Справа № 420/499/20
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-12-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/499/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Захарчук О.В.

представника позивача Сиротенко О.О.

представника відповідача Аветюка С.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження (у відкритому судовому засіданні по суті в режимі відеоконференції в системі «EASYCON») справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області в якому позивачі просять:

скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «Діалайф» за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 249 708,00грн.;

скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019р. №, яким застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 904 048,00 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ;

скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019р. №, яким завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 2 389 183,00грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

Щодо податкового повідомлення - рішення від 27.12.2019р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «Діалайф» за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 249 708,00грн.

Господарські відносини позивача та контрагентів: ТОВ «Атлант-Пром» та ТОВ «Гамбрамед» виникли на підставі договору про надання послуг №19/1 від 19.01.2017 року, та договору про надання транспортних послуг від 01.04.2017 року №01/04-17.

Розрахунки між суб`єктами господарювання за надані послуги проводились у безготівковій формі.

Викладене свідчить, що ТОВ «Діалайф» здійснює господарську діяльність та веде бухгалтерський облік у відповідності до вимог чинного законодавства.

Слід також зазначити, що ТОВ «Діалайф» звернулось до Київського науково- дослідного інституту судових експерти на вирішення експерта поставлено наступне питання:

Чи підтверджуються документально висновки акту від 09.12.2019р. №000101/15-32-05- 08/40340772 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Діалайф» (код за ) податкового законодавства за період з 14.03.2016 року по 30.09.2018, валютного за період з 14.03.2016 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 14.03.2016 року по 30.09.2018 року, в частині порушення п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України; ст.,1, ст..2, п.2, ст. 3, ст.4, п.1 ст.9, п.2 ст.9, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дія цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством; п.1.2, ст. 2, п.2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.14, п.2.15 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 (із змінами та доповненнями), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704;, п.4, п.5, п.6, п.7, п.8, п.9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 «Записи» (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.1999р. №246, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999р. за №751/4044); п.5, п.6, п.7, п.10 Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (із змінами і доповненнями) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 3 1.12.1999 №3 18, Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000, за №27/4248 встановлено його заниження всього у сумі 1 799 766,00 гри., в тому числі:

за 2017 - 81 663,00грн.;

за І квартал 2018 року - 862 428,00грн.,

за півріччя 2018 року - 1 745 301,00грн.,

за 9 місяців 2018 року - 1 718 103,00грн.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 27.12.2019р. №, яким застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 904 048,00грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ; від 27.12.2019р. №, яким завищено суму від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового)періоду;

В ході перевірки встановлені та відображені в акті порушення ТОВ «Діалайф», зокрема щодо п.187.1, ст.187, п. 189.1 ст.189, п.198.1, п.198.2 п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, ст.1, ст. 2, ст. 3, ст. 4, п.1 ст.9, п.2 ст.9, п.5 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дія цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством; п.1.2, ст. 1, п. 2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.14, п.2.15 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, встановлено його завищення всього на суму 2 389 183,00грн., у т.ч. в розрізі періодів звітності: за січень 2017 року у сумі 1 133грн., за лютий 2017 року у сумі 4 569 грн., за березень 2017 року в сумі 5 702 грн., за квітень 2017 року в сумі 41 821 грн., за травень 2017 року в сумі 1362 618 грн., за червень 2017 року в сумі 186 683 грн., за липень 2017 року в сумі 233338 883 грн., серпень 2017 року в сумі 403 605 грн., за вересень 2017 року в сумі 511 951 грн., за жовтень 2017 року в сумі 698 397 грн., за листопад 2017 року в сумі 834 411 грн., за грудень 2017 року в сумі 910 540 грн., за січень 2018 року в сумі 1 039 030 грн., за лютий 2018 року в сумі 1162 156 грн., за березень 2018 року в сумі 1 343 826 грн., за квітень 2018 року в сумі 1 566 407 грн., за травень 2018 року в сумі 1 665 156 грн., за червень 2018 року в сумі 1845 040 грн., за липень 2018 року в сумі 2 017 935грн., за серпень 2018 року в сумі 2 166 941 гри., за вересень 2018 року в сумі 2 389 183 грн.

Вказані висновки податкового органу ґрунтуються на тому, що спірні господарські операції не були спрямовані на реальне настання правових наслідків.

Тобто, відсутність фізичних, технічних та технологічних можливостей певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції: наявність майна, трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень як платника, так і контрагента, які б свідчили про наявність товарного характеру операцій, унеможливлюють висновок щодо реальності придбанням товарів (робіт, послуг), фактичного та обґрунтованого понесення позивачем витрат з їх придбання, наявності правових та фактичних підстав для віднесення сум до складу податкового кредиту.

Між ТОВ «Діалайф» (платник), ТОВ «Інфо-Пром» (виконавець) та Обласна клінічна лікарня (Замовник) було укладено договір від 01.12.2017 року №170, відповідно до умов якого Замовник доручає Виконавцю провести ремонт приміщень (надалі - Роботи) відділення інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та для лікування хворих з гострими отруєннями і амбулаторного діалізу відповідно до узгодженого Кошторису, який як додатком до цього Договору.

Виконання підрядних робіт підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) які додаються до позовної заяви.

Розрахунок між сторонами проводився у безготівковій формі, що підтверджують платіжні доручення.

Між ТОВ «Діалайф» (Замовник) та ТОВ «Атлант-Пром» (Перевізник) було укладено договір від 01.04.2017 року №01/04-17, відповідно до умов якого Замовник доручає, Перевізник приймає на себе зобов`язання по організації перевезення вантажів різними видами транспорту по Україні, а також по забезпеченню виконання комплексу операцій, зв`язаних з перевезенням вантажів Замовника, відповідно до даного Договору.

Виконання транспортних послуг підтверджується актами (надання послуг) які даються до позовної заяви.

Розрахунок між сторонами проводився у безготівковій формі, що підтверджують платіжні доручення.

TOB «Діалайф» отримано лист від головного лікаря Хмельницької обласної лікарні А.С. Флаксемберг від 18.01.2018 року №01-08/112 про надання благодійної фінансової допомоги для закупівлі медичного устаткування для організації роботи відділення гемодіалізу в м. Славута.

У зв`язку з вищевикладеним ТОВ «Діалайф» надано благодійну фінансову допомогу Хмельницькій обласній лікарні.

Розрахунок між сторонами проводився у безготівковій формі, що підтверджують платіжні доручення.

Між ТОВ «Діалайф» (Замовник) та ТОВ «Гамбрамед» (Виконавець) укладено договір від 19.01.2017 року №19/1, відповідно до умов Виконавець зобов`язується за заявкою Замовника протягом визначеного у Договорі строку надати послуги.

Виконання послуг підтверджується актами (надання послуг) які додаються до позовної заяви.

Розрахунок між сторонами проводився у безготівковій формі, що підтверджують платіжні доручення та виписки з банку, надані до матеріалів справи.

У період перевірки контрагенти ТОВ «Діалайф» належним чином зареєстрованим суб`єктами господарювання та платниками ПДВ.

Кримінальні провадження та/або вироки суду щодо притягнення ТОВ «Інфо-Пром», ТОВ «Атлант-Пром», ТОВ «Торг-Лідер», ТОВ «Гамбрамед» або його посадових осіб до кримінальної відповідальності за здійснення фіктивної підприємницької діяльності відповідно відсутні.

Визначальним аргументом, на який опирається відповідач в обґрунтування власної правової позиції є висновок про те, що контрагенти не володіли достатньою кількістю трудових та матеріальних ресурсів, необхідних для здійснення господарської діяльності, зокрема для будівельних робіт.

Необхідно зауважити, що залучення матеріальних та трудових ресурсів для постачання товару для позивача могло відбуватись без оформлення трудових відносин з працівниками та без укладання відповідних цивільно-правових договорів щодо залучення матеріальних ресурсів. У такому разі може йти мова про порушення контрагентами позивача вимог законодавства при оформленні відносин з отримання певних ресурсів.

Отже, ні на момент проведення податкової перевірки та фіксації її наслідків, ні станом на час подання позовної заяви до суду, вироки або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності у справах пов`язаних із здійсненням фіктивної підприємницької діяльності щодо посадових осіб ТОВ «Інфо - Пром», ТОВ «Атлант - Пром», ТОВ «Торг - Лідер», ТОВ «Гамбрамед» відсутні.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.03.2020 року зупинено провадження по справі до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року із занесенням до протоколу содового засідання поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 27.05.2020 року продовжено на тридцять днів строк для проведення підготовчого провадження по адміністративній справі. Призначено наступне підготовче засідання на 30.06.2020 року об 11:30 год.

Ухвалою суду від 30.06.2020 року зупинено провадження по справі до ознайомлення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» із письмовими доказами.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року із занесенням до протоколу судового засідання поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 07.10.2020 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі і призначено розгляд справи в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в онлайн системі відеоконференцзв`язку «EASYCON» на 26.10.2020 року.

05.11.2020 року засобами електронної пошти до суду за вхід. №ЕП/20117/20 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, які на адресу позивача надійшли перед судовим засіданням.

Станом на 05.11.2020 року розгляд справи по суті триває 29 днів.

Ухвалою суду від 05.11.2020 року зупинено провадження по справі для ознайомлення представника позивача з додатковими доказами та висловлення правової позиції, у зв`язку з обмеженістю строків для розгляду справи та з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності усіх сторін.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року із занесенням до протоколу судового засідання поновлено провадження по справі.

У судовому засіданні 24.11.2020 року представником позивача заявлено клопотання про зупинення провадження по справі для надання пояснень з питань поставлених судом, надання додаткових доказів, а також у зв`язку з обмеженістю строків для розгляду справи та з метою дотримання конвенційних принципів щодо забезпечення справедливого балансу і рівності усіх сторін.

Ухвалою суду від 24.11.2020 року зупинено провадження по справі до 03.12.2020 року.

В судове засідання призначене на 03.12.2020 року сторони не з`явились, питання про поновлення провадження по справі не розглядалося. Розгляд справи відкладено на 07.12.2020 р. об 11:30 год.

17.02.2020 року за вхід. №6898/20 через канцелярію суду за підписом представником відповідача ГУ ДПС в Одеській області Лалі Заркуа та в. о. начальника ГУ ДПС в Одеській області В. Астрєйко надано відзив на адміністративний позов.

Відзив обґрунтовано наступним.

Перевіркою повноти декларування ТОВ «ДІАЛАЙФ» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за 2017 рік та 9 місяців 2018 року встановлено їх заниження всього у загальній сумі 9 998 729 грн.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ДІАЛАЙФ» укладено договір з ТОВ «Атлант Пром» від 01.04.2017 року №01/04- 17 про надання транспортних послуг.

В реквізитах договору вказаний «Перевізник» ТОВ «Атлант Пром» (). Згідно баз даних ГУ ДПС в Одеській області, АІС «Податковий блок. Аналітична система» та Єдиного реєстру податкових накладних відсутня інформація, що ТОВ «Атлант Пром» орендує офісні приміщення.

Згідно звіту про фінансовий результат ТОВ «Атлант Пром» у графі «Основні засоби» стоїть « 0».

Згідно баз даних АІС «Податковий блок. Аналітична система», а саме : Єдиного реєстру податкових накладних та звіту форми 1 ДФ не встановлено декларування ТОВ «Атлант Пром» даних щодо найму водіїв транспортних засобів, що здійснювали перевезення за маршрутами (вказаними у видаткових/податкових накладних).

В ході перевірки встановлено, що в товарно-транспортній накладній від 24.05.2017 року №5 відсутній обов`язковий підпис водія ОСОБА_1 у графі «здав водій/експедитор» та в товарно-транспортній накладній від 06.08.2018 року №53 відсутній обов`язковий підпис у графі «бухгалтер (відповідальна особа вантажовідправника)» ОСОБА_2 .

Довідково: ТОВ «Атлант Пром», код за знаходиться за адресою: Україна, 34400, Рівненська область, м. Вараш, мікрорайон Вараш, буд. 43, на обліку в ТУ ДПС у Рівненській області (м. Вараш) (ДПІ 1718), на дату укладання договору знаходилося за адресою: Україна, м. Києві, вул. Микільсько-Слобідська буд. 2 б.

Основний вид діяльності - вантажний автомобільний транспорт.

Згідно єдиного податкового звіту форми 1-ДФ на ТОВ «Атлант Пром» працювала 1 особа.

Дані згідно баз даних АІС «Податковий блок. Аналітична система» про РРО відсутні.

Згідно фінансового звіту на підприємстві відсутні основні засоби.

Враховуючи вищенаведене, неможливо підтвердити реальність здійснення фінансово - господарських взаємовідносин між ТОВ «ДІАЛАЙФ» та ТОВ «Атлант Пром»:

у ТОВ «Атлант Пром» відсутні трудові ресурси в достатній кількості для виконання робіт/послуг, визначених у договорі;

у ТОВ «Атлант Пром» відсутні основні засоби, необхідні для виконання робіт/послуг згідно договорів;

відсутність документів та інформації щодо залучення працівників (водіїв) підприємством ТОВ «Атлант Пром» для організації послуг.

Отже, ТОВ «Атлант - Пром» не могло фактично здійснювати господарські операції з надання послуг перевезення вантажу.

Згідно наданим до перевірки документам не доведено правомірність збільшення витрат ТОВ «ДІАЛАЙФ» на суму взаєморозрахунків з ТОВ «Атлант Пром» на загальну суму 263 335грн.

Взаємовідносини з МСП у формі ТОВ «Гамбрамед» (код за ).

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ДІАЛАЙФ» укладено договір з ТОВ «Гамбрамед» ( (нова назва МСП у формі ТОВ «Гамбрамед») від 19.01.2017 року №19/1 про надання послуг).

До перевірки були надані розрахунки погрузо - розвантажувальних робіт та підбірки і сортування товару на складі ТОВ «ДІАЛАЙФ», які не містять інформацію про вид робіт, кількість витраченого часу на виконання погрузо - розвантажувальних робіт та підбірки і сортування товару, кількість робітників, які виконували роботи, кількість складених комплектів для проведення гемодіалізу, калькуляції виконаних робіт та інше. Крім того, в актах щодо підбірки та сортування медичних виробів не зазначено вид пакування медичних комплектів (пакети , ящики тощо) та місце здійснення пакування. Умови складського обліку ТОВ «ДІАЛАЙФ» не передбачають можливість здійснення комплектування медичних виробів у відповідних умовах.

До перевірки не надано документи, які підтверджують послуги підбірки і сортування товару, а також проведення погрузо - розвантажувальних робіт, у зв`язку з чим не має підстав вважати правомірним збільшення витрат ТОВ «ДІАЛАЙФ» на суму взаєморозрахунків з МСП «Гамбрамед» на загальну суму 694 935 грн.

У ході перевірки встановлено, що по даним бухгалтерського обліку підприємства кредит рахунку 281 кореспондує з дебетом рахунків 90, 281, 631. До перевірки надано:

аналіз рахунку 281 за 2017 рік з кореспонденцією рахунків:

Дт 28 Кт 28 - 290 976 852 грн.

Дт 28 Кт 63 - 260 572 656 грн.

Дт 28 Кт 64-8 522 грн. (мито, сплачене при імпорті товару )

Дт 28 Кт 71 - 498 335 грн. (оприбутковані надлишки товару - пересортиця при інвентаризації)

Дт 90 Кт 28 - 178 396 552 грн.

Дт 90 Кт 28-7 638 687 грн.

Дт 92,93,94 Кт 28 - 2020,6грн.

Дт 97 Кт 28 - 289183грн. (використано не у господарській діяльності підприємства)

аналіз рахунку 281 за 9 місяців 2018 року з кореспонденцією рахунків:

Дт 28 Кт 28 - 150 194 309 грн.

Дт 28 Кт 63 - 178 545 454 грн.

Дт 28 Кт 90-291 659 грн. ( заміна номенклатури товару згідно листа покупця)

Дт 90 Кт 28 - 135 196 629 грн.

Дт 94 Кт 28 - 2556,77грн.

Кт оборот по рах. 281 за 2017 рік - 477 303 294грн., за 9 місяців 2018 - 285 393 495 грн.

ТОВ «Діалайф» згідно проведених тендерів здійснює реалізацію медичних виробів для гемодіалізу медичним закладам.

Основними покупцями є: Департамент охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації (код 02012875); Комунальне підприємство "Луцька міська клінічна лікарня" (код 01982985); Хмельницька обласна лікарня (код 02004717), Комунальний заклад "Рівненська обласна клінічна лікарня" Рівненської обласної ради (код 02000010); КУ "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення закладів і установ 03 "Запоріжської облради (код 38461884).

Із зазначеними медичними закладами ТОВ «Діалайф» заключило угоди на відповідальне зберігання медичних і виробів для гемодіалізу. Оплата за зберігання зазначених медичних виробів умовами договору не передбачена. Щомісячно ТОВ «Діалайф» передає на зберігання згідно актів на передачу товару на зберігання медичні вироби із розподілом їх на комплекти (розподіл зазначено лише у бух обліку, фактичний розподіл медичних виробів на комплекти згідно наданих на перевірку документів не здійснюється) та повертає із зберігання зазначені мед вироби згідно актів на повернення товару з відповідального зберігання.

Згідно заявок медичних закладів здійснюється відвантаження медичних виробів для гемодіалізу із розподілом їх на комплекти у видаткових накладних (фактичний розподіл медичних виробів на комплекти згідно наданих на перевірку документів не здійснюється).

В порушення вищевикладеного, ТОВ «ДІАЛАЙФ» не використовувало окремий субрахунок для обліку товару, який передано на відповідальне зберігання, що привело до безпідставного збільшення собівартості товару по дебету та кредиту рахунку 281 «Товари на складі».

В ході перевірки посадовим особам підприємства надано запити від 22.11.2019 року та 28.11.2019 року щодо надання до перевірки завірених копій наступних документів:

1. Оборотно - сальдові відомості по рах. 361, 631;

2. Оборотно - сальдові відомості по рах. 281 за 2017 та 9 місяців 2018 щомісячно по номенклатурі та кількості товару.

ТОВ «ДІАЛАЙФ» надано завірені копії оборотно-сальдової відомості по рах.28, аналіз рахунку 28 «Товари» у розрізі кореспонденції рахунків , первинні документи та дані бухгалтерського обліку щодо внутрішнього переміщення (Дт 28 Кт 28) у розрізі номенклатури (помісячно).

Так у ході перевірки встановлено:

Кт оборот по рах. 28 за 2017 рік становить - 477 303 294,44грн. Собівартість реалізованої продукції (Кт 281 Дт 90,91) - 186 035 239,24тис.грн. Переміщення товарів по рах. ' 28 (відповідальне зберігання в розрізі медичних закладів) - 290 976 851,92грн.

Кт оборот по рах. 28 за 9 місяців 2018 року становить - 285 393 495,16 грн. Собівартість реалізованої продукції (Кт 281 Дт 90,91) - 134 904 970,4 тис. грн. Переміщення товарів по рах. 28 (відповідальне зберігання в розрізі медичних закладів) 150 194 309,02грн.

При перевірці також використані бази даних ДПС: АІС Податковий блок «Єдина база податкових накладних» (ЄРПН).

За результатами співставлення даних бухгалтерського обліку ТОВ «Діалайф» по рахунку 281 «Товари на склади» та даних ЄРПН по зареєстрованих накладних ТОВ «Діалайф» по кількості реалізованого товару, встановлено безпідставне списання з кредиту рахунку 281 товару у кількості, яка перевищує кількість товару, зазначеного у податкових накладних, виписаних ТОВ «ДІАЛАЙФ» покупцям та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перевіркою встановлено, що обсяг реалізації з ПДВ. зазначений у деклараціях з ПДВ за 2017 рік та 9 місяців 2018 року сукупно співпадає з доходом від будь-якої діяльності з вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, зазначеним у деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2017 рік та 9 місяців 2018 року та відповідає даним бух обліку ТОВ «Діалайф» (Дт рахунку 70 Кт рахунку 361).

З урахуванням порушень визначених у даному розділі акту підприємством занижено фінансовий результат до оподаткування у сумі 9 040 459 грн.

Перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 14.03.2016 по 30.09.2018 встановлено його заниження всього у сумі 1 799 766 грн.

Податок на додану вартість.

Перевіркою повноти визначення податкових зобов`язань за період з 14.03.2016 по 30.09.2018 встановлено їх заниження суму 1 808 095 грн.

Проведеною перевіркою відображеного показника за період з 14.03.2016 по 30.09.2018 в сумі 413 893 грн. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів, перелік яких наводиться у додатку №3 до акту перевірки встановлено заниження задекларованих ТОВ «ДІАЛАЙФ» показників у рядку 4.1 Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Кодексу за операціями, що оподатковуються за: основною ставкою» на загальну суму 1 808 095 грн.

У ході перевірки встановлено, що по даним бухгалтерського обліку підприємства Кт рахунку 281 кореспондує з Дт рахунків 90, 281, 631. До перевірки надано:

Кт оборот по рах. 28 за 2017 рік становить - 477 303 294,44 грн. Собівартість реалізованої продукції (Кт 281 Дт 90,91) - 186 035 239,24тис.грн. Переміщення товарів по рах. 28 (відповідальне зберігання в розрізі медичних закладів) - 290 976 851,92 грн.

Кт оборот по рах. 28 за 9 місяців 2018 року становить - 285 393 495,16 грн. Собівартість реалізованої продукції (Кт 281 Дт 90,91) - 134 904 970,4 тис. грн. Переміщення товарів по рах. 28 (відповідальне зберігання в розрізі медичних закладів) -150 194 309,02 грн.

При перевірці використані бази даних ДПС: АІС Податковий блок «Єдина база податкових накладних».

За результатами співставлення даних бухгалтерського обліку ТОВ «Діалайф» по рахунку 281 «Товари на склади» та даних ЄРПН по зареєстрованих накладних ТОВ «Діалайф» по кількісному показнику, встановлено безпідставне списання з кредиту рахунку 281 по кількості, яка перевищує кількість товару, зазначеного у податкових накладних, які виписані ТОВ «ДІАЛАЙФ» покупцям та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Перевіркою встановлено, що обсяг реалізації з ПДВ, зазначений у деклараціях з ПДВ за 2017 рік та 9 місяців 2018 року сукупно співпадає з доходом від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, зазначеним у деклараціях про прибуток підприємства за 2017 рік та 9 місяців 2018 року та відповідає даним бух обліку ТОВ «Діалайф» (Дт рахунку 70 Кт рахунку 361).

Встановлено що кількість списаних товарів на загальну суму собівартості 9 040 459 грн. по кредиту рахунку 281 «Товари на складі» перевищує кількість товарів, зазначену у податкових накладних, виписаних покупцям та внесених до Єдиного реєстру податкових накладних, та не приймає участь у господарській діяльності підприємства, але є продажем у розумінні п.п. 14.1.202 п. 14.1 ст.14 , в наслідок чого підприємством занижено суму податкових зобов`язань на загальну суму 1 808 095 грн.

Перевіркою встановлено, що в порушення пункту 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не здійснено виписку та реєстрацію податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних:

-на суму 1 808 095 грн. ( на суму податкових зобов`язань з ПДВ при списанні ТМЦ в результаті порушень викладених у акту перевірки, а саме в розрізі періодів звітності).

В ході перевірки встановлені взаємовідносини з наступними контрагентами - постачальниками:

Взаємовідносини з ТОВ «ІНФО-ПРОМ», код за (нова назва - ТОВ «ТРЕЙД- ОНІКС»)

До перевірки ТОВ «ДІАЛАЙФ» (код за ) надано лист головного лікаря Івано - Франківської обласної лікарні О.І. Грищук від 01.12.2017 року №2398/1 про надання благодійної фінансової допомоги для ремонтних робіт відділення гемодіалізу та наказ ТОВ «ДІАЛАЙФ» від 05.12.2017 року №17 щодо надання благодійної фінансової допомоги для ремонтних робіт відділення гемодіалізу Івано - Франківської обласної клінічної лікарні.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ДІАЛАЙФ» укладено договір від 01.12.2017 року №170.

Згідно договору вказаний «Виконавець» ТОВ «ІНФО-ПРОМ» (нова назва - ТОВ «ТРЕЙД - ОНІКС») код за , адреса 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, проспект Свободи, буд. 15.

Згідно баз даних ГУ ДПС в Одеській області, АТС «Податковий блок. Аналітична система» та Єдиного реєстру податкових накладних відсутня інформація, що ТОВ «ІНФО-ПРОМ» орендує офісні приміщення. Згідно звіту про фінансовий результат ТОВ «ІНФО-ПРОМ» у графі «Основні засоби» стоїть « 0», тому встановити наявність основних засобів 1 групи не можливо, що свідчить про дефектність договору.

Довідково: ТОВ «ІНФО-ПРОМ» код за знаходиться за адресою: Україна. 87547, Донецька область, м. Маріуполь, Жовтневий район, бульвар Шевченка, буд. 262-А, кв. (офіс) 12, на обліку в ГУ ДПС у Донецькій області (Центральний район м. Маріуполь (ДП1 0581), на дату укладання договору знаходилося за адресою: Україна, 51931, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Заводський район, проспект Свободи, буд. 15.

Основний вид діяльності - вантажний залізничний транспорт.

Згідно єдиного податного звіту форми 1-ДФу ТОВ «ІНФО-ПРОМ» працювала 1 особа.

Остання подана декларація з ПДВ за грудень 2017 року. Податкова декларація з податку на прибуток підприємства до органу ДПС за 2017-2018 рік не надана. Підприємства перестало звітувати.

Свідоцтво ПДВ від 01.10.2016 року №200285955 анульоване 16.10.2018 року у зв`язку з неподанням декларацій протягом року.

Дані згідно баз даних АІС «Податковий блок. Аналітична система» про РРО відсутні.

Згідно фінансового звіту на підприємстві відсутні основні засоби.

Згідно баз даних АІС «Податковий блок «Аналітична система» існують розбіжності по взаємовідносинах ТОВ «ДІАЛАЙФ» з ТОВ «ІНФО-ПРОМ», код за ЄДРПОУ (нова назва - ТОВ «ТРЕЙД - ОНІКС») за період з грудня 2017 року по травень 2018 року на загальну суму 2 307 099,00 грн., в т.ч. ПДВ 384 516,50 грн.

Таким чином, ТОВ «ІНФО-ПРОМ» не задекларувало податкове зобов`язання в сумі 384 516,5грн., що підтверджує не встановлення виконання ТОВ «ІНФО-ПРОМ», код за (нова назва - ТОВ «ТРЕЙД - ОНІКС») ремонтних робіт відділення гемодіалізу Івано - Франківської обласної клінічної лікарні.

Згідно бази даних Архів електронної звітності та Єдиний реєстр податкових накладних у ТОВ «ІНФО-ПРОМ» відсутнє придбання шпаклівки, армуючої сітки, проводу ПВС, клейової суміші, пластикових хрестиків, ґрунтовки глибокого проникнення, гідроізоляційної мембрани, цементу, щитків, вимикачів, муфт, труб, кранів, колін та інших товарів, які відображено в актах приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в).

Згідно наданих Актів приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ- 2в) «Генпідрядник - ТОВ «ІНФО-ПРОМ» графа субпідрядника відсутня. Згідно Єдиного реєстру податкових накладних у ТОВ «ІНФО-ПРОМ» відсутнє придбання будь - яких ремонтно - будівельних послуг та згідно звіту форми 1-ДФ ТОВ «ІНФО-ПРОМ» не залучало фізичних осіб-підприємців до виконання робіт (монтажних робіт, будівельно - монтажних робіт, ремонтно-будівельних робіт).

В ході аналізу Єдиного реєстру податкових накладних у ТОВ «ІНФО-ПРОМ» відсутнє придбання даних матеріалів для проведення ремонту.

До перевірки надані акти приймання виконаних підрядних робіт (форма № КБ- 2в), довідки про вартість виконаних робіт та витрати, підсумкові відомості ресурсів, зведені кошторисні розрахунки вартості об`єкта будівництва, у всіх вищенаведених документах відсутні дати здачі робіт та дати зіставлення документів, що свідчить про їх дефектність.

У вищезазначених актах виконаних робіт відсутні дані щодо детального найменування робіт, їх обсягів, витрачених людино-годин та матеріалів.

Враховуючи вищенаведене, неможливо підтвердити реальність здійснення фінансово - господарських взаємовідносин між ТОВ «ДІАЛАЙФ» та ТОВ «ІНФО-ПРОМ»:

у ТОВ «ІНФО-ПРОМ» відсутні трудові ресурси в достатній кількості для виконання робіт/послуг, визначених у договорі;

у ТОВ «ІНФО-ПРОМ» відсутні матеріалів та основних засобів, необхідних для виконання робіт/послуг згідно договорів;

відсутність документів щодо залучення працівників (робітників) підприємством ТОВ «ІНФО-ПРОМ» для організації робіт/послуг.

Отже, вищезазначені підприємства не могли фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

Отже, вбачається формування ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту, що враховується при визначенні сум ПДВ, з метою зменшення розміру податкових зобов`язань, а тому:

укладений між ТОВ «ДІАЛАЙФ» та ТОВ «ІНФО-ПРОМ» договір №170 від 01.12.2017 року не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет;

наданими до перевірки документами не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «ДІАЛАЙФ», отриманого від ТОВ «ІНФО-ПРОМ» за період з грудня 2017 по травень 2018 року.

Взаємовідносини з ТОВ «Атлант Пром» ().

Неможливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарських взаємовідносин між ТОВ «ДІАЛАЙФ» та ТОВ «Атлант Пром»:

у ТОВ «Атлант Пром» відсутні трудові ресурси в достатній кількості для виконання робіт/послуг, визначених у договорі;

у ТОВ «Атлант Пром» відсутні основні засоби, необхідні для виконання робіт/послуг згідно договорів;

відсутність документів та інформації щодо залучення працівників (водіїв) підприємством ТОВ «Атлант Пром» для організації послуг.

ТОВ «Атлант - Пром» не могло фактично здійснювати господарські операції з урахуванням часу, оперативності проведення операцій, місцезнаходження майна, віддаленості контрагентів один від одного.

Отже, вбачається формування ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту, що враховується при визначенні сум ПДВ, з метою зменшення розміру податкових зобов`язань, а тому укладений між TOB «ДІАЛАЙФ» та ТОВ «Атлант Пром» договір від 01.04.2017 року №01/04-17 не опосередковувався реальним виконанням операції, яка становить його предмет.

Наданими до перевірки документами не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «ДІАЛАЙФ», отриманого від ТОВ «Атлант Пром» за період з квітня по травень 2017 року, липень 2017 року, вересня 2017 року по січень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року по червень 2018 року, серпень 2018 року по вересень 2018 року.

На порушення підпункту 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2, підпунктів 2.4, 2.7, підпунктів 2.14, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, ст. ст. 1 - 4, п.п. 1, 2, 5 статті 9 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 44.1, 44.2 статті 44, пунктів 198.1, п. 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, ТОВ «ДІАЛАЙФ» завищено податковий кредит на суму 52 667 грн.

Взаємовідносини з ТОВ «ТОРГ - ЛІДЕР» (код за ).

ТОВ «ДІАЛАЙФ» наданий лист головного лікаря Хмельницької обласної лікарні А.С. Флаксемберг від 18.01.2018 року №01- 08/112 про надання благодійної фінансової допомоги для закупівлі медичного устаткування для організації роботи відділення гемодіалізу в м. Славута та наказ ТОВ «ДІАЛАЙФ» від 05.12.2017 року №17 щодо надання благодійної фінансової допомоги для організації роботи відділення гемодіалізу в м. Славута Хмельницької обласної клінічної лікарні.

ТОВ «ДІАЛАЙФ» надано благодійну фінансову допомогу Хмельницькій обласній лікарні.

Довідково: ТОВ «ТОРГ - ЛІДЕР» (код за знаходиться за адресою: Україна, 29000 Хмельницька область, м. Хмельницький, вул. Соборна, буд. 13, на обліку в ГУ ДПС у Хмельницькій області (м. Хмельницький).

Згідно баз даних АІС «Податковий блок. Аналітична система» існують розбіжності по взаємовідносинах з ТОВ «ДІАЛАЙФ» за період з січень 2018 року на загальну суму 36 289,00 грн. в т.ч. ПДВ 4 916,64 грн.

Згідно бази даних Архів електронної звітності та Єдиний реєстр податкових накладних у ТОВ «ТОРГ - ЛІДЕР» відсутнє придбання: затискач к/спин 16см зігнутий по Leriche 3-62-2 14.635, затискач к/спин 20 см прямий Бельрот, ліжко мед. з однією ручкою д/регулювання OSD- 93V, мішок АМБУ реанімаційний НХ001-А доросл., термометр мед-IGAR, тоном PARAMED Comfort механічний, тоном PARAMED РRО механічний, ваги медичні д/дорослих RGZ-120 з ростоміром, коробка КСК-12, коробка КСК-3, коробка КСК-6, кушетка медична процедурна стаціонарна, лоток ниркоподібний емал. 260, опромінювач бактерицидний ОБН 75 (30 Вт), столик інструментальний скло, столик інструментальний з шухлядою/нерж+скло/, шафа - вітрина дерев`яна, штатив для довготривалих вливань ШДВ-9 та інших товарів, які відображено в акті оплати-прийняття товару.

Вбачається формування ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту, що враховується при визначенні сум ПДВ, з метою зменшення розміру податкових зобов`язань, а тому наданими до перевірки документами не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «ДІАЛАЙФ», отриманого від ТОВ «ТОРГ - ЛІДЕР» за січень 2018 року.

Взаємовідносини з МСП у формі ТОВ «Гамбрамед» (код за )

Довідково: МСП «Гамбрамед» знаходиться за адресою: Україна, 67700, Одеська область м. Білгород-Дністровський, вул. Маяковського, буд. 57, на обліку в ГУ ДПС в Одеській області (м. Білгород- Дністровський)(ДПІ 1505).

Враховуючи вищенаведене, вбачається формування ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту, що враховується при визначенні сум ПДВ, з метою зменшення розміру податкових зобов`язань, а тому наданими до перевірки документами не доведено правомірність збільшення податкового кредиту ТОВ «ДІАЛАЙФ», отриманого від МСП «Гамбрамед» за період з січня 2018 по вересень 2018.

Порушення підпункту 1.2 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2, підпунктів 2.4, 2.7, підпунктів 2.14, 2.15 статті 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку від 24.05.1995 року №88, ст. 1, ст. 2, п. 2 ст. 3, ст. 4, пунктів 1, 2, 5 статті 9 Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 44.1, 44.2 статті 44, пунктів 198.1, п. 198.2, 198.3 статті 198 ПК України, ТОВ «ДІАЛАЙФ» завищено податковий кредит на суму 138 987 грн.

Перевіркою визначення суми податку, що підлягає бюджетному відшкодуванню за період з 14.03.2016 по 30.09.2018 встановлено його завищення всього у сумі 2 389 183 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діалайф» (код за ), зареєстровано Білгород - Дністровською районною державною адміністрацією 14.03.2016 року, реєстраційний номер 1 552 102 .

Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №4056813.

Основний вид економічної діяльності Позивача - Код КВЕД 46.46 Оптова торгівля фармацевтичними товарами.

ТОВ «Діалайф» згідно проведених тендерів здійснює реалізацію медичних виробів для гемодіалізу медичним закладам. Згідно заявок медичних закладів здійснюється відвантаження медичних виробів для гемодіалізу, вказана продукція поставлялась на виконання наступних договорів:

договір про закупівлю товарів №5КП від 11.12.2018 року, укладеного між Хмельницька обласна лікарня та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю товару за державні кошти №140 від 25 квітня 2017 року, укладеного між Комунальним закладом «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради та ТОВ «Діалайф»;

договір №27/2017 про закупівлю товарів за державні кошти від 11 травня 2017 року, укладеного між Комунальна установа «Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення закладів і установ охорони здоров`я» Запорізької обласної ради та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю №74 від 08 травня 2018 року, укладений між Закарпатська обласна клінічна лікарня імені Андрія Новака та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю товарів №81 від 06 квітня 2017 року, укладений між Хмельницька обласна лікарня та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю товарів за державні кошти №124 від 12 грудня 2017 року, укладений між Комунальна установа «Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення закладів і установ охорони здоров`я» Запорізької обласної ради та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю №132 від 11 квітня 2018 року укладений між Тернопільська університетська лікарня» та ТОВ «Діалайф»;

договір поставки №201 від 13 квітня 2018 року, укладений між Вінницька обласна клінічна лікарня ім.. М.І. Пирогова та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю товарів №272 від 16 червня 2017 року, укладений між Комунальний заклад «Луцька міська клінічна лікарня» та ТОВ «Діалайф»;

договір поставки №298 від 26 червня 2017 року укладений між Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова та ТОВ «Діалайф»;

договір поставки №496 від 03 вересня 2018 року, укладений між Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова;

договір на закупівлю товару №48-11тб/18 від 06 листопада 2018 року, укладений між Комунальна установа «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради та ТОВ «Діалайф»;

договір на закупівлю товарів за державні кошти №18/1ДЗ від 19 червня 2017 року, укладений між Департамент охорони здоров`я Івано-Франківської обласної державної адміністрації та ТОВ «Діалайф»;

договір поставки №298 від 26 червня 2017 року укладений між Вінницька обласна клінічна лікарня ім. І.М. Пирогова та ТОВ «Діалайф»;

договір на закупівлю №407 від 18 грудня 2018 року укладений між Тернопільська університетська лікарня та ТОВ «Діалайф»;

договір №27ДЗ/1 від 22 жовтня 2018 року укладений між Департамент охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації та ТОВ «Діалайф»;

договір поставки №288 від 15 червня 2017 року укладений між Вінницька обласна клінічна лікарні ім. М.І. Пирогова та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю № 6ДЗ/1 від 17 квітня 2018 року укладений між Департаментом охорони здоров`я Івано-Франківської облдержадміністрації та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю товару за державні кошти № 207 від 27 липня 2017 року укладений між Комунальний заклад «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради та ТОВ «Діалайф»;

договір про закупівлю товарів за державні кошти № 22 від 25 липня 2018 року укладений між Комунальна установа «Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення закладів і установ охорони здоров`я» та ТОВ «Діалайф».

На підставі направлень на перевірку виданих ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20 пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ зі змінами та доповненнями та відповідно до плану-графіку на 2019 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.02.2019 № 851, проведена планова виїзна документальна перевірка товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» (далі - ТОВ «Діалайф») з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 14.03.2016 по 30.09.2018 року.

В ході перевірки були встановлені наступні порушення платника податків:

п.44.1, п. 44.2, п.44.6 ст.44, пп. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу України; ст. 1, ст. 2, п.2 ст. 3, ст. 4, п. 1 ст. 9, п.2 cт. 9 , п. 5 cт. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» дія цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством; п. 1.2. ст.1, п. 2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.14,п. 2.15 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88 (із змінами та доповненнями), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704 ; п.4, п.5, п.6, п.7, п.8, п.9 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 9 "Запаси" (затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 р. № 246. зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999р. за № 751/4044); п.5. п.6. п.7, п.10 Положенням (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" (із змінами і доповненнями) затверджено наказом Міністерства фінансів України від 31.12 1999 N318. Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248 встановлено його заниження всього у сумі 1 799 766 грн., в тому числі:

за 2017рік -81 663 грн.;

за 1 квартал 2018року - 862 428 грн.;

за півріччя 2018 року - 1 745 301 грн.;

за 9 місяців 2018 року - 1 718 103грн.;

п.187.1 cт. 187, п.189.1 cт. 189, п.198.1, п.198.2 п. 198.5 cт. 198, Податкового Кодексу України; cт. l, cт. 2, п.2. ст. 3 , cт.4. п. l cт. 9, п.2 cт.9, п.5 cт.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» дія цього Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством; п.1.2. ст.1, п. 2.1, п.2.4, п.2.7, п.2.14. п. 2.15 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N88 (із змінами та доповненнями), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за №168/704 встановлено його завищення всього у сумі 2 389 183 грн., у т.ч. в розрізі періодів звітності: за січень 2017 року в сумі 1 133 грн., за лютий 2017 року в сумі 4 569 грн., березень 2017року в сумі 5 702 грн., за квітень 2017року в сумі 41 821 грн., за травень 201 7 року в сумі 162 618 грн., за червень 2017 року в сумі 186 683 грн., за липень 2017 року в сумі 238 883 грн., за серпень 2017року в сумі 403 605 грн., за вересень 2017року в сумі 511 951 грн.. за жовтень 2017року в сумі 698 397 грн., за листопад 2017року в сумі 834 411 грн., за грудень 2017 року в сумі 910 540 грн., за січень 2018 року в сумі 1 039 030 грн., за лютий 2018 року в сумі 1 162 156 грн., за березень 2018 року в сумі 1 343 826 грн., за квітень 2018 року в сумі 1 566 407 грн., за травень 2018року в сумі 1 665 156 грн., за червень 2018року в сумі 1 845 040 грн., за липень 2018 року в сумі 2 017 935 грн., за серпень 2018 року в сумі 2 166 941 грн., за вересень 2018року в сумі 2 389 183 грн.;

п. 201.1, п. 201.10 статті 201 Податкового кодексу України не здійснено виписку та реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 1 808 095 грн.

Перевіркою відображених у рядку 01 декларації(й) «Дохід від будь - якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» показників за період з 14.03.2016 по 30.09.2018 встановлено, що на формування цих показників мало вплив здійснення операцій із реалізації медичних виробів, призначених для процедур очищення крові організму людини, а саме діалізаторів, гемодіалізаторів, комплектів кровопровідних магістралей, картриджів для гемодіалізу, концентрату діалізного А - компоненту, фістульних голок.

Перевіркою повноти декларування ТОВ «ДІАЛАЙФ» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» за 2017 рік та 9 місяців 2018 року встановлено їх заниження всього у загальній сумі 9 998 729грн.

В ході перевірки було складено акт перевірки від 09.12.2019 року №000101/15-32-05-08/40340772 про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Діалайф» (код за ) податкового законодавства за період з 14.03.2016 року по 30.09.2018, валютного за період з 14.03.2016 року по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 14.03.2016 року по 30.09.2018, на підставі якого були винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

від 27.12.2019р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «Діалайф» за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 1 249 708,00грн.;

від 27.12.2019р. №, яким застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 4 048,00грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ;

від 27.12.2019р. №, яким завищено суму від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Атлант Пром» за договором про надання транспортних послуг №01/04-17 від 01 квітня 2017 року.

01 квітня 2017 року між Товариство з обмеженою відповідальністю «Діалайф» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант Пром» (Перевізник) було укладено договір про надання транспортних послуг №01/04-17, відповідно п.1.1 якого Замовник доручає, а Перевізник приймає на себе зобов`язання по організації перевезення вантажів різними видами транспорту по Україні, а також по забезпеченню виконання комплексу операцій, зв`язаних з перевезенням вантажів Замовника, відповідно до даного Договору.

Відповідно п.2.1.2 договору Перевізник зобов`язаний прийняти вантаж від відправника і доставити цей вантаж в пункт призначення. У пункті 2.2.2 договору встановлено, що Замовник зобов`язаний здійснити навантаження вантажу і підготувати необхідне документи для перевезення вантажу в строки, зазначені у заявці.

У розділі 3 договору Сторони дійшли згоди щодо ціни і порядків розрахунків:

Замовник оплачує, погоджену суму (п.3.1 Договору) протягом 5 (п`яти) банківських після виконання Перевізником усіх зобов`язань згідно Договору і надання всіх необхідних документів підтверджуючих факт виконання робіт (п.3.2 Договору);

Підтвердженням виконання перевезення, у рамках даного Договору, є документ (видаткова накладна, рахунок і акт виконаних робіт), надані Перевізником (п.3.3 Договору).

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Атлант Пром» було надано послуги, що підтверджується актами здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг) №19043701 від 19 квітня 2017 року на суму 9 000,00грн.; №31043982 від 31 травня 2017 року на суму 4 500,00грн., №130731244 від 13 липня 2017 року на суму 12 000,00грн.; №010931303 від 01 вересня 2017 року на суму 13 000,00грн., №010931304 від 01 вересня 2017 року на суму 17 000,00грн., №060931314 від 06 вересня 2017 року на суму 14 000,00грн.; №210931325 від 21 вересня 2017 року на суму 21 000,00грн., №270931343 від 27 вересня 2017 року на суму 20 000,00грн., №201031404 на суму 25 000,00грн., №091131497 на суму 27 000,00грн., №161131501 від 16 листопада 2017 року на суму 29 500,00грн., №201231552 від 20 грудня 2017 року на суму 3 000,00грн.; №17053334 від 17 травня 2018 року на суму 17 000,00грн.; № 25063420 від 25 червня 2018 року на суму 8 800,00грн., №25063421 від 25 червня 2018 року на суму 11 200,00грн., №517 від 07 серпня 2018 року на суму 13 000,00грн., №672 від 26 вересня 2018 року на суму 28 500,00грн.

Акти здачі приймання підписані та засвідчені печатками з боку обох сторін без зауважень, також у них міститься посилання на договір №01/04-17 від 01.04.2017 року.

Надання послуг підтверджується товарно-транспортними накладними №2 від 18квітня 2017 року, №5 від 24 травня 2017 року, №21 від 11 липня 2017 року, №33 від 18 серпня 2017 року, №34 від 18 серпня 2017 року, №35 від 18 серпня 2017 року, №36 від 18 серпня 2017 року, №37 від 18 серпня 2017 року, №38 від 18 серпня 2017 року, №42 від 04 вересня 2017 року, №41 від 04 вересня 2017 року, №43 від 19 вересня 2017 року, №45 від 25 вересня 2017 року, №44 від 25 вересня 2017 року, №54 від 17 жовтня 2017 року, №55 від 17 жовтня 2017 року, №58 від 17 жовтня 2017 року, №59 від 17 жовтня 2017 року, №57 від 17 жовтня 2017 року, №56 від 17 жовтня 2017 року, №53 від 17 жовтня 2017 року, №06 від 07 листопада 2017 року, №62 від 07 листопада 2017 року, №61 від 07 листопада 2017 року, №63 від 07 листопада 2017 року, №64 від 07 листопада 2017 року, №65 від 13 листопада 2017 року, №66 від 13 листопада 2017 року, №67 від 13 листопада 2017 року, №68 від 13 листопада 2017 року, №69 від 13 листопада 2017 року, №70 від 13 листопада 2017 року, №71 від 13 листопада 2017 року, №78 від 18 грудня 2017 року, №33 від 15 травня 2018 року, №31 від 15 травня 2018 року, №32 від 15 травня 2018 року, №30 від 15 травня 2018 року, №39 від 22 червня 2018 року, №40 від 22 червня 2018 року, №53 від 06 серпня 2018 року, №672 від 26 серпня 2018 року на суму 38 500,00грн., №63 від 24 вересня 2018 року, №64 від 24 вересня 2018року.

Вказані товарно-транспортні накладні містять:

марку автомобіля, яким було здійснено перевезення;

підпис та прізвище водіїв, які здійснювали перевезення;

відомості про вантаж.

Пункти розвантаження товару, який перевезено ТОВ «Атлант Пром», лікарні, а саме:

обласна база спеціального медичного постачання м. Хмельницькій, вул. Івана Франка, 15/1;

комунальна установа «Токмацька ЦРЛ», вул. Центральна, 55 Ж, м. Токмак;

Вінницька обласна лікарня ім. М. І. Пирогова, вул. Пирогова, 46;

Обласна клінічна лікарня м. Івано-Франківськ, вул. Федьковича, 91;

Центральна міська клінічна лікарня м. Івано-Франківськ, вул. Мазепи, 114;

Центральна клінічна лікарня, м. Коломия, вул. Родини Крушельницьких, 26;

Центральна районна лікарня м. Косів, вул. Шевченка, 27;

Центральна клінічна лікарня м. Калуш, вул. Медична, 1;

Центральна районна лікарня м. Долина, вул. Грицей, 15;

Обласна база спеціального медичного постачання м. Хмельницький, вул. Івана Франка, 15/1;

Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М. І. Пирогова, вул. Пирогова, 46;

Укрфармація м. Івано Франківськ, вул. Богдана Хмельницького, 57;

КЗ «Рівненська обласна клінічна лікарня» Рівненської обласної ради вул. Київська, 78-Г;

Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М. І. Пирогова вул. Пирогова, 46;

Центральна районна лікарня м. Рогатин вул. Львівська, 9;

Центральна районна лікарня м. Надвірна, вул. Грушевського, 12;

Луцька Міська клінічна лікарня просп. Відродження, 13; Нововолинська Центральна міська лікарня просп. Перемоги, 7, м. Нововолинськ;

Любомльська центральна районна лікарня м. Лобомль, вул. Бретська, 70;

м. Камінь- Каширськ Центральна районна лікарня вул. Шевченка, 43;

м. Маневичі Центральна районна лікарня вул. Незалежності, 1;

КУ «Територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги «Мелітопольської міської ради Запорізької область, м. Мелітополь, проспект Б. Хмельницького, 46/9;

Центральна районна лікарня м. Гороленка, вул. Шептицького, 24;

Тернопільська університетська лікарня м. Тернопіль, вул. Клінічна, 1;

Закарпатська ОКЛ ім. А. Новака м. Ужгород, вул. Перемоги, 22.

Товарно-транспортні накладні містять підписи і печатки вантажоодержувачів (лікарень).

ТОВ «Атлант Пром» виписано податкові накладні: № 26092018, № 08082018, №25062018, № 25062018, № 17052018, № 23032018, № 14032018, № 25012018, №20122017, № 16112017, № 09112017, № 20102017, № 27092017, № 01092017, № 06092017, № 01092017, № 21092017, № 13072017, № 31052017, № 19042017.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Атлант Пром» виставлено рахунки -фактури № 19043701, № 31043982, № 130731244, № 010931303, № 010931304, №060931314, № 210931325, № 270931343, № 201031404, № 091131497, № 161131501, № 201231552, № 17053334, № 25063420, № 25063421, № 517, № 672

ТОВ «Діалайф» за надані послуги здійснено розрахунок, що підтверджується платіжними дорученнями № 22 від 20 квітня 2017 року, №84 від 01 червня 2017 року, №113 від 17 липня 2017 року, №140 від 01 вересня 2017 року, №147 від 08 вересня 2017 року, №153 від 27 вересня 2017 року, №177 від 20 жовтня 2017 року, №201 від 14 листопада 2017 року, №213 від 20 листопада 2017 року, №246 від 21 грудня 2017 року, №275 від 29 січня 2018 року, №330 від 23 березня 2018 року, №397 від 18 травня 2018 року, №423 від 25 червня 2018 року, №424 від 25 червня 2018 року, №466 від 09 серпня 2018 року, №502 від 265 вересня 2018 року.

Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Гамбрамед» за договором про надання послуг № 19/1 від 19 січня 2017 року.

ТОВ «Діалайф» придбало продукцію у ІМІС International Medical Investment Corporatin s.r.o. (Продавець), за контрактами № ІМІС 02-17 від 01 червня 2017р., № ІМІС 01-16 від 10 січня 2016р., продукцію доставлено та розвантажено на складі ТОВ «Діалайф», так розвантаження та сортування вказаного товару на складі ТОВ «Діалайф» здійснено за договором №19/1 укладеного між ТОВ «Діалайф» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гамбрамед».

19 січня 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Діалайф» (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гамбрамед» (Виконавець) було укладено договір про надання послуг № 19/1, відповідно п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується за заявкою Замовника протягом визначеного в Договорі строку надавати наступні послуги (надалі іменується послуги): підборка і сортування товару на складі; погрузо - розвантажувальні роботи; підборка і сортування товару на складі при інвентаризації; Замовник зобов`язується оплачувати надані послуги згідно рахунку в термін, вказаний в розділі 3 Договору.

Згідно п.1.2 договору детальна інформація щодо послуг, які надаються за цим Договором, міститься у Рахунках та Актах виконаних робіт, які є невід`ємною частиною цього договору.

У розділі 3 договору Сторони зійшли згоди щодо оплати послуг і порядку їх приймання:

за договором Замовник оплачує надані послуги Виконавцю згідно рахунку в термін, що не повинен перевищувати 120 календарних днів з моменту отримання рахунку (п.3.1 Договору);

здавання послуг Виконавцем та приймання їх результатів Замовником оформлюється Актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками Сторін протягом 3 (трьох) робочих днів після фактичного надання послуг (п.3.2 Договору);

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Гамбрамед» надано послуги, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) №У-00000017, №У-00000031, №У-00000049, №У-00000070, №У-00000087, №У-00000106, №У-00000125, №У-00000163, №У-00000179, №У-00000204, №У-0219, №У-00015, №У-00030, №У-00046, №У-00061, №У-00080, №У-00097, №У-00119, №У-000137, №У-00155, вказані акти підписані та засвідчені печатками з боку обох сторін без зауважень.

ТОВ «Гамбрамед» виписано податкові накладні: №28092018, №31082018, №31072018, №04062018, №29062018, №31052018, №27042018, №28022018, №, №29122017, №16112017, №16112017, №31002017, №31102017, №29092017, №31082017, №31072017, №30062017, №31052017, №30042017, №31032017, №28022017, №31012017.

ТОВ «Гамбрамед» виставлено рахунки - фактури №8 від 31.01.2017 року, №13 від 28.02.2017 року, №20 від 31.03.2017 року, №28 від 30.04.2017 року, №32 від 31.05.2017 року, №38 від 30.06.2017 року, №46 від 31.07.2017 року, №54 від 31.08.2017 року, №60 від 29 вересня 2017 року, №62 від 31.10.2017 року, №72 від 30.11.2017 року, №68 від 16.11.2017 року, №74 від 29.12.2017 року, №СФ- 0000006 від 28.02.2018 року, №СФ-0000012 від 30.03.2018 року, №СФ-0000018 від 27.04.2018 року, №СФ-0000024 від 31.05.2018 року, №СФ-0000029 від 04.06.2018 року, №СФ-0000031 від 29.06.2018 року, №СФ-0000040 від 31.07.2018 року, №СФ-0000048 від 31.08.2018 року, №СФ-0000057 від 28.09.2018 року.

У розрахунку до вказаного договору зазначено, які послуги надавались: погрузо - розвантажувальні роботи, та підборка і сортування товару, місце надання послуг (склад ТОВ «Діалайф») та марка машин перевізників.

ТОВ «Діалайф» за надані послуги здійснено розрахунок, що підтверджується платіжними дорученнями №50 від 07 квітня 2017 року, №51 від 07 квітня 2017 року, №56 від 20 квітня 2017 року, №57 від 20 квітня 2017 року, №60 від 05 травня 2017 року, №89 від 08 червня 2017 року, №112 від 06 липня 2017 року, №129 від 17 серпня 2017 року, №143 від 05 вересня 2017 року, №204 від 16 листопада 2017 року, №268 від 15 січня 2018 року, №269 від 15 січня 2018 року, №282 від 02 лютого 2018 року, №283 від 02 лютого 2018 року, №318 від 13 березня 2018 року, №№319 від 13 березня 2018 року, №339 від 05 квітня 2018 року, №340 від 05 квітня 2018 року, №394 від 27 квітня 2018 року, №365 від 27 квітня 2018 року, №401 від 01 червня 2018 року, №402 від 01 червня 2018 року, №405 від 04 червня 2018 року, №426 від 06 липня 2018 року, №427 від 06 липня 2018 року, №468 від 10 серпня 2018 року, №469 від 10 серпня 2018 року, №484 від 05 вересня 2018 року, №485 від 05 вересня 2018 року, №515 від 09 жовтня 2018 року, №516 від 09 жовтня 2018 року.

Згідно висновку експертного дослідження від 27.02.2020 року №3093/20-72/3094/20-71/6448/20-72/6449/20-71 за результатами проведення експертного економічного дослідження:

«…За результатами дослідження висновків Акту перевірки щодо заниження ТОВ «ДІАЛАЙФ» податку на прибуток підприємств у сумі 1 799 766 грн. встановлено наступне:

надання послуг з перевезення ТОВ «Атлант Пром» на користь ТОВ «ДІАЛАЙФ» за період 2017 - 9 місяців 2018 документально підтверджується у сумі 263 333,33 грн. актами виконаних робіт; відповідно до ст.44 та ст.134 ПКУ у ТОВ «ДІАЛАЙФ» наявні підстави для включення вартості послуг, придбаних у ТОВ «Атлант Пром», до складу витрат та зменшення на їх суму об`єкта оподаткування податком на прибуток у періодах 2017 та 2018. Враховуючи зазначене, документально не підтверджується висновок Акту перевірки щодо нереальності здійснення ТОВ «Атлант Пром» операцій з перевезення, неправомірності віднесення ТОВ «ДІАЛАЙФ» до складу витрат вартості зазначених послуг у сумі 263 333,33 грн. та заниження ТОВ «ДІАЛАЙФ» податку на прибуток підприємств у сумі 47 340,00 грн.;

надання послуг з підбірки і сортування товару, а також проведення погрузо - розвантажувальних робіт ТОВ «Гамбрамед» на користь ТОВ «ДІАЛАЙФ» за період 2017 - 9 місяців 2018 документально підтверджується актами виконаних робіт у сумі 694 933,33 грн.; відповідно до ст.44 та ст.134 ПКУ у ТОВ «ДІАЛАЙФ» наявні підстави для включення вартості послуг, придбаних у ТОВ «Гамбрамед», до складу витрат та зменшення на їх суму об`єкта оподаткування податком на прибуток у періодах 2017 та 2018. Враховуючи зазначене, документально не підтверджується висновок Акту перевірки щодо відсутності документів, які підтверджують послуги підбірки і сортування товару, а також проведення погрузо - розвантажувальних робіт, у зв`язку із чим не має підстав вважати не правомірним збільшення витрат ТОВ «ДІАЛАЙФ» на суму взаєморозрахунків з ТОВ «Гамбрамед». Відповідно не підтверджується встановлене Актом перевірки заниження податку на прибуток у сумі 125 088, 00 грн.;

враховуючи те, що результати порівняння номенклатури та ціни товарів, відвантажених ТОВ «ДІАЛАЙФ» за період 2017 - 9 місяців 2018, з аналогічними показниками, зазначеними в податкових накладних, виписаних та зареєстрованих ТОВ «ДІАЛАЙФ» в ЄРПН за даний період, не показали відхилень, документально не підтверджується висновок Акту перевірки щодо заниження ТОВ «ДІАЛАЙФ» фінансового результату до оподаткування у сумі 9 040 459 грн. Відповідно, не підтверджується встановлене Актом перевірки заниження податку на прибуток у сумі 1 627 282,62 грн.

2. За результатами дослідження висновку Акту перевірки щодо заниження ТОВ «ДІАЛАЙФ» податку на додану вартість у сумі 2 389 183 грн. встановлено наступне:

враховуючи те, що результати порівняння номенклатури та ціни товарів, відвантажених ТОВ «ДІАЛАЙФ» за період 2017 - 9 місяців 2018, з аналогічними показниками, зазначеними в податкових накладних, виписаних та зареєстрованих ТОВ «ДІАЛАЙФ» в ЄРПН за даний період, не показали відхилень, документально не підтверджується висновок Акту перевірки щодо не відображення в обліку ТОВ «ДІАЛАЙФ» постачання товарів у сумі 9 040 459 грн., а отже і не підтверджується висновок Акту перевірки щодо заниження ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкових зобов`язань в у сумі 1 808 095 грн.;

враховуючи відсутність документального підтвердження податкової інформації, що отримана із системи «АІС «Податковий блок. Аналітична система», висновок Акту перевірки щодо завищення ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту з ПДВ у сумі 384516,50 грн., сформованого на підставі отриманих від ТОВ «ІНФО-ПРОМ» та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних та документально підтверджених актами виконаних робіт, не підтверджується;

враховуючи відсутність документального підтвердження податкової інформації, що отримана із системи «АІС «Податковий блок. Аналітична система», висновок Акту перевірки щодо завищення ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту з ПДВ у сумі 52 666,67 грн., сформованого на підставі отриманих від ТОВ «Атлант Пром» та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних та документально підтверджених актами виконаних робіт, не підтверджується;

враховуючи відсутність документального підтвердження податкової інформації, що отримана із системи «АІС «Податковий блок. Аналітична система», висновок Акту перевірки щодо завищення ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту з ПДВ у сумі 4 916,64 гри, сформованого на підставі отриманих від ТОВ «ТОРГ-ЛІДЕР» та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних та документально підтверджених, не підтверджується;

- враховуючи те, що операції ТОВ «ДІАЛАЙФ» з ТОВ «Гамбрамед» документально підтверджені актами виконаних робіт, податковий кредит сформовано на підставі податкових накладних, виписаних та зареєстрованих ТВО «Гамбрамед» на користь ТОВ «ДІАЛАЙФ», документального не підтверджується висновок Акту перевірки щодо завищення ТОВ "ДІАЛАЙФ» податкового кредиту з ПДВ у сумі 138 987 грн. сформованого за операціями з ТОВ «Гамбрамед»…»

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Податковий кодекс України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин):

Підпункт 14.1.181 пункту 14.1 статті 14.

Податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134.

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III Податкового кодексу України.

Пункт 138.2 статті 138.

Витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Підпункт 139.1.9 пункту 139.1 статті 139.

Не включаються до складу витрат затрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Пункт 198.1 статті 198.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пункт 198.2 статті 198.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Пункт 198.3 статті 198.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пункт 198.6 статті 198.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

Стаття 1.

Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Пункт 2 статті 3.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Стаття 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Стаття 2

Сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно - правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог п.2 ст. 3 цього ж Закону України бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.

Стаття 8

Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Стаття 4

Бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких основних принципах: превалювання сутності на формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з їх юридичної форми.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІ? "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Під час проведення перевірки особлива увага приділялась дослідженню обставин реальності здійснення господарських операцій платника податку, на підставі яких таким платником були сформовані дані податкового обліку.

При цьому, з урахуванням норм статей 61 та 44 Податкового кодексу України саме на контролюючі органи покладається обов`язок контролювати правильність формування даних податкового обліку платників податків, у тому числі щодо правильності складення та достовірності первинних документів.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків регулюються ст. 200 ПК України.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.4. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу - б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Отже, наслідки для податкового обліку створює фактичний рух активів за результатами здійснення господарських операцій, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

За визначенням статті 1 Закону № 996-XIV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Отже правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (податкового кредиту) виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця - права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

ВИСНОВКИ СУДУ.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч. 2 ст. 19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «критеріями судового контролю за реалізацією дискреційних повноважень є: критерії перевірки діяльності публічної адміністрації, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, мета, з якою дискреційне повноваження надано, об`єктивність дослідження доказів у справі, принцип рівності перед законом, безсторонність; публічний інтерес, задля якого дискреційне повноваження реалізується; зміст конституційних прав та свобод особи; якість викладення у дискреційному рішенні доводів, мотивів його прийняття».

Суд перевіряє дії відповідача на відповідність вимогам ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

Юридичний спір у даній справі виник у зв`язку з винесенням відповідачем податкових повідомлень-рішень:

від 27.12.2019 р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств;

від 27.12.2019 р. № , яким застосовано штраф у розмірі 50% за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ;

від 27.12.2019 р. № , яким завищено суму від`ємного значення, що враховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Щодо заниження ТОВ «Діалайф» суми доходу через неповноту відображення у складі доходів операцій з реалізації товарів у сумі 9 040 459 грн.

Як зазначено в Акті перевірки (стор. 17, 18, 19), за результатами співставлення даних бухгалтерського обліку ТОВ «Діалайф» по рахунку 281 «Товари на склади» та даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) по зареєстрованих накладних ТОВ «Діалайф» по кількості реалізованого товару, встановлено безпідставне списання з кредиту рахунку 281 товару у кількості, яка перевищує кількість товару, зазначеного у податкових накладних, виписаних ТОВ «ДІАЛАЙФ» покупцям та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Перевіркою встановлено, що обсяг реалізації з ПДВ, зазначений у деклараціях з ПДВ за 2017 та 9 місяців 2018 сукупно співпадає з доходом від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку, зазначеним у деклараціях з податку на прибуток підприємства за 2017 та 9 місяців 2018 та відповідає даним бухгалтерського обліку ТОВ «Діалайф» (Дт рахунку 70 Кт рахунку 361).

Відповідно до п.7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (далі - П(С)БО 16), витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Також: п.5 П(С)БО 16 визначено, що витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань; п.6 визначено, що витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені; п.7 визначено, що витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Собівартість реалізованих товарів визначається згідно вимог Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 20.10.1999 № 246 (далі - П(С)БО 9). Згідно п.4 П(С)БО 9, запаси - активи, які: утримуються для подальшого продажу (розподілу, передачі) за умов звичайної господарської діяльності; перебувають у процесі виробництва з метою подальшого продажу продукту виробництва; утримуються для споживання під час виробництва продукції, виконання робіт та надання послуг, а також управління підприємством/установою; відповідно до п.5 запаси визнаються активом, якщо існує імовірність того, що підприємство отримає в майбутньому економічні вигоди, пов`язані з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Пунктом 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.44.2 ст. 44 Податкового кодексу України: для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ: для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту...»; п.44.2 ст. 44: для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування. Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності...».

Відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПКУ об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

В результаті аналізу законодавства, викладеного на сторінках 16-19 Акту перевірки, перевіряючими зроблено висновок, що враховуючи норми ст.44, ст.134 ПКУ, норм П(С)БО 16, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», з урахуванням порушень визначених у даному розділі акту підприємством занижено фінансовий результат до оподаткування у сумі 9 040 459 грн. Розрахунок зазначених порушень наведено у додатку 5 до акту перевірки.

Згідно договорів про закупівлю товарів №5КП від 11.12.2018 року, договір про закупівлю товару за державні кошти №140 від 25 квітня 2017 року, договір №27/2017 про закупівлю товарів за державні кошти від 11 травня 2017 року, договір про закупівлю №74 від 08 травня 2018 року; договір про закупівлю товарів №81 від 06 квітня 2017 року, договір про закупівлю товарів за державні кошти №124 від 12 грудня 2017 року, договір про закупівлю №132 від 11 квітня 2018 року, договір поставки №201 від 13 квітня 2018 року, договір про закупівлю товарів №272 від 16 червня 2017 року, договір поставки №298 від 26 червня 2017 року, договір поставки №496 від 03 вересня 2018 року, договір на закупівлю товару №48-11тб/18 від 06 листопада 2018 року, договір на закупівлю товарів за державні кошти №18/1ДЗ від 19 червня 2017 року , договір поставки №298 від 26 червня 2017 року, договір на закупівлю №407 від 18 грудня 2018 року, договір №27ДЗ/1 від 22 жовтня 2018 року, договір поставки №288 від 15 червня 2017 року, договір про закупівлю №6ДЗ/1 від 17 квітня 2018 року, договір про закупівлю товару за державні кошти №207 від 27 липня 2017 року, договір про закупівлю товарів за державні кошти №22 від 25 липня 2018 року та видаткових накладних які перелічені у Додатку №1 та Додатку №2 до висновку експерта (вказані видаткові накладні були додані до позовної заяви), ТОВ «Діалайф» здійснювало відвантаження товарів з відстроченням платежу. Отже, першою подією для визнання податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до п. 187.1 ст.187 ПКУ є відвантаження товарів. На цю дату ТОВ «Діалайф» виписало податкові накладні які перелічені у Додатку №1 та Додатку №2 до висновку експерта (факт реєстрації податкових накладних підтверджує витяг з Єдиного реєстру податкових накладних, який додається до письмових пояснень) на дату відвантаження, і сума видаткових накладних співпадає з даним податкових накладних.

З огляду на встановлене суд приходить до висновку, що перша подія при здійсненні господарських операцій є відвантаження, то номенклатура відвантажених товарів/наданих послуг у видаткових накладних/актах виконаних робіт співпадає з номенклатурою, зазначеною у виписаних Позивачем податкових накладних.

Вказане підтверджується і висновком експерта за результатами проведення комісійної економічної експертизи відповідність даних бухгалтерського обліку щодо реалізації товарів ТОВ «ДІАЛАЙФ» та даних податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН, досліджувалась шляхом співставлення даних видаткових накладних і податкових накладних за номенклатурними позиціями та ціною, за позиціями, по яких в додатку 5 до Акту перевірки перевіряючими встановлено відхилення (заниження) між обсягами постачання згідно видаткових накладних та обсягами товарів, на які ТОВ «Діалайф» виписані податкові накладні.

За результатами співставлення номенклатури та ціни товарів, зазначених у видаткових накладних/актах ТОВ «ДІАЛАЙФ», складених у 2017 році, з номенклатурою та ціною товарів/послуг, зазначених у виписаних ТОВ «Діалайф» та зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних за відповідний період, що викладено в Додатку 1 до висновку експерта, відхилення встановлені виключно в частині товарів, використаних в рекламних цілях, всього на суму 856,41грн.

Щодо заниження податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 1 808 095 грн. через відсутність виписування та реєстрації в ЄРПН податкових накладних

В Акті перевірки викладені висновки «встановлено що кількість списаних товарів на загальну суму собівартості 9 040 459 гри. по кредиту рахунку 281 «Товари на складі» перевищує кількість товарів, зазначену у податкових накладних, виписаних покупцям та внесених до Єдиного реєстру податкових накладних, та не приймає участь у господарській діяльності підприємства, але є продажем у розумінні п.п. 14.1.202 п. 14.1 cm. 14, в наслідок чого підприємством занижено суму податкових зобов`язань на загальну суму 1 808 095 грим.

Розрахунок зазначених порушень наведено у додатку 5 до акту перевірки.

Перевіркою правильності визначення суми податкового зобов`язання за 2017, 2018 рік встановлено заниження суми податкового зобов`язання на суму 1 808 095 грн.

Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що в порушення пункту 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України не здійснено виписку та реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 1 808 095,00грн.

ТОВ «Діалайф» здійснює відвантаження товарів з відстроченням платежу. Отже, першою подією для визнання податкових зобов`язань з ПДВ відповідно до п. 187.1 ст.187 ПКУ є відвантаження товарів.

ТОВ «Діалайф» відповідно до договорів №140 від 25 квітня 2017 року, договір №27/2017 про закупівлю товарів за державні кошти від 11 травня 2017 року, договір про закупівлю №74 від 08 травня 2018 року; договір про закупівлю товарів №81 від 06 квітня 2017 року, договір про закупівлю товарів за державні кошти №124 від 12 грудня 2017 року, договір про закупівлю №132 від 11 квітня 2018 року, договір поставки №201 від 13 квітня 2018 року, договір про закупівлю товарів №272 від 16 червня 2017 року, договір поставки №298 від 26 червня 2017 року, договір поставки №496 від 03 вересня 2018 року, договір на закупівлю товару №48-11тб/18 від 06 листопада 2018 року, договір на закупівлю товарів за державні кошти №18/1ДЗ від 19 червня 2017 року , договір поставки №298 від 26 червня 2017 року, договір на закупівлю №407 від 18 грудня 2018 року, договір №27ДЗ/1 від 22 жовтня 2018 року, договір поставки №288 від 15 червня 2017 року, договір про закупівлю №6ДЗ/1 від 17 квітня 2018 року, договір про закупівлю товару за державні кошти №207 від 27 липня 2017 року, договір про закупівлю товарів за державні кошти №22 від 25 липня 2018 року - поставлено Замовникам продукцію, що підтверджується видатковими накладними.

Так, на виконання пункту 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України ТОВ «Діалайф» виписано та зареєстровано податкові накладні які перелічені у Додатку №1 та Додатку №2 до висновку експерта.

Згідно експертного висновку, яким, зокрема досліджено видаткові накладні, виписані ТОВ «Діалайф» покупцям (замовникам), а також акти на внутрішнє списання ТМЦ за період 2017 - 9 місяців 2018, витяги з Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), сформовані ТОВ «Діалайф» за період 2017 - 9 місяців 2018 та копії податкових накладних, виданих за відповідний період в електронному вигляді.

Відповідність даних бухгалтерського обліку щодо реалізації товарів ТОВ «Діалайф» та даних податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, експертом досліджувалась шляхом співставлення даних про номенклатуру та ціни відвантажених товарів згідно видаткових накладних і податкових накладних за номенклатурними позиціями та ціною, за якими в додатку 5 до Акту перевірки перевіряючими встановлено відхилення (заниження) між обсягами постачання та обсягами товарів, на які ТОВ «Діалайф» виписані податкові накладні.

За висновками експертизи, встановлено: за результатами співставлення даних видаткових накладних / актів та податкових накладних щодо номенклатури та ціни, за 2017 і 9 місяців 2018, відхилення в номенклатурі та ціні відвантажених товарів / наданих послуг між видатковими накладними та виписаними і зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними не встановлено.

Щодо завищення ТОВ «ДІАЛАЙФ» податкового кредиту з ПДВ у суму 581 088,00 грн. через відсутність документального підтвердження операцій, здійснених з контрагентами ТОВ «ІНФО-ПРОМ», ТОВ «Атлант Пром», ТОВ «Гамбрамед», ТОВ «ТОРГЛІДЕР».

Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Інфо-Пром» за договором №170 від 01 грудня 2017 року.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Діалайф» отримано лист №2398/1 від 01 грудня 2017 року від головного лікаря Івано - Франківської обласної лікарні про надання благодійної фінансової допомоги для ремонтних робіт відділення гемодіалізу.

Відповідно до наказу №17 від 05 грудня 2017 року вирішено надати благодійну фінансову допомогу для ремонтних робіт відділення гемодіалізу Івано - Франківській Обласній клінічній лікарні, згідно листа №2398/1 від 01.12.2017 року.

01 грудня 2017 року між ТОВ «Діалайф» (далі Платник) та ТОВ «Інфо-Пром» (далі Виконавець) та Івано - Франківській Обласна клінічна лікарня (далі Замовник) було укладено договір №170, відповідно п.1.1 якого Сторони домовились, що Замовник доручає Виконавцю провести ремонт приміщень (надалі - Роботи) відділення інтенсивної терапії екстракорпоральних методів детоксикації та для лікування хворих з гострим отруєнням і амбулаторного діалізу відповідно до узгодженого Кошторису, який є додатком до цього Договору, Обсяг робіт та їхня вартість визначена в Кошторисі.

Згідно п.1.2 договору Замовник зобов`язується прийняти, а Платник оплатити зазначені Роботи на умовах, передбачених цим Договором.

Розрахунок проводиться на підставі акту (актів) виконаних робіт (п.2.2 Договору).

У пункті 3.1 договору встановлено строки виконання Робіт - за домовленістю сторін. Допускається поетапне виконання робіт, кожен етап може бути засвідчений складанням Акту виконаних робіт.

Відповідно до п.4.1 договору після закінчення виконання Робіт Виконавець складає та передає Замовнику акт виконаних робіт в трьох оригінальних примірниках. Замовник приймає роботи, що засвідчує своїм підписом на Акті виконаних робіт, та передає Акт виконаних робіт Платнику. Платник сплачує за виконані роботи протягом 5 робочих днів.

Договір підписаний та засвідчений печатками з боку трьох Сторін.

На виконання умов Договору ТОВ «Інфо-Пром» було виконано ремонт приміщень Замовника, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 26.12.2017 року, №2 від 03.01.2018 року, №3 від 23.01.2018 року, №4 від 29.01.2018 року, №11 від 01.02.2018 року, №10 від 01.02.2018 року, №19 від 19.02.2018 року, №14,15, 16, 17, 18, від 16.02.2018 року, №21 від 09.03.2018 року, №22 від 07.03.2018 року, №20 від 22.02.2018 року, №25 від 26.03.2018 року, №26 від 26.03.2018 року, №28 від 26.03.2018 року, №27 від 26.03.2018 року.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України "Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві" №554 від 04.12.2009р. затверджено примірні форми первинних облікових документів у будівництві № КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" та № КБ-3 "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати", а також запроваджено застосування примірних форм первинних облікових документів у будівництві з моменту прийняття наказу про їх затвердження.

Положеннями чинного в Україні законодавства встановлено, що обов`язковими реквізитами примірної форми №КБ-2в "Акт приймання виконаних будівельних робіт" є найменування робіт і витрат, обгрунтовання (шифр і № позиції нормативу), одиниця виміру, кількість, поточна ціна одиниці виміру, що включає в себе заробітну плату та експлуатацію машин та механізмів, сума виконаних робіт у грн., а також витрати праці робітників будівельників на обсяг робіт (люд.-год.) та витрати праці робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт (люд.-год.).

Так між ТОВ «Інфо-Пром» (Генпідрядник) та Обласною клінічною лікарнею м. Івано - Франківськ (Замовник) та ТОВ «Діалайф» (Платник) підписано та засвідчено печатками з боку трьох сторін без зауважень акти приймання виконаних будівельних робіт типова форма КБ - 2в: за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за лютий 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року.

Акти форми КБ-2в на виконання вимог Положення "Про затвердження примірних форм первинних документів з обліку в будівництві" №554 від 04.12.2009р. містять найменування робіт і витрат, обгрунтовання (шифр і № позиції нормативу), одиниця виміру, кількість, поточна ціна одиниці виміру, що включає в себе заробітну плату та експлуатацію машин та механізмів, сума виконаних робіт у грн., а також витрати праці робітників будівельників на обсяг робіт (люд.-год.) та витрати праці робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт (люд.-год.) також містять посилання на договір №170 від 01 грудня 2017 року.

Також надано довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат форми КБ-3 за грудень 2017 року, за січень 2018 року, за лютий 2018 року, за березень 2018 року, за квітень 2018