Справа № 287/1549/20
Суддя: Винар Л. В.
Дата ухвалення: 2020-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1549/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Винара Л.В.

з участю секретаря Кострицької Т.П.

позивача ОСОБА_1

відповідача Єрмійчука О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого сержанта поліції Єрмійчука Олександра Сергійовича, третя особа: Олевське відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БАА № 009820 від 07.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126, ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.5 ст. 121 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали вищезазначеного адміністративного позову, в якому позивач просить суд визнати дії поліцейського СРПП № 4 Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції Єрмійчука О.С. неправомірними та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 07.09.2020 року серії БАА № 009820 винесену поліцейським СРПП № 4 Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції Єрмійчуком О.С. та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутності події адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 21.10.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено судове засідання.

Позов обґрунтовано тим, що 07.09.2020 року близько 00 год. 30 хв. позивач в руках привів мотоцикл марки KINLON JL 150-70C, який належить йому на праві приватної власності до АЗС «UPG», яка розташована по вул. Київська, 7А, в м. Олевську, Житомирської області, оскільки закінчився бензин. Після заправки мотоциклу бензином, позивач відкотив його в сторону, купив собі каву та розмовляв зі знайомими. Близько 01 год. 00 хв. на АЗС заїхав патрульний автомобіль RENAULT, з якого вийшло двоє поліцейських, один з яких був поліцейський СРПП № 4 Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП в Житомирській області старший сержант поліції ОСОБА_2 . Оглянувши територію АЗС, старший сержант поліції ОСОБА_2 підійшов до позивача зі знайомими та запитав чи не вживають вони спиртних напоїв та чий мотоцикл. На що позивач відповів, що вони п`ють лише каву, а мотоцикл належить йому. На це старший сержант поліції ОСОБА_2 повідомив, що в такий пізній час позивач зі знайомими не мають права стояти та розмовляти, на що вони попросили показати нормативно-правовий акт, згідно якого заборонено в нічний час стояти розмовляти та пити каву. Після цього старший сержант поліції ОСОБА_2 пішов до свого службового автомобіля, але на ходу сказав, що на порушників будуть складені відповідні протоколи про адміністративне правопорушення, після чого сів в автомобіль та поїхав. 08.09.2020 року на адресу позивача надійшов рекомендований лист, в якому була постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 009820. З даною постановою позивач категорично не згоден, оскільки 07.09.2020 року о 01 годині 10 хвилин він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126, ч. 1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.5 ст. 121 КУпАП, оскільки він у вищезазначений час не керував ніяким мотоциклом та в цей час стояв на території АЗС «UPG» та пив каву. Зазначає, що йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст.ст. 59, 63 Конституції України. Крім того, старшим сержантом поліції Єрмійчуком О.С. в порушення вимог ст. 258 КУпАП постанова позивачу не була вручена та оголошена.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх. Повідомив, що в той день не керував транспортним засобом, а привів його до АЗС «UPG» в руках, після чого просто пив каву. Підтвердив, що дійсно у його мотоцикла немає державного номерного знаку, проте, вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення винесена безпідставно і з порушенням вимог чинного законодавства. Від виклику свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , прохання про виклик яких міститься у прохальній частині позовної заяви - відмовився.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечує, пояснив суду, що під час виконання службових обов`язків було виявлено транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 , який заїхав на АЗС «UPG». Працівники поліції заїхавши на територію АЗС, підійшли до ймовірного власника транспортного засобу, представилися та виявили, що транспортний засіб, що заїхав на АЗС належить ОСОБА_1 , який позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Олевського районного суду Житомирської області. Крім цього, від ОСОБА_1 було чути запах алкоголю. Також, ОСОБА_2 повідомив суду, що постанова про накладення адміністративного стягнення була надіслана позивачу засобами поштового зв`язку, оскільки ОСОБА_1 відмовився від підпису даної постанови та отримання копії такої постанови. Вважає, що діяв згідно чинного законодавства, оскільки позивач керував транспортним засобом мотоциклом марки KINLON JL 150-70C без мотошолому, без державного номерного знаку та без права керування транспортним засобом. Повідомив, що відео із зафіксованим правопорушенням не збереглося.

Представник третьої особи Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління національної поліції України в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується матеріалами справи.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положенням ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Із винесеної відповідачем постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 009820 від 07.09.2020 року вбачається, що 07.09.2020 року о 01 год. 10 хв. в м. Олевську, по вул. Київській, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом KINLONG-150, без державного номерного знаку, без мотошолому, з відсутнім номерним знаком на транспортному засобі, без права керування транспортним засобом, а саме: був позбавлений права керування Олевським районним судом Житомирської області від 29.04.2020 року, не пред`явив реєстраційні документи на транспортний засіб. Позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.5).

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено,що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності зі статтею 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ч.5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, санкція ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В силу положень ч.1 ст.71 КАС України позивач повинен довести ті обставини, на які він покликається як на підставу своїх вимог.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху відповідальність за які передбачена ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2, 4 ст. 283 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до постанови Олевського районного суду Житомирської області від 29.04.2020 року по справі № 287/644/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

А тому, в даному випадку дії інспектора відповідали вимогам чинного законодавства та він обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1, 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Що стосується накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.5, 6 ст. 121 КУпАП, то в даному випадку позивачем у судовому засіданні не заперечувався той факт, що у належного йому транспортного засобу відсутній номерний знак.

Таким чином, дане правопорушення було встановлено поліцейським СРПП № 4 Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції Єрмійчуком О.С. під час виконання своїх службових обов`язків, несення служби по нагляду за рухом транспортних засобів, про що відповідач розглянув дану справу та виніс відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 009820 від 07.09.2020 року, яка відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Адміністративне стягнення накладене на позивача в розмірі згідно санкцій даних статей КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення та всім обставинам справи, застосоване таке з метою виховання особи, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Стосовно тверджень позивача, що постанова про накладення адміністративного стягнення була надіслана йому поштою та не вручена на місці розгляду справи суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.1 ст.285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Згідно абз. 3, 4 п.5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

Аналіз вищезазначених норм дозволяє суду прийти до висновку, що оскільки позивач відмовився від отримання вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, то відповідачем правомірно було надіслано вищезазначену постанову засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 .

Інші твердження позивача викладені ним в адміністративному позові, суд розцінює як версію захисту з метою уникнення відповідальності, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Відповідно до п.1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а відповідно до п.1.9. - особи, які порушують їх, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії відповідача є правомірними, та свідчать про законність прийнятого ним рішення винесення постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. 5, 6 ст. 121, ч. 1, 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд також звертає увагу на те, п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст.ст.9, 72-77, 94, 139, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського СРПП № 4 Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області старшого сержанта поліції Єрмійчука Олександра Сергійовича, третя особа: Олевське відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови серії БАА № 009820 від 07.09.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126, ч.1 ст. 126, ч.6 ст. 121, ч.5 ст. 121 КУпАП відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п.4 ч.5 ст.246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський СРПП № 4 Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області старший сержант поліції Єрмійчук Олександр Сергійович, місцезнаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Свято-Воздвиженська, 2, Житомирської області.

Третя особа: Олевське відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, місце знаходження: 11001, м. Олевськ, вул. Свято-Воздвиженська, 2, Житомирської області.

Повний текст рішення складено і оголошено 15 грудня 2020 року.

Суддя: Л.В.Винар