Справа № 9901/488/19
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

09 грудня 2020 року

Київ

справа №9901/488/19

адміністративне провадження №П/9901/488/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Дашутіна І.В., Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М., Шишова О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Грінкевич А.І.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Рудак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправними та скасування дій і рішень,

ВСТАНОВИВ:

І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

1. У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, в якому просив:

- визнати дисциплінарну скаргу керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України Уварова В.Г. від 07.03.2019 такою, що не підлягає задоволенню;

- визнати рішення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Костенка С.К. №384дс-19 від 18.03.2019 «Про відкриття дисциплінарного провадження №11/2/4-384дс-57дп-19 стосовно старшого слідчого в особливо важливих справах Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 » протиправним (недійсним) з моменту ухвалення, внаслідок невідповідності вимогам ст.ст. 45,46 Закону України «Про прокуратуру», та скасувати його;

- визнати висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Костенка С.К. №11/2/4-384дс- 57дп-19 від 29.05.2019 «Про наявність дисциплінарного проступку прокурора» протиправним (недійсним) з моменту ухвалення, внаслідок невідповідності вимогам ст.ст. 43, 45, 46 Закону України «Про прокуратуру», та скасувати його;

- визнати рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №223дп-19 від 05.08.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого в особливо важливих справах Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 » протиправним (недійсним) з моменту ухвалення, внаслідок невідповідності вимогам ст.ст. 43- 50 Закону України «Про прокуратуру», та скасувати його;

- визнати накладення на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №223дп-19 від 05.08.2019 дисциплінарного стягнення на старшого слідчого в особливо важливих справах Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 у виді звільнення з посади в органах прокуратури протиправним (недійсним) з моменту ухвалення, внаслідок невідповідності вимогам ст.ст. 43-50 Закону України «Про прокуратуру»;

- стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ДОВОДІВ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

2. В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказує на відсутність нормативних підстав на даний час поширювати компетенцію відповідача на слідчі органи прокуратури. Так, позивач вважає та звертав увагу членів КДКП на той факт, що згідно із Законом України «Про прокуратуру» з 27.11.2018, тобто з дати офіційного початку роботи Державного бюро розслідувань, на слідчих органів прокуратури не поширюються положення п. 5 Розділу XIII Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014.

3. Крім того, у висновку КДКП №11/2/4-384дс-57дп-19 від 29.05.2019 щодо позивача наявне посилання на рішення КДКП №3зп-19 від 13.02.2019, яким Комісія за відсутності нормативного регулювання безпідставно поширила свою компетенцію на слідчі органи прокуратури на період після 27.11.2018. При цьому, компетенція Комісії визначена виключно Законом України «Про прокуратуру» та самовільне розширення меж компетенції є протиправним, а рішення відповідача не можуть суперечити Закону України «Про прокуратуру» та доповнювати або змінювати його норми.

4. Також зазначає, що факт вчинення ним дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості і незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, а також одноразове грубе порушення правил прокурорської етики не знайшли до цього часу свого підтвердження у рішеннях органу досудового розслідування та суду (направлення обвинувального акту до суду, вирок суду тощо), а тому у КДКП не було підстав посилатись на будь-які матеріали досудового розслідування без самостійного проведення комплексу перевірочних дій для встановлення всіх обставин події, що розглядалась. КДКП же така перевірка взагалі не проводилась.

5. Позивач наголошує, що КДКП здійснено розгляд дисциплінарної скарги щодо нього за його відсутності та відсутності його адвоката, а тому йому не було надано можливості особистого надання пояснень щодо всіх обставин події та відповіді на питання членів КДКП, а також було унеможливлено всебічний, об`єктивний та повний розгляд скарги що є порушенням вимог ч. 3 ст. 47 Закону України «Про прокуратуру».

6. Також позивач зазначає, що для розгляду відповідачу фактично надані лише 3 докази вчинення дисциплінарного проступку - звукозаписи розмов з ОСОБА_3 (диктофон та НСРД), показання ОСОБА_3 та факт вилучення в його кабінеті підкинутих ОСОБА_3 грошей. Всі інші додані до дисциплінарної скарги матеріали носять факультативний характер (процесуальні документи щодо оформлення процесу отримання заяв, підтвердження зустрічей, вручення ОСОБА_3 грошей і т.п.), а посилання у висновку на те, що Комісією не розглядається кримінальний аспект вчинених позивачем дій і не надається оцінка отриманим іншими органами доказам, є безпідставним, оскільки відповідачу для розгляду надані саме матеріали кримінального провадження, що стосуються конкретних доказів у ньому. Без перевірки їх достовірності, правомочності отримання та співставлення з іншими отриманими доказами неможливо прийняти обґрунтоване рішення. Вказує, що скаргу складено виключно на твердженнях ОСОБА_3 , тобто особи, зацікавленої у відстороненні позивача від розслідування кримінального провадження №0001885 і ці твердження не базуються на доказах.

