Справа № 640/29771/20
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

11 грудня 2020 року м. Київ № 640/29771/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
до треті особи проКабінету Міністрів України Комісія з регулювання азартних ігор та лотерей Голова Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей ОСОБА_2 Члени Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 визнання незаконними та скасування розпоряджень
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 з позовними вимогами до Кабінету Міністрів України про визнання незаконними та скасування розпоряджень Кабінету Міністрів України від 05.10.2020 №1208-р, від 05.10.2020 №1211-р, від 28.10.2020 №1337-р, від 21.10.2010 №1315-р, від 11.11.2020 №1401-р та від 18.11.2020 №1447-р.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.12.2020 відкрито провадження у справі №640/29771/20 за вказаним позовом, залучено третіх осіб та дану справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, з проведенням підготовчого засідання.

09.12.2020 від позивача через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом: заборони ОСОБА_2 здійснювати повноваження Голови Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей до постановлення рішення у цій справі.

В обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначив, що розпорядження Кабінету Міністрів України, яким було призначеного ОСОБА_2 на посаду Голови Комісії з регулювання азартних ігор та лотерей, та яке на разі оскаржується позивачем у суді, - на думку позивача, має ознаки протиправності. Дане розпорядження Уряду також порушує права та інтереси позивача, як особи, яка могла взяти участь у конкурсі на зайняття посади Голови Комісії, що в дійсності не проводився.

Крім того, в тексті заяви позивач зазначив, що наразі призначений на посаду Голови Комісії ОСОБА_2 приступив до виконання обов?язків за посадою. У контексті з цим, позивач припустив, що визнання судом в рамках цієї справи недійсними оскаржуваних розпоряджень Кабінету Міністрів України матиме наслідком недійсність (незаконність) будь-яких рішень, прийнятих Комісією з регулювання азартних ігор та лотерей у складі голови такої Комісії - ОСОБА_2 , її членів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

11.12.2020 від представника відповідача надійшли заперечення проти задоволення заяви про забезпечення позову. Зокрема, в тексті своїх заперечень відповідач посилався на те, що, заява позивача щодо забезпечення адміністративного позову є необґрунтованою. На думку відповідача забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії до набрання законної сили судовим рішенням у справі фактично буде ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Розглядаючи подану заяву суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У силу норм ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Виходячи зі системного тлумачення наведених вище положень процесуальних норм вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Дослідивши зміст заяви про забезпечення позову та додані до неї додатки, суд вказує, що позивачем не наведено та не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника (позивача), за захистом яких він звернувся до суду, шляхом подання позовної заяви.

Щодо наведених у заяві про забезпечення позову доводів позивача про очевидну протиправність та незаконність рішення про призначення Голови Комісії, суд дійшов висновку, що до розгляду даної справи по суті та з наведених наразі позивачем доводів неможливо зробити висновок про очевидну протиправність оскаржуваних рішень (розпоряджень) суб`єкта владних повноважень. В той же час, наявність очевидних ознак протиправності дій (рішень) відповідача може бути встановлена судом на підставі з`ясування фактичних обставин справи, оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за наслідком розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене та виходячи із змісту заяви про вжиття заходів забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150, 151 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 8 ст. 154 КАС України у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок