Справа № 360/2894/20
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року справа №360/2894/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року (повне судове рішення складено 08 вересня 2020 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/2894/20 (суддя в І інстанції Ірметова О.В.) за позовом Головного управління ДПС у Луганській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтереко капітал» про стягнення коштів за податковим боргом,

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Луганській області (далі ГУ ДПС у Луганській області, податковий орган) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтереко капітал» (далі ТОВ «Інтереко капітал», платник податків) про стягнення коштів за податковим боргом, в якому просило стягнути з ТОВ «Інтереко капітал» кошти за податковим боргом у загальній сумі 142 377,78 грн., а саме: з податку на додану вартість в сумі 139 437,78 грн., з яких 100 266,07 грн. основного платежу, 34 380,17 грн. штрафних санкцій та 4791,54 грн. пені з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника та рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ на користь Державного бюджету України; з податку на прибуток підприємств в сумі 2940,00 грн., з яких 900,00 грн. основного платежу та 2040,00 грн. штрафних санкцій з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Інтереко капітал» не сплачувало до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань, що призвело до виникнення у підприємства податкового боргу на загальну суму 142 377,78 грн., а саме: з податку на додану вартість у загальній сумі 139 437,78 грн., який складається з основного платежу у сумі 100 266,07 грн., штрафних санкцій у сумі 34 380,17 грн., та нарахованої відповідно до ст.129 Податкового кодексу України (далі ПК України) пені у сумі 4791,54 грн. Податковий борг з податку на додану вартість з основного платежу у сумі 100 266,07 грн. нарахований за податковою декларацією від 30.12.2017 № за листопад 2017 року у сумі 1724,07 грн., за податковою декларацією від 22.01.2018 № за грудень 2017 року у сумі 990,00 грн. та за прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 06.12.2018 № у сумі 97552,00 грн; зі штрафних санкцій у сумі 34 380,17 грн. нарахований на підставі податкових повідомлень-рішень від 19.12.2017 № за вересень 2017 року у сумі 1020,00 грн., від 26.03.2018 № за січень 2018 року у сумі 1020,00 грн., від 23.10.2018 № за травень-липень 2018 року у сумі 3060,00 грн., від 06.12.2018 № за серпень 2018 у сумі 1020,00 грн., від 06.12.2018 № за вересень 2018 року у сумі 24 388,00 грн., від 16.03.2020 № 008555204 за липень, грудень 2017 року у сумі 3872,17 грн. Податковий борг з податку на прибуток приватних підприємств у загальній сумі 2940,00 грн., складається з основного боргу у сумі 900,00 грн., який нарахований за податковою декларацією від 20.04.2018 № за 2017 року та з штрафних санкцій нарахованих на підставі податкових повідомлень-рішень від 20.06.2018 № у сумі 1020,00 грн. від 28.05.2019 № у сумі 1020,00 грн.

На виконання заходів стягнення податкового боргу позивачем сформовано та надіслано ТОВ «Інтереко капітал» податкову вимогу від 15.02.2019 № Ю-16668-52, яка згідно поштового повідомлення, вважається врученою 12.04.2019. Незважаючи на вжиті заходи, податковий борг відповідача залишається несплаченим.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з відповідача кошти за податковим боргом у загальній сумі 137 586,24 грн., а саме:

- з податку на додану вартість в сумі 134 646,24 грн., з яких 100 266,07 грн. основного платежу та 34 380,17 грн. штрафних санкцій з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника та рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ;

- з податку на прибуток підприємств в сумі 2940,00 грн., з яких 900,00 грн. основного платежу та 2040,00 грн. штрафних санкцій з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника.

У решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 4791,54 грн. та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в цій частині, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що місцевий суд не встановив фактичні обставини справи в частині правомірності нарахування пені, не дослідив належні докази, які мають значення для правильного вирішення справи в цій частині та були надані позивачем до матеріалів справи.

Апеляційний розгляд здійснено в письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, задовольнити, з таких підстав.

Спершу, слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржене лише позивачем, отже спірним під час апеляційного перегляду є правильність застосування норм матеріального і процесуального права в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення нарахованої пені в сумі 4791,54 грн.

Відповідно до розрахунку пені, обчисленої на виявлені органом ДПС суми занижень податкових зобов`язань, підставою для нарахування пені зазначено податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 № , яке вручено платнику 11.01.2019, граничний строк сплати 21.01.2019. З розрахунку вбачається, що граничний день сплати за звітний період 30.10.2018, дата початку нарахування пені 30.10.2018, дата закінчення нарахування пені 20.01.2019, кількість календарних днів 83 дня, сума нарахованої пені 4791,54 грн. (а.с. 11).

Відповідно до підпункту 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 129.1 статті 129 ПК України пеня нараховується:

129.1.1. після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом;

б) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні - рішенні згідно із цим Кодексом;

129.1.2. у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За приписами пункту 129.3 статті 129 ПК України нарахування пені закінчується:

129.3.1. у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань;

129.3.2. у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків;

129.3.3. у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України);

129.3.4. при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини).

У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

Як вбачається зі змісту пункту 129.4 статті 129 ПК України, пеня, визначена підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

Пеня, визначена підпунктом 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день заниження.

Пеня нараховується у порядку, визначеному ПК України.

Пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Так, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення пені, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що пеня розрахована без урахування дати погашення грошового зобов`язання, оскільки сума податкового боргу сплачена не була, що не відповідає вимогам пп.129.1.1, пп.129.3.1 п.129.3 ст.129 ПК України. Тобто, на думку місцевого суду, податковий орган повинен нараховувати відповідачу пеню після погашення податкового боргу за весь період прострочення сплати такого боргу у відповідності до ст.129 ПК України.

Місцевий суд також зазначив, що позивач при зверненні до суду не надав докази щодо наявності підстав для закінчення нарахування пені, які визначені п.129.3 ст.129 ПК України, підстави для нарахування пені у сумі 4791,54 грн. податковим органом не обґрунтовані, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 4791,54 грн. задоволенню не підлягають.

Проте, за наведенегого вище правового регулювання, колегія суддів вважає вказаний висновок суду помилковим та таким, що не відповідає нормам ПК України, які регулюють спірні правовідносини.

Так, положеннями підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України встановлено, що пеня нараховується у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Підпункт 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 ПК України визначає граничний (останній) день за який контролюючий орган зобов`язаний нарахувати пеню, а саме день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань. Проте вказана норма не визначає, що пеня має розраховуватись виключно після погашення податкового боргу. Не містять таких положень й інші норми Кодексу.

Вказане спростовує висновок суду про нарахування пені після погашення (сплати) податкового боргу та за весь період прострочення сплати.

Навпаки, положення підпункту 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 ПК України чітко визначають, що нарахування пені починається у день настання строку погашення податкового зобов`язання, а не фактичного погашення (сплати).

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 804/2924/17, як відповідно до ч.5 статті 242 КАС України враховується судом при віирішенні спірних правовідносин.

Колегія суддів зауважує, що суд першої інстанцій помилково до спірних правовідносин застосував положення підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, оскільки вказана норма регулює нарахування пені при самостійному нарахуванні платником податків суми грошового зобов`язаннях, або при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні, проте такі нарахування не повинні бути пов`язані з заниженням платником податків податкових зобов`язань.

Посилання суду, як на підставу відмови в задоволенні вимоги щодо стягнення пені на те, що позивачем не надано розрахунку пені та не зазначено період її нарахування, колегія суддів також вважає передчасними, з огляду на наступне.

Так, з огляду на порядок нарахування пені, а також враховуючи, що нарахування пені не оформлюється окремим рішенням, судом в межах позову про стягнення боргу має бути перевірена правильність нарахування пені контролюючим органом.

Аналіз положень Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року № 422, свідчить про те, що суми нарахованої пені обліковуються в інтегрованій картці платника (ІКП).

Як встановлено судом, позивачем долучено до матеріалів справи інтегровану картку платника податків відповідача, з якої вбачаються вихідні дані, які необхідні для обрахування пені (а.с.53).

Також з матеріалів справи вбачається, що наслідком нарахування пені за певний період часу було податкове повідомлення-рішення від 06.12.2018 № (а.с.41), за яким сума заниженя податкового зобов`язання складає 97 552 грн., граничний день сплати за звітний період, за який виявлено таке заниження 30.10.2018, дата початку нарахування пені 30.10.2018, кількість календарних днів заниження податкового зобов`язання 83.

Отже, податковим органом надано докази підстав нарахування пені та розрахунок її розміру за відповідний період, які мають значення для правильного вирішення справи в цій частині.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати за подання цього позову покладаються на позивача, який є суб`єктом владних повноважень, відповідно до статті 139 КАС України, тому апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Луганській області задовольнити.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі № 360/2894/20 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника, та рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ, пені в сумі 4791,54 грн.

Прийняти нову постанову в цій частині.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтереко капітал» (ідентифікаційний код: 41273550, місцезнаходження: 93404, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, вул. Єгорова, буд. 22/107) пеню у сумі 4791,54 грн. з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих боржника, та рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ.

У решті рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08 вересня 2020 року у справі № 360/2894/20 залишити без змін.

Повне судове рішення 16 грудня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук