Справа № 380/3949/20
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року справа №380/3949/20

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Грень Н.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Ходань Н.С.,

представника позивача Кельбас Р.А.,

представник відповідача Робейко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку загального позовного провадження справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю Олд Трейд про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Олд Трейд», в якій позивач просить суд:

- підтвердити обгрунтованість адміністративного арешту майна ТОВ «Олд Трейд» (), м. Львів, вул. Шевченка, 327.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у зв`язку з не допуском працівників податкового органу до перевірки товариства з обмеженою відповідальністю Олд Трейд, 17.01.2020 в.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області прийнято рішення № 1923/10/05.1-15 про застосування адміністративного арешту майна платника податків, за підтвердженням обґрунтованості якого позивач звернувся до суду.

Відповідач позов не визнав, 22.09.2020 подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 16.01.2020 року при виході перевіряючих на перевірку було вручено наказ на перевірку, проте перевіряючих до проведення позапланової перевірки не допустило з огляду на те, що податковим органом не дотримано вимоги щодо наявності законних підстав на проведення перевірки, виявлено недоліки складання наказу на проведення перевірки та не дотримано процедуру початку проведення перевірки, передбачену ст.81 Податкового кодексу України. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 380/531/20 від 15.04.2020залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2020 визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДПС у Львівській області №243 від 11.01.2020 року Таким чином, в контролюючого органу не було визначених законом підстав для проведення позапланової документальної виїзної перевірки платника податків, а отже - відсутні визначені статтею 94 ПК України підстави для застосування арешту майна ТОВ «Олд Трейд».

Ухвалою судді від 29.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 29.09.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

11.01.2020 в.о. начальника ГУ ДПС у Львівській області відповідно до пп.16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст.20, п.73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та на підставі доповідної записки Управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Львівській області від 09.01.2020 №7/05.9-14, видано наказ №243 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ ОЛД ТРЕЙД по взаємовідносинах із ТОВ Грифон плюс (ЄДРПОУ - 42991479), ТОВ Пілігрим сервіс (), ТОВ Тобакко трейдінг () за період червень 2019 року, та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації на прибуток.

На підставі вказаного наказу відповідно до пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп.20.1.2 п.20.1 ст.20, пп. 73.3 ст. 73, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України виписано направлення від 13.01.2020 №341 та від 13.01.2020 №342 щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Олд Трейд» з питань взаємовідносин із ТзОВ «Грифон Плюс» (), ТзОВ «Пілігрім Сервіс» (1), ТзОВ «Тобакко Трейдінг» () за період червень 2019 року, та правомірності їх відображення у податковій декларації з податку на додану вартість.

Ревізорами Головного управління ДПС у Львівській області складено акти «Про неможливість проведення перевірки» від 13.01.2020 №36/05.1/42380618, від 14.01.2020 №44/05.1/42380618, від 15.01.2020 №58/05.1/42380618, в яких зазначено про те, що посадові особи ТОВ «Олд Трейд» або його законні (уповноважені) представники відсутні за місцезнаходженням, а саме, за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 327.

16.01.2020 року при виході на адресу платника, копію наказу від 11.01.2020 №243 вручено керівнику ТОВ «Олд Трейд» Миндику Остапу Степановичу, однак допускати до проведення перевірки відмовився, про що складено відповідний акт від 16.01.2020 №64/05.1/42380618.

У зв`язку із недопуском працівників податкового органу до перевірки ТОВ «Олд Трейд», 17.01.2020 в.о. начальника Головного управління ДПС у Львівській області прийнято рішення № 1923/10/05.1-15 про застосування адміністративного арешту майна платника податків.

При вирішенні спору по суті, суд керувався наступним.

Пунктом 20.1.4 статті 20 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган має право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п.75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктами 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України передбачено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до абз. 5 п. 81.1 ст.81 ПК України відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

Згідно з п. п.16.1.9 п. 16.1 ст. 16 ПК України - платник податків зобов`язаний не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

Підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно з п. 94.4 ст. 94 ПК України, арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Пунктом 94.6 ст. 94 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу за наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна; іншим особам, у володінні, розпорядженні або користуванні яких перебуває майно такого платника податків, з вимогою тимчасово зупинити його відчуження.

За змістом п. 94.10 ст. 94 ПК України, арешт на майно може бути накладено рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, обґрунтованість якого протягом 96 годин має бути перевірена судом.

Зазначений строк не може бути продовжений в адміністративному порядку, у тому числі за рішенням інших державних органів, крім випадків, коли власника майна, на яке накладено арешт, не встановлено (не виявлено). У цих випадках таке майно перебуває під режимом адміністративного арешту протягом строку, визначеного законом для визнання його безхазяйним, або у разі якщо майно є таким, що швидко псується, - протягом граничного строку, визначеного законодавством. Порядок операцій з майном, власника якого не встановлено, визначається законодавством з питань поводження з безхазяйним майном.

Строк, визначений цим пунктом, не включає добові години, що припадають на вихідні та святкові дні.

Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті94.1статті94 Податкового кодексу України, за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.

Згідно з пунктом 94.4 статті94 Податкового кодексу України арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків.

Арешт коштів на рахунку платника податків відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2статті94 Податкового кодексу України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Положення статті 94 Податкового кодексу України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість, приписи статті 94 Податкового кодексу України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Отже, застосування адміністративного арешту з наведеної підстави можливе у разі, по-перше, відмови платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до проведення документальної перевірки, по-друге, наявності законних підстав для її проведення перевірки.

Судом встановлено, що документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Олд Трейд" до якої не допущено працівників податкового органу, призначена наказом Головного управління ДПС у Львівській області № 243 від 11.01.2020.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду 15.04.2020 у справі № 380/531/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.08.2020, визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДПС у Львівській області №243 від 11.01.2020 Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ ОЛД ТРЕЙД

Частиною 4 ст.78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи те, що в податкового органу були відсутні законні підстави для проведення документальної позапланової перевірки ТОВ "Олд Трейд", призначеної згідно з наказом № 243 від 11.01.2020, що підтверджено судовим рішенням у справі № 380/531/20, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Грень Н.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.12.2020.