7. Відповідач в наданих до суду запереченнях (відзиві) проти позовної заяви зазначає про безпідставність позовних вимог й просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, посилаючись на те, що в ході дисциплінарного провадження здобуто неспростовні докази вчинення дисциплінарного проступку слідчим в особливо важливих справах управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 .

8. При цьому, доводи позову про те, що КДКП не розглянула звернення ОСОБА_1 та не надала можливості скористатися послугами «захисника» не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки за зверненням ОСОБА_1 розгляд скарги перенесено з 01.07.2019 на 05.08.2019, а в подальшому ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про проведення засідання КДКП 05.08.2019, на засідання комісії не прибув повторно, у зв`язку з чим комісією на підставі ч. З ст. 47 Закону України «Про прокуратуру» вирішено розглядати висновок про наявність дисциплінарного проступку без його участі.

9. Відповідачем зазначено, що згідно зі статтею 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. Оскільки норми Конституції України є нормами прямої дії, збереження законодавцем в організації органів прокуратури посад слідчих органів прокуратури після початку діяльності Державного бюро розслідувань має своїм наслідком поширення дії Закону України «Про прокуратуру», який прийнятий на виконання вищевказаної конституційної норми, стосовно слідчих органів прокуратури на весь час, на який законодавцем визначена тривалість їх повноважень із здійснення досудового розслідування відповідних кримінальних проваджень. При цьому, така позиція міститься в рішенні КДКП від 13.02.2019 №Ззп-19 «Щодо окремих питань компетенції Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів», яке у встановленому законом порядку не оскаржувалося та не скасовано.

Відповідач вважає, що із урахуванням визначених норм законодавства щодо збереження повноважень слідчих органів прокуратури з розслідування кримінальних проваджень фактично залишається незмінним і їх правовий статус, а тому КДКП була повноважна на розгляд скарги стосовно позивача.

10. Відповідачем наголошено на тому, що в оскаржуваному рішенні КДКП лише зазначила, що ОСОБА_1 має статус підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому встановлені у ході дисциплінарного провадження КДКП факти та обставини, пов`язані з поведінкою прокурора під час подій, що стали предметом досудового розслідування, мають значення тільки для прийняття рішень КДКП в межах її компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення. КДКП не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення (підозри) ОСОБА_1 в межах кримінального провадження, а лише перевірила відповідність поведінки позивача вимогам Закону України «Про прокуратуру» та Кодексу професійної етики, внаслідок чого обґрунтовано дійшла висновку, що відсутність обвинувального вироку щодо позивача не перешкоджає ухваленню рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Крім того, аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.03.2020 (справа № 9901/741/18).

11. Також, відповідно до ч. 6 ст. 46 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції, що діяла на час проведення перевірки дисциплінарної скарги) член КДКП мав право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, у тому числі інформацією отриманою у результаті негласних слідчих (розшукових) дій. Така правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 9901/728/18.

Рух справи в Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду.

12. Ухвалою Верховного Суду від 16.10.2019 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення.

13. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівником секретаріату Касаційного адміністративного суду від 21.04.2020 №631/0/78-20 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення від 09.04.2020 № 923/15-20 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку».

14. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2020 для розгляду справи №9901/488/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., судді: Дашутін І.В., Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко Ж.М., Шишов О.О.

15. Ухвалою Верховного Суду від 17.06.2020 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів про визнання протиправним та скасування рішення. Розгляд адміністративної справи розпочато спочатку за правилами спрощеного позовного провадження.

ІІІ. КЛОПОТАННЯ СТОРІН ТА ІНШІ ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

16. Відповідачем заявлено клопотання щодо заміни відповідача у справі з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів, яке було задоволено Верховним Судом ухвалою від 23.09.2020, постановленою в судовому засіданні без виходу до нарадчої кімнати.

17. В судовому засіданні Судом, крім іншого, досліджено матеріали дисциплінарного провадження 11/2/4-384дс-57дп-19 стосовно ОСОБА_1

IV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

18. ОСОБА_1 в органах прокуратури працює з 1996 року.

19. З 07.12.2017 позивача призначено на посаду старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України.

20. ОСОБА_1 15.12.2012 прийняв Присягу працівника прокуратури. Ознайомлений 21.12.2012 з положеннями Кодексу професійної етики та поведінки працівників прокуратури і надав письмове зобов`язання їх додержуватись при виконанні своїх службових обов`язків та поза службою.

21. До Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів (далі - Комісія) 11.03.2019 надійшла дисциплінарна скарга керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України Уварова В.Г. про вчинення дисциплінарного проступку старшим слідчим в особливо важливих справах першого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 .

22. Підставами для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності в дисциплінарній скарзі зазначено: вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики (пункти 5, 6 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру»).

23. Автоматизованою системою розподілу дисциплінарних скарг для вирішення питання про відкриття дисциплінарного провадження дисциплінарну скаргу розподілено за членом Комісії Костенком С.К. (протокол розподілу між членами Комісії від 11.03.2019). Рішенням члена Комісії Костенка С.К. від 18.03.2019 відкрито дисциплінарне провадження 11/2/4-384дс-57дп-19 стосовно ОСОБА_1 .

24. В ході розгляду скарги членом КДКП отримані копії матеріалів кримінального провадження № 0001818, зокрема витягу з ЄРДР; заяви ОСОБА_3 від 31.07.2018 про вимагання у нього 50 000 доларів США ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; протоколів допитів свідка ОСОБА_3 від 02.08.2018, 08.08.2018, 10.08.2018, згідно з якими ОСОБА_3 підтвердив зустрічі з ОСОБА_1 поза межами службового кабінету, надання ОСОБА_1 телефону сторонньої особи ОСОБА_5 , зустріч з ОСОБА_5 , обговорення з ним суми неправомірної вигоди, а також обговорення безпосередньо з ОСОБА_1 в завуальованій формі деталей передачі 09.08.2018 неправомірної вигоди та залишення цих грошових коштів у службовому кабінеті ОСОБА_1 ; протоколу ідентифікації і вручення ОСОБА_3 09.08.2018 25000 доларів США з метою викриття ОСОБА_1 в одержанні неправомірної вигоди; протоколу обшуку від 09.08.2018, згідно з яким у службовому кабінеті ОСОБА_1 вилучено вищевказані 25000 доларів США; протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 09.08.2018, згідно з яким останній підтвердив знайомство з ОСОБА_1 та зустрічі з ОСОБА_3 ; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_1 від 10.08.2018, згідно з яким ОСОБА_1 підтвердив зустрічі з ОСОБА_3 ; протоколу огляду від 31.08.2018 відеоматеріалів з відеокамер АЗС «Sосаг», згідно з якими зафіксовано зустріч ОСОБА_3 і ОСОБА_5 ; протоколу огляду від 09.10.2018 аудіофайлів, наданих ОСОБА_3 під час допиту 02.08.2018, на яких зафіксовано як ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 номер телефону ОСОБА_5 , а ОСОБА_6 під час зустрічі з ОСОБА_3 обговорив вирішення проблемних питань за грошові кошти; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 26.10.2018, згідно з яким вона пояснила, що ОСОБА_3 їй повідомив про те, що для вирішення припинення Генеральною прокуратурою України перевірок законності будівництва необхідно надати 50 000 США; ухвали суду; протоколи огляду тощо.

25. Також КДКП взято до уваги протокол-огляду від 09.10.2018 щодо прослуховування аудіо-файлів, на яких містяться записи розмов ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та протокол огляду документів від 05.04.2019 під час якого вивчено протоколи проведення негласних (розшукових) дій - аудіо контроль ОСОБА_3 . У вказаному протоколі зафіксовано розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у службовому кабінеті ОСОБА_8 та біля адміністративної будівлі.

26. Із дисциплінарної скарги керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України було встановлено, що Службою безпеки України розслідується кримінальне провадження № 0001818, у якому ОСОБА_1 10.08.2018 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України.

27. Відповідно до вказаного повідомлення ОСОБА_1 одержав від ОСОБА_3 25 000 доларів США за не накладання арештів на майно та усунення перешкод у господарській діяльності ТОВ ДС «Лайтбуд».

28. Встановлено, що ОСОБА_1 розслідував кримінальне провадження №0001885 за ч. 2 ст. 364 КК України з приводу зловживання службовим становищем службовими особами Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району при виділенні земельних ділянок.

29. 19.07.2018 проведено огляд будівельного майданчику в АДРЕСА_1 та земельної ділянки, яка належить ТОВ ДС «Лайтбуд» на якій здійснювалося будівництво житлового комплексу «Одеський квартал».

30. Керівник товариства ОСОБА_3 прибув до Генеральної прокуратури України та зустрівся зі старшим групи слідчих ОСОБА_1 ОСОБА_1 повідомив ОСОБА_3 , що до товариства є багато проблемних питань і з метою уникнення «паперової тяганини», допитів, експертиз та інших слідчих дій ОСОБА_3 повинен «співпрацювати» зі слідством, не присилати адвокатів та не писати скарг.

31. Біля прохідної заводу «Арсенал» по вул. Московській, 8 у м. Києві 27.07.2018 ОСОБА_3 знову зустрівся з ОСОБА_1 .

32. ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 номер телефону особи на ім`я ОСОБА_9 , яким є ОСОБА_5 , і пояснив, що ОСОБА_6 повідомить ОСОБА_3 порядок подальших дій.

33. ОСОБА_3 і ОСОБА_6 зустрілися 28.07.2018 на території АЗС «Sосаг» за адресою: м. Київ вул. Дружби Народів, 35. ОСОБА_6 на власному мобільному телефоні намалював символи: « 50 000 $» і повідомив, що якщо ОСОБА_3 влаштовує сума, всі документи з будівництва будуть перебувати у ОСОБА_1 , який згодом прийме процесуальні рішення в інтересах ОСОБА_3 та не буде блокувати будівництво. ОСОБА_3 , пояснив, що йому необхідно порадитися з власником земельної ділянки та співзасновником товариства ОСОБА_7 .

34. Крім того, оскільки ОСОБА_3 не зрозумів, яке відношення до ситуації, що склалася, має ОСОБА_5 , він висловив бажання зустрітися безпосередньо з ОСОБА_1 .

35. Також 29.07.2018 ОСОБА_3 зателефонував ОСОБА_6 і вони зустрілися в офісі по АДРЕСА_2 , де він повідомив, що вказані грошові кошти необхідно передати до 10.08.2018. Після цього ОСОБА_3 звернувся до СБ України із заявою про вимагання ОСОБА_1 і ОСОБА_6 неправомірної вигоди.

36. ОСОБА_3 08.08.2018 зателефонував ОСОБА_1 і викликав його на допит до кабінету № 203, який розташований на території заводу «Арсенал» за адресою м. Київ, вул. Московська, 8. В указаний день ОСОБА_3 прибув та повідомив ОСОБА_1 , що він зустрічався з ОСОБА_5 , але не зрозумів, за що має передати грошові кошти.

37. ОСОБА_1 попросив ОСОБА_3 залишити свої речі, у т.ч. мобільний телефон, на робочому столі його кабінету, після чого запросив пройти з ним на вулицю. Під час прогулянки ОСОБА_1 повідомив, що у випадку передачі частини суми ОСОБА_3 уникне арешту земельної ділянки, який ОСОБА_1 мав намір накласти, і ОСОБА_3 буде надана допомога в уникненні тиску на його господарську діяльність.

38. ОСОБА_1 пояснив, що ОСОБА_3 має надати йому документи, натякаючи жестами рук (потиранням пальців), що має на увазі грошові кошти. При цьому ОСОБА_1 запропонував передати половину суми 09.08.2018 під час повторного допиту ОСОБА_3 і роз`яснив приблизний алгоритм дій. Зокрема, пропуск ОСОБА_3 до Генеральної прокуратури України буде замовлено зранку. Після початку допиту ОСОБА_1 вийде і в цей час ОСОБА_3 необхідно буде покласти грошові кошти (так звані «документи») в картонну коробку коричневого кольору, яка буде стояти ліворуч від дверей під столом в службовому кабінеті ОСОБА_1 .

39. ОСОБА_3 09.08.2018 прибув в Генеральну прокуратуру України для передачі грошових коштів, отримав пропуск на прохідній та самостійно попрямував до робочого кабінету ОСОБА_1 . Під час допиту ОСОБА_1 відлучився з кабінету і ОСОБА_3 за раніше наданими йому вказівками поклав грошові кошти в картонну коробку.

40. Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_1 за вищевказаних обставин 09.08.2018, близько 18 год. 15 хв., у службовому кабінеті отримав неправомірну вигоду 25 000 доларів США (677 784 грн.) за не накладення арешту на земельні ділянки ТОВ, де здійснюється будівництво житлового комплексу, а також усунення інших перешкод, які можуть виникнути в указаній підприємницькій діяльності ОСОБА_3 .

41. ОСОБА_1 09.08.2018 затримано в порядку ст. 208 КПК України працівниками СБ України і в ході обшуку службового кабінету 25 000 доларів США вилучено.

42. Розгляд висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 передбачався на засіданні КДКП 01.07.2019, про що завчасно повідомлено позивача, який 25.06.2019 на електронну пошту КДКП надіслав повідомлення про те, що буде брати участь у засіданні комісії.

43. ОСОБА_1 01.07.2019 надіслано до КДКП клопотання про відкладення засідання у зв`язку із відпусткою його адвоката. Крім того у клопотанні він просив розглянути до засідання комісії його звернення від 25.06.2019 про відсутність у КДКП компетенції притягнення слідчих органів прокуратури до дисциплінарної відповідальності.

44. За результатами розгляду клопотання, КДКП повідомлено позивача про те, що розгляд висновку у дисциплінарному провадженні щодо нього відкладено, а правову оцінку доводам викладеним у зверненнях буде надано при прийнятті рішення за наслідками розгляду висновку.

45. У подальшому ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про проведення засідання КДКП 05.08.2019, на засідання комісії не прибув, у зв`язку з чим комісією на вирішено розглядати висновок про наявність дисциплінарного проступку без його участі.

46. Рішенням КДКП від 05.08.2019 № 223дп-19 слідчого в особливо важливих справах управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади в органах прокуратури.

47. Вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. ДЖЕРЕЛА ПРАВА.

48. Конституції України

48.1. Стаття 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

49. Кодекс адміністративного судочинства України

49.1. Частина 2 статті 2 КАС України: У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

49.2. Пункт 19 частини 1 статті 4 КАС України: Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

50. Закон України "Про прокуратуру" №1697-VII (в редакція, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) (надалі по тексту Закон №1697-VII).

50.1. Частина 1 статті 43 Закону №1697-VII: Прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав: 1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків; 2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення; 3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень; 4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру; 5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури; 6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики; 7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку; 8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення; 9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

50.2. Стаття 44 Закону №1697-VII: Дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

50.3. Частини 1 та 2 статті 45 Закону №1697-VII: Дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Право на звернення до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів із дисциплінарною скаргою про вчинення прокурором дисциплінарного проступку має кожен, кому відомі такі факти.

50.4. Частини 1, 3, 4, 6, 10 та 11 статті 46 Закону №1697-VII: Секретаріат Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів у день надходження дисциплінарної скарги реєструє її та за допомогою автоматизованої системи визначає члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів для вирішення питання щодо відкриття дисциплінарного провадження;

Заява за результатами проведеної перевірки доброчесності прокурора, внаслідок якої встановлено вчинення дисциплінарного проступку, є обов`язковою підставою для відкриття дисциплінарного провадження щодо прокурора;

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки;

Після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки;

Під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе;

Член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення;

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься.

50.5. Частини 1, 2 статті 47 Закону №1697-VII: Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання;

До повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, яке надсилається прокурору, додаються копія дисциплінарної скарги та висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

50.6. Частина 3 статті 47 Закону №1697-VII. Висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з`явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

50.7. Частини 5 та 6 статті 47 Закону №1697-VII.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб;

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід.

50.8. Частини 1, 3, 5, 6 статті 48 Закону №1697-VII: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу;

При прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення; у разі відсутності підстав для накладення на прокурора дисциплінарного стягнення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів своїм рішенням закриває дисциплінарне провадження;

Рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів викладається в письмовій формі, підписується головуючим і членами Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, які брали участь у розгляді висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, і оголошується на засіданні цього органу. Рішення у дисциплінарному провадженні має містити: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду прокурора, який притягається до дисциплінарної відповідальності; 2) обставини, встановлені під час здійснення провадження; 3) мотиви, з яких Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів ухвалила рішення; 4) суть рішення за наслідками розгляду із зазначенням виду дисциплінарного стягнення в разі його накладення; 5) порядок і строк оскарження рішення.

50.9. Частина 1 статті 49 Закону №1697-VII: На прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: 1) догана; 2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора); 3) звільнення з посади в органах прокуратури.

50.10. Частина 1статті 50 Закону №1697-VII: Прокурор може оскаржити рішення, прийняте за результатами дисциплінарного провадження, до адміністративного суду або до Вищої ради правосуддя протягом одного місяця з дня вручення йому чи отримання ним поштою копії рішення.

50.11. Частина 1 статті 77 Закону №1697-VII: Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів: 1) веде облік даних про кількість посад прокурорів, у тому числі вакантних та тимчасово вакантних; 2) проводить добір кандидатів на посаду прокурора в установленому цим Законом порядку; 3) бере участь у переведенні прокурорів; 4) розглядає дисциплінарні скарги про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснює дисциплінарне провадження; 5) за результатами дисциплінарного провадження і за наявності підстав, передбачених цим Законом, приймає рішення про накладення на прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної та місцевої прокуратури дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора; 6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.

51. Кримінальний процесуальний кодекс України.

51.1. Згідно з абз. З п. 1 розділу XI «Перехідні положення» КПК України після введення в дію ч. 5 ст. 216 цього Кодексу розпочаті слідчими органів прокуратури кримінальні провадження продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування.

VI. ОЦІНКА СУДУ.

52. Суд, вивчивши доводи позивача та відповідачів, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними і допустимими доказами, дійшов таких висновків.

53. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади в органах прокуратури, були дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, в частині щодо позаслужбових стосунків - використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб; одноразове грубе порушення правил прокурорської етики, що є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності згідно з п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про прокуратуру».

54. Відповідач дійшов до висновку про те, що порушення, вчинене ОСОБА_1 , має грубий характер, оскільки дотримання вимог щодо недопущення протиправних позаслужбових стосунків - використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, недопущення порушення правил прокурорської етики є очевидним та обов`язковим. Таке порушення не може бути виправдано жодними обставинами. Крім того, дисциплінарний проступок викликав негативний громадський резонанс та завдав суттєвої шкоди авторитету прокуратури.

55. Відповідач є суб`єктом владних повноважень, тож у справах про оскарження її рішення суд, який розглядає таку справу в порядку адміністративного судочинства, повинен перевірити відповідність цього рішення критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС, а відповідач, на якого як суб`єкта владних повноважень згідно з частиною другою статті 77 КАС покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, повинен, своєю чергою, довести перед судом, що спірне рішення цим критеріям відповідає.

56. Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт, що ОСОБА_1 розслідував кримінальне провадження №0001885 за ч. 2 ст. 364 КК України з приводу зловживання службовим становищем службовими особами Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району при виділенні земельних ділянок.

57. Службою безпеки України розслідується кримінальне провадження №0001818, у якому ОСОБА_1 10.08.2018 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України, згідно якого ОСОБА_1 одержав від ОСОБА_3 25 000 доларів США за не накладання арештів на майно та усунення перешкод у господарській діяльності ТОВ ДС «Лайтбуд» у кримінальному провадженні №0001885 за ч. 2 ст. 364 КК України.

58. Разом з тим, матеріалами справи, зокрема матеріалами дисциплінарного провадження Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів стосовно позивача встановлено, що позивач використав свої службові повноваження та пов`язані із цим можливості на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб, зокрема будучи старшим групи слідчих ОСОБА_1 повідомив керівника ТОВ ДС «Лайтбуд» ОСОБА_3 , що до товариства є багато проблемних питань і з метою уникнення «паперової тяганини», допитів, експертиз та інших слідчих дій ОСОБА_3 повинен «співпрацювати» зі слідством, не присилати адвокатів та не писати скарг, згодом зустрічався неодноразово з ОСОБА_3 як в приміщенні Генеральної прокуратури України, так і за її межами.

59. Таким чином, колегія суддів вважає встановленим той факт, що позивач спілкувався з особою, яка була керівником товариства, діяльність якого розслідувалась позивачем в межах кримінального провадження №0001885 за ч. 2 ст. 364 КК України. Так, ОСОБА_1 надав ОСОБА_3 номер телефону особи на ім`я ОСОБА_9 , яким є ОСОБА_5 , і пояснив, що ОСОБА_6 повідомить ОСОБА_3 порядок подальших дій, через посередника вказав про необхідну суму грошових коштів, які належало передати, також неодноразово зустрічався з ОСОБА_3 .

60. В подальшому, згідно матеріалів досудового розслідування стосовно позивача, ОСОБА_3 09.08.2018 прибув в Генеральну прокуратуру України для передачі грошових коштів, отримав пропуск на прохідній та самостійно попрямував до робочого кабінету ОСОБА_1 . Під час допиту ОСОБА_1 відлучився з кабінету і ОСОБА_3 за раніше наданими йому вказівками поклав грошові кошти в картонну коробку.

