Справа № 500/2955/20
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №500/2955/20

07 грудня 2020 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мартиць О.І.

за участю:

секретаря судового засідання Семеха В.Т.

представника позивачів адвоката Білецького Н.Т.

представника відповідача Михальчук О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2020 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , обслуговуючого кооперативу "Добробуд Інвест В" до Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення №7/22/55 від 02 лютого 2018 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні її цільового призначення площею 0,1895 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 "

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що міська рада не має повноважень щодо обмеження будь-яких параметрів забудови, у тому числі поверховість багатоквартирних житлових будинків. Обмеження щодо забудови земельних ділянок визначаються містобудівними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, які видаються управлінням містобудування, архітектури та кадастру (як виконавчим органом міської ради) на підставі містобудівної документації з урахуванням вимог державних будівельних норм та інших актів законодавства.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 12.10.2020 позовну заяву ОСОБА_1 , обслуговуючого кооперативу "Добробуд Інвест В" до Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення №7/22/55 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.10.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У справі призначено судове засідання на 26.11.2020.

12.11.2020 від Тернопільської міської ради через відділ документального забезпечення Тернопільського окружного адміністративного суду поступив відзив на позовну заяву.

Заперечуючи щодо позовних вимог представник відповідача серед іншого зазначає, що рішення Тернопільської міської ради №7/22/55 від 02 лютого 2018 року прийнято в межах повноважень та у відповідності нормам чинного законодавства України.

В судовому засіданні 26.11.2020 оголошено перерву до 07.12.2020.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

Представник відповідача Тернопільської міської ради в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила з мотивів, наведених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення учасників справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

02 лютого 2018 року на двадцять першій сесії Тернопільської міської ради прийнято рішення "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні її цільового призначення площею 0,1895 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 " за №7/22/55.

Згідно вказаного рішення Тернопільська міська рада вирішила:

1. Затвердити гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні її цільового призначення площею 0,1895 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, стоянками для автомобілів та творчими майстернями за адресою АДРЕСА_1 .

2. Дозволити гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) змінити цільове призначення земельної ділянки (кад. номер :07:009:0125) площею 0,1895 га для будівництва багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення, стоянками для автомобілів та творчими майстернями за адресою АДРЕСА_1 .

3. Віднести земельну ділянку вказану в п.2, до земель житлової та громадської забудови.

4. Зобов`язати гр. ОСОБА_1 в двомісячний термін провести державну реєстрацію права на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства.

5. Обмежити поверховість багатоквартирного житлового будинку, зазначеного в п.1 до 5 (п`яти) поверхів.

6. Зобов`язати гр. ОСОБА_1 облаштувати місце для паркування транспортних засобів та майданчик для відпочинку мешканців прилеглих житлових будинків.

Не погоджуючись з пунктом 5 рішення Тернопільської міської ради №7/22/55 та вважаючи його протиправним, позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно частини четвертої статті 18 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" параметри використання території та будівель, запропонованих для розташування у межах декількох земельних ділянок або окремої земельної ділянки, зокрема функціональне призначення, граничні поверховість та площа забудови, можливе розміщення на ділянці, є обов`язковими для врахування під час зонування відповідної території.

Перелік зазначених параметрів визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Статтею 13 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що до уповноважених органів містобудування та архітектури належать:

центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері архітектури;

центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері архітектури;

орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури;

структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з питань архітектури;

виконавчі органи сільських, селищних, міських рад з питань архітектури.

Орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань архітектури, структурні підрозділи обласних, районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій підконтрольні і підзвітні відповідним органам виконавчої влади в межах, передбачених законом.

Органи місцевого самоврядування здійснюють свою діяльність у сфері містобудування та архітектури відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

З питань делегованих повноважень, передбачених підпунктом "б" частини першої статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчі органи сільських, селищних, міських рад підконтрольні відповідним органам виконавчої влади.

Статтею 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Суб`єкти містобудування зобов`язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.

Виконавчий орган сільської, селищної, міської ради вживає заходів щодо організації комплексної забудови територій відповідно до вимог цього Закону.

Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

4-1) проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування);

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

За нормами частини першої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно пункту 8 частини першої статті 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки - це документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією

Частиною другою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що фізична або юридична особа, яка подала виконавчому органові сільської, селищної, міської ради або у разі розміщення земельної ділянки за межами населених пунктів - районній державній адміністрації заяву про намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні такої особи, повинна одержати містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.

Відповідно до частини третьої - сьомої статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розгляд заяви і надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову у їх наданні здійснюються спеціально уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом семи робочих днів з дня реєстрації заяви. Рішення про відмову у наданні містобудівних умов та обмежень приймається у разі невідповідності намірів щодо забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. До містобудівних умов та обмежень можуть включатися вимоги щодо архітектурних та інженерних рішень. Склад, зміст, порядок надання містобудівних умов та обмежень визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, містобудування та архітектури.

Судом встановлено, що 23 липня 2018 року між ОСОБА_1 та обслуговуючим кооперативом "ДОБРОБУД ІНВЕСТ В" укладено договір про встановлення права користування земельними ділянками для забудови (суперфіцію), яким передано кооперативу для забудови належну ОСОБА_1 ділянку, обмеження поверховості щодо якої встановлено оскаржуваним пунктом рішення Тернопільської міської ради за №7/22/55. Інформацію про укладення вказаного договору внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

18 жовтня 2018 року обслуговуючим кооперативом "ДОБРОБУД ІНВЕСТ В" отримано містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражем за адресою АДРЕСА_1 " , затверджені наказом управління містобудування, архітектури та кадастру за №185 від 18.10.2018.

Згідно пункту 3 Загальних даних містобудівних умов та обмежень цільове та функціональне призначення земельної ділянки - згідно затвердженого плану зонування м. Тернополя (із внесеними змінами) - зона змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови (Ж-3) - (4-9 пов.).

Відповідно до пункту 1 містобудівних умов та обмежень висота будинку - до 36,0 м від планувальної відмітки землі до найвіддаленішого по вертикалі елементу будівлі.

Згідно пункту 2 Загальних даних містобудівних умов та обмежень максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки - 35% згідно ДБН Б.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій".

Пунктом 1.2. ДБН Б.2.2-12.-2018 "Планування і забудова територій", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 23.04.2018 за №100 (далі ДБН 6.2.2-12:2018) ці норми обов`язкові для органів державного управління, місцевого самоврядування, підприємств і установ незалежно від форм власності та відомчого підпорядкування, громадських об`єднань і громадян, які здійснюють проектування, будівництво і благоустрій на території міських і сільських населених пунктів та інших територіях.

У таблиці 6.2. (Показники граничних параметрів забудови земельної ділянки) ДБН Б.2.2-12:2018 вказано, що при максимально допустимому відсотку забудови земельної ділянки при розміщенні житлового будинку 35% поверховість житлових будинків становить 9-10 поверхів.

21 березня 2019 року обслуговуючим кооперативом "ДОБРОБУД ІНВЕСТ В" отримано експертний звіт щодо розгляду проектної документації за проектом "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано - прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражем за адресою вул. Заміська, 16 в м. Тернополі" №7-007-19-ЕП/ТО.

11 травня 2019 року обслуговуючим кооперативом "ДОБРОБУД ІНВЕСТ В" отримано дозвіл на будівельні роботи по об`єкту "Будівництво багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та гаражем за адресою вул. Заміська, 16 в м. Тернополі" за №ТП 15.

Згідно статті 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Таким чином, за наведених вище обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання протиправним та скасування пункту 5 рішення Тернопільської міської ради від 02 лютого 2018 року №7/22/55 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні її цільового призначення площею 0,1895 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 "

Суд також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини, сформованої, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява №63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На думку суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 КАС України, не виконано та не доведено правомірність та законність його рішення, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 5 рішення Тернопільської міської ради від 02 лютого 2018 року №7/22/55 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по зміні її цільового призначення площею 0,1895 га за адресою АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 "

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 14 грудня 2020 року.

Реквізити учасників справи:

позивачі:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

- Обслуговуючий кооператив "Добробуд Інвест В" (місце проживання: вул. Тролейбусна, 11Д, м. Тернопіль, 46027, );

відповідач:

- Тернопільська міська рада (місцезнаходження: вул. Листопадова, 5, м.Тернопіль, Тернопільська область, 46001, );

Головуючий суддя Мартиць О.І.