10.2020 відносно позивача.

Приписами пункту 9 частини першої статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» установлено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до частини першої статті 40 цього Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З огляду на викладені положення чинного законодавства суд вважає необґрунтованим посилання позивача на недопустимість відеозапису з нагрудної камери Інспектора ПП як доказу у цій справі.

Відповідно до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у праві № 524/9162/16-а.

Також не підтверджені доводи позивача про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, як такі що спростовуються змістом оскаржуваної постанови, а саме, стягнення накладено саме за ч.1 ст. 126 КУпАП, а також відеозаписом з нагрудної камери інспектора взводу №1 роти №1 БУПП у Вінницькій області ДПП Казимірського В.С. від 01.10.2020.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач порушив Правила дорожнього руху, а саме п. 2.1 «а» та 2.4 «а» та, як наслідок, правомірно притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425 грн, що передбачено санкцією вказаної статті.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що вимоги позивача є безпідставними та не обґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. 2, 3, 5-10, 12, 77, 246, 250, 257, 260, 286 КАС України, ст. 7, 9, ч. 1 ст.121, ч. 6 ст. 121, ст. 245, 246, 248, 249, 251, 254, 268, 280, 285, 287, 288, 293 КУпАП,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції НП України про визнання протиправною та скасування постанови серії ДП 18 №616737 від 01.10.2020 року відмовити, а постанову інспектора взводу №1 роти №1 БУПП в у Вінницькій області ДПП Казимірського В.С. від 01.10.2020 серії ДП 18 №616737 залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Ставнійчук