61. Відповідно до пунктів 3, 4 частини 4 статті 19 Закону України "Про прокуратуру" прокурор зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, шо передбачені Конституцією та законами України, а також додержуватися правил прокурорської етики, зокрема не допускати поведінки, яка дискредитує його як представника прокуратури та може зашкодити авторитету прокуратури.

62. Згідно зі статтею 21 Кодексу професійної етики та поведінки прокурорів, затвердженого всеукраїнською конференцією прокурорів 27.04.2017, працівнику прокуратури слід уникати особистих зв`язків, що можуть скомпрометувати звання працівника прокуратури, не допускати дій, висловлювань і поведінки, які можуть зашкодити його репутації та авторитету прокуратури, викликати негативний суспільний резонанс.

63. Колегія суддів зазначає, що позивач оскаржує рішення відповідача з підстав протиправності використання матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, в якому йому оголошено підозру, а рішення ґрунтується виключно на твердженнях ОСОБА_3 , тобто особи, зацікавленої у відстороненні позивача від розслідування кримінального провадження №0001885 і ці твердження не базуються на доказах.

64. Разом з цим, підставою для прийняття оскаржуваного рішення були дії, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури, в частині щодо позаслужбових стосунків - використання прокурором своїх службових повноважень або службового статусу та пов`язаних із цим можливостей на користь своїх приватних інтересів або приватних інтересів третіх осіб; одноразове грубе порушення правил прокурорської етики.

65. У цьому контексті колегія суддів зазначає, що стаття 62 Конституції України передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Однак встановлені у ході дисциплінарного провадження Комісією факти та обставини, пов`язані з поведінкою прокурора під час подій, що стали предметом досудового розслідування, мають значення тільки для прийняття рішень Комісією в межах її компетенції та жодним чином не свідчать про доведеність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення. Комісія не вирішувала питання про обґрунтованість обвинувачення позивача в межах кримінального провадження, а лише перевірила відповідність поведінки позивача вимогам Закону № 1697-VII та Кодексу професійної етики, внаслідок чого обґрунтовано дійшла висновку, що відсутність обвинувального вироку щодо позивача не перешкоджає ухваленню рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності за одноразове грубе порушення прокурорської етики.

66. Поряд із цим необхідно враховувати, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Така правова позиція уже була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.03.2020 у справі № 9901/741/18.

67. Враховуючи наведене, з урахуванням мотивів оскаржуваного рішення відповідача та дослідження матеріалів дисциплінарної справи колегія суддів Верховного Суду вважає необґрунтованими посилання позивача на незаконність оскаржуваного рішення з підстав його прийняття з використанням матеріалів досудового розслідування кримінального провадження щодо нього.

68. Доводи позивача про те, що інформація отримана у результаті негласних слідчих (розшукових) дій, інші матеріали досудового розслідування не може бути предметом доказу в дисциплінарному провадженні є необґрунтованими, оскільки частина шоста статті 46 Закону №1697-VII надає право члену Комісії ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки.

Така правова позиція була висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29.01.2019 у справі № 9901/728/18.

69. Крім того, позивач вказує на відсутність правових підстав для поширення повноважень КДКП на розгляд скарг щодо слідчих прокуратури після початку роботи Державного бюро розслідувань.

70. Аналізуючи наведені доводи позивача колегія суддів Верховного Суду зазначає, що згідно з абз. З п. 1 розділу XI «Перехідні положення» КПК України після введення в дію ч. 5 ст. 216 цього Кодексу розпочаті слідчими органів прокуратури кримінальні провадження продовжують здійснюватися слідчими органів прокуратури, які користуються повноваженнями слідчих, визначеними цим Кодексом, до закінчення досудового розслідування.

71. Слідчі органів прокуратури здійснюють свої повноваження до закінчення досудового розслідування у розпочатих кримінальних провадженнях та на них як на працівників прокуратури, підлягають поширенню норми щодо дисциплінарної відповідальності за Законом України «Про прокуратуру».

72. Колегія суддів Верховного Суду вважає обґрунтованими доводи відповідача про те, що згідно зі статтею 131-1 Конституції України організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом. При цьому норми Конституції України є нормами прямої дії, збереження законодавцем в організації органів прокуратури посад слідчих органів прокуратури після початку діяльності Державного бюро розслідувань має своїм наслідком поширення дії Закону України «Про прокуратуру», який прийнятий на виконання вищевказаної конституційної норми, стосовно слідчих органів прокуратури на весь час, на який законодавцем визначена тривалість їх повноважень із здійснення досудового розслідування відповідних кримінальних проваджень.

73. Судом встановлено, що така позиція знайшла відображення в рішенні КДКП від 13.02.2019 №Ззп-19 «Щодо окремих питань компетенції Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів». При цьому Суд враховує, що зазначене рішення є чинним, в судовому порядку не оскаржувалося та не скасовано.

74. Таким чином колегія суддів Верховного Суду вважає, що у відповідача були повноваження щодо розгляду скарги стосовно позивача на підставі виконання позивачем повноважень слідчого прокуратури згідно повноважень, визначених у Законі України «Про прокуратуру».

75. В контексті дотримання визначеної законодавством процедури розгляду скарги стосовно позивача в дисциплінарному порядку позивач наголошує на порушення принципу змагальності розгляду з огляду на відсутність як позивача, так і його адвоката при прийнятті оскаржуваного рішення, що свідчить про протиправність такого рішення.

76. Аналізуючи наведені доводи та матеріали справи колегія суддів зазначає, що згідно вимог частини 3 статті 47 Закону №1697-VII висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор: 1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності; 2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки; 3) не з`явився на засідання повторно. Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

77. З матеріалів справи вбачається, що розгляд висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 було призначено на засіданні КДКП 01.07.2019, про що було повідомлено позивача, який 25.06.2019 на електронну пошту КДКП надіслав повідомлення про те, що буде брати участь у засіданні комісії. Згодом ОСОБА_1 01.07.2019 надіслано до КДКП клопотання про відкладення засідання у зв`язку із відпусткою його адвоката. Розгляд було відкладено на 05.08.2019, про що було повідомлено позивача, проте на засідання 05.08.2019 позивач не прибув, а відповідач розглянув висновок про наявність дисциплінарного проступку без його участі.

78. Колегія суддів Верховного Суду з огляду на встановлені обставини зазначає, що позивач 05.08.2019 не прибув на засідання відповідача повторно, з урахуванням відкладення розгляду 01.07.2019 за його клопотанням, а тому у відповідача були наявні підстави для розгляду висновку про наявність дисциплінарного проступку в діях позивача без його участі, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 47 Закону №1697-VII.

79. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним і скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №223дп-19 від 05.08.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого в особливо важливих справах Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 » не підлягають задоволенню, оскільки у відповідача були наявні повноваження на розгляд дисциплінарного провадження щодо позивача, розгляд проведено згідно процедури, визначеної Законом України «Про прокуратуру», а тому, за встановлених в цій справі обставин та правового регулювання спірних відносин рішення відповідача є обґрунтованим (тобто прийнято рішення з урахуванням усіх обставин, що мають для нього значення), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

80. З огляду на наведене вище, враховуючи, що позовні вимоги в частині визнання дисциплінарної скарги керівника Генеральної інспекції Генеральної прокуратури України Уварова В.Г. від 07.03.2019 такою, що не підлягає задоволенню; визнання рішення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Костенка С.К. №384дс-19 від 18.03.2019 «Про відкриття дисциплінарного провадження №11/2/4-384дс-57дп-19 стосовно старшого слідчого в особливо важливих справах Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 » протиправним (недійсним) з моменту ухвалення, внаслідок невідповідності вимогам ст.ст. 45,46 Закону України «Про прокуратуру», та скасування його; визнання висновку члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів Костенка С.К. №11/2/4-384дс- 57дп-19 від 29.05.2019 «Про наявність дисциплінарного проступку прокурора» протиправним (недійсним) з моменту ухвалення, внаслідок невідповідності вимогам ст.ст. 43, 45, 46 Закону України «Про прокуратуру», та скасування його; визнання накладення на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №223дп-19 від 05.08.2019 дисциплінарного стягнення на старшого слідчого в особливо важливих справах Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 у виді звільнення з посади в органах прокуратури протиправним (недійсним) з моменту ухвалення, внаслідок невідповідності вимогам ст.ст. 43-50 Закону України «Про прокуратуру» охоплюються тими самими доводами та підставами, що й позовна вимога про визнання протиправним і скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №223дп-19 від 05.08.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення на старшого слідчого в особливо важливих справах Управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_1 », Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення і цих позовних вимог.

81. З огляду на встановлені у справі обставини та наведені вище норми законодавства, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

82. З огляду на результат розгляду справи судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про визнання протиправними та скасування дій і рішень - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 14.12.2020.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук,

І.В. Дашутін,

Н.М. Мартинюк,

Ж.М. Мельник-Томенко,

О.О. Шишов,

Судді Верховного Суду