Справа № 420/11189/20
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправною відмову командира військової частини НОМЕР_1 у видачі ОСОБА_1 , довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України Від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 за фактом отримання ОСОБА_1 травми в зоні проведення операції об`єднаних сил;

визнати незаконним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 за № 200 від 20 квітня 2019 року в частині накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення Догани;

зобов`язати відповідача військову частину НОМЕР_1 видати встановленим порядком довідку про обставини травми (поранення,, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою; визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах .України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначає, що в період з 15 листопада 2018 року позивач проходить військову службу на посадах офіцерського складу у військовій частини НОМЕР_1 . З 07 вересня по 23 вересня 2020 року проходив військо-лікарську комісію у Військово-медичному клінічного центру Південного регіону України на предмет непридатності до служби в морській піхоті Військово-морських Сил Збройних Сил України. В ході проходження комісії у позивача виникла необхідність підтвердження обставин травми, отриманої 10 березня 2019р. в м. Волновасі Донецької області в зоні проведення операції об`єднаних сил. З цього приводу на усне звернення позивача до начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 з проханням видати довідку про обставини травми/поранення; контузії, каліцтва позивач отримав відмову. 01 жовтня 2020 року позивач командиру військової частини НОМЕР_1 був надісланий в порядку статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію, в якому позивач просив видати встановленим порядком довідку про обставини травми (поранення, контузії каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800. Відповіді на надісланий командиру військової частини НОМЕР_1 запит на інформацію стосовно видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач не отримав в встановлений Законом строк п`ять робочих днів, як і передбачено статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної Інформації». 17 жовтня 2020 року позивачем повторно надіслано командиру військової частини НОМЕР_1 запит на інформацію порядку статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації». Відповіді на повторно надісланий запит на інформацію позивач не отримав. Перебуваючи у військовій частини після проходження військо-лікарсько/комісії позивачем з`ясовано, що за фактом отримання ним травми було проведено службове розслідування, за результатами якого був виданий наказ по військовій частини НОМЕР_1 за № 200 від 20 квітня 2019 року «Про підсумки службового розслідування зо фактом отримання травми майором ОСОБА_2 ». Позивач, вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною, а наказ прийнятий з порушенням норм чинного законодавства необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 27.10.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

До суду 30.13.2020 року (вхід. №50860/20) від відповідача надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що розглянувши звернення позивача від 30.10.2020 за вхідним № 3194/14 командуванням військової частини НОМЕР_1 направлено відповідь Позивачеві щодо повторного розгляду питання з надання вищезазначеної довідки про обставини травми (поранення, контузії та каліцтва) та разом з відповіддю надіслано на адресу, зазначену Позивачем у зверненні, повторно один екземпляр довідки від 09.10.2020 за № 145/2089. Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996 та пункту 5 Розділу III Інструкцією про організацію розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та збройних Силах України затвердженої наказом Міністерств: оборони України від 28.12.2016№ 735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 94/29962, звернення громадян розглядаються вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження (ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні), а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня її отримання. Таким чином, під час розгляду звернень громадян командування військової частини керується положеннями Закону України "Про звернення громадян" та наказу Міністерства оборони України від 28.12.2бі6№ 735 та відповідь за результатом розгляду звернень позивача від 06.10.2020 за вхідним № 2795/144 та; від 30.10.2020 за вхідним № 3194/144 надані позивачеві без порушень встановленого порядку надання відповідей. Крім того відповідач зазначає, що службове розслідування проведено відповідно до норм чинного законодавства та прийнято відповідний наказ.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 період з 15 листопада 2018 року позивач проходить військову службу на посадах офіцерського складу у військовій частини НОМЕР_1 .

Як встановлено судом, 10.03.2019 року позивачем під час проходження служби отримано травму.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2019р. № 162 призначено службове розслідування стосовно факту отримання травми голови майором ОСОБА_2 .

За результатом службового розслідування 20.04.2019р. командиром військової частини НОМЕР_1 затверджено акт службового розслідування за фактом нещасного випадку (травмування). Відповідно до якого встановлено, що майор ОСОБА_2 , близько12.00 10.03.2019 при проходженні з місця розташування до свого підрозділу вдарився головою у стіну та пошкодив ліву брову. Командир взводу снайперів, лейтенант ОСОБА_3 був свідком цієї події та надав первинну медичну допомогу. Після надання допомоги майор ОСОБА_2 звернувся до Волноваської ЦРЛ та був направлений до ЛСБП 61 ВМІ м. Волноваха. Там був встановлений попередній діагноз: ЗЧМГ, струс головного мозку. Причиною нещасного випадку визначено особисту безвідповідальність, недодержання вимог безпеки, піклування про збереження свого здоров`я, невжиття заходів до запобігання травматизму, що є порушенням статей 11, 13, 241 Статуту внутрішньої служби ЗС України.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.04.2019р. №200 оголошено майору ОСОБА_2 «Догану» за недотримання заходів безпеки.

З 07 вересня по 23 вересня 2020 року проходив військо-лікарську комісію у Військово-медичному клінічного центру Південного регіону України на предмет непридатності до служби в морській піхоті Військово-морських Сил Збройних Сил України.

В ході проходження комісії у позивача виникла необхідність підтвердження обставин травми, отриманої 10 березня 2019р. в м. Волновасі Донецької області в зоні проведення операції об`єднаних сил.

01 жовтня 2020 року позивач командиру військової частини НОМЕР_1 був надісланий в порядку статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію, в якому позивач просив видати встановленим порядком довідку про обставини травми (поранення, контузії каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

Позивач зазначає, що на надісланий командиру військової частини НОМЕР_1 запит на інформацію стосовно видачі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивач не отримав в встановлений Законом строк п`ять робочих днів, як і передбачено статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної Інформації».

17 жовтня 2020 року позивачем повторно надіслано командиру військової частини НОМЕР_1 запит на інформацію порядку статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Позивач вказує, що відповіді на повторно надісланий запит на інформацію позивач не отримав. Перебуваючи у військовій частини після проходження військо-лікарсько/комісії позивачем з`ясовано, що за фактом отримання ним травми було проведено службове розслідування, за результатами якого був виданий наказ по військовій частини НОМЕР_1 за № 200 від 20 квітня 2019 року «Про підсумки службового розслідування зо фактом отримання травми майором ОСОБА_2 ».

Надаючи правову оцінку обґрунтованості аргументам, наведеними учасниками справи, суд дійшов наступних висновків.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначені Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Цим Статутом керуються усі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини).

Відповідно до статті 5,6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Згідно з п.п.1 ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок.

Згідно з статтею 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження.

Відповідно до cт.14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх виріши ти - до наступного прямого начальника.

Згідно з ст.28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України . єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази.

Згідно з абзацом шостим статті 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир зобов`язаний встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України.

Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 "Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України" затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Дисциплінарний статут Збройних Сил України), що визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Згідно з преамбулою Дисциплінарного статуту усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Відповідно до 1,2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ч.3 ст.5 Дисциплінарного статуту стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Відповідно до положень cт.45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до cт.83 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення.

Згідно з cт.68 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на молодших та старших офіцерів можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана, г) попередження про неповну службову відповідність; д) пониження в посаді; е) пониження військового звання на один ступінь: є) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю; ж) позбавлення військового звання.

Згідно вимог статуту командир полку щодо підлеглих офіцерів має право: а) робити зауваження. оголошувати догану, сувору догану; б) попереджувати про неповну службову відповідність.

Відповідно до статті 83, абзацу 1 статті 84, абзацу 1 та 3 статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення.

Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

Відповідно до ст.86 Дисциплінарного Статуту якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно з ст.87 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Відповідно до ст.98 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку. Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення

Аналіз вимог Дисциплінарного статуту дає підстави для висновку, що підставою для застосування до військовослужбовця дисциплінарного стягнення є невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

Суд зазначає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Водночас реалізація таких повноважень здійснюється суб`єктом накладення дисциплінарного стягнення з певними обмеженнями.

Так, положеннями статті 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що вид дисциплінарного стягнення суб`єктом його накладення обирається з обов`язковим урахуванням характеру та обставин учинення правопорушення, його наслідків, попередньої поведінки військовослужбовця.

Суд зазначає, що положення наведеного законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, не містить жодних застережень щодо необхідності дотримання послідовності при застосуванні до осіб дисциплінарних стягнень, а передбачають необхідність застосування до особи, якою вчинено дисциплінарний проступок, дисциплінарного стягнення, співрозмірного з вчиненим нею проступком та з урахуванням обставин його скоєння.

Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 816/70/16.

Суд вказує, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту Збройних Сил України під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку. Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності повинен містити обставини вчинення допущеного військовослужбовцем проступку, підстави прийняття рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності із обґрунтуванням обрання певного виду стягнення, який застосовується до порушника, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі № 813/1953/17.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.04.2019р. №200 оголошено майору ОСОБА_2 «Догану» за недотримання заходів безпеки.

Проте, відповідно до оскаржуваного наказу у ньому не вказано обґрунтуванням обрання виду стягнення догана, з урахуванням передбачених у Дисциплінарному статуті Збройних Сил України обставин та на вказано обставин за яких не можливо застосувати менший вид дисциплінарної відповідальності.

На підставі наведеного, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 24.04.2019р. №200 в частині накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення догани не містить достатнього обґрунтування вчинення позивачем правопорушення та обрання саме такого виду стягнення а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною відмову командира військової частини НОМЕР_1 у видачі ОСОБА_1 , довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України Від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 за фактом отримання ОСОБА_1 травми в зоні проведення операції об`єднаних сил та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 видати встановленим порядком довідку про обставини травми (поранення,, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою; визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах .України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.

Як вказує позивач, він усно звертався до командування військової частини НОМЕР_1 з приводу предмету спору, однак, даний факт не підтверджується, як того вимагає порядок, визначений положеннями абзацу 5 частини 5 Закону України "Про звернення громадян" зазначеному вище.

Позивач звернувся із запитом до командування військової частини НОМЕР_1 , який надійшов до нетаємного діловодства частини 06.10.2020 за вхідним № 2795/144, стосовно надання встановленим порядком довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402.

Відповідь командування військової частини НОМЕР_1 на звернення позивача від 06.10.2020 за вхідним № 2795/144, з доданими до неї довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.10.2020 за № 145/2089 у двох примірниках, надіслано на визначену у зверненні позивача адресу 09.10.2020 за вихідним № 145/2083.

Однак, позивач звернувся із повторним зверненням до командування військової частини НОМЕР_1 , яке надійшло до нетаємного діловодства частини 30.10.2020 за вхідним № 3194/144, стосовно невидачі встановленим порядком довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 за попереднім зверненням від 06.10.2020 за вхідним № 2795/144.

Розглянувши звернення Позивача від 30.10.2020 за вхідним № 3194/144, командуванням військової частини НОМЕР_1 направлено відповідь Позивачеві щодо повторного розгляду питання з надання вищезазначеної довідки про обставини травми (поранення, контузії та каліцтва) та разом з відповіддю надіслано на адресу, зазначену Позивачем у зверненні, повторно один екземпляр довідки від 09.10.2020 за № 145/2089.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02.10.1996 та пункту 5 Розділу III Інструкцією про організацію розгляду звернень та особистого прийому громадян у Міністерстві оборони України та збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 28.12.2016№ 735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.01.2017 за № 94/29962, звернення громадян розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження (ураховуючи вихідні, святкові та неробочі дні), а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Таким чином, під час розгляду звернень громадян командування військової частини керується положеннями Закону України "Про звернення громадян" та наказу Міністерства оборони України від 28.12.2016№ 735 та відповідь за результатом розгляду звернень Позивача від 06.10.2020 за вхідним № 2795/144 та від 30.10.2020 за вхідним № 3194/144 надані позивачеві без порушень встановленого порядку надання відповідей.

Так судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем на поштову адресу позивача: с.Дачне, Біляївський район, Одеська область, 67625, направлявся лист від 09.10.2020р. №145/2083 до якого будо додано довідками про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09.10.2020 за №145/2089 у двох примірниках, за наведених обставин зазначені вище позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене у сукупності, позовна заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 12, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) про визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 за №200 від 20 квітня 2019 року в частині накладення на ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293,295 та п.15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.С. Єфіменко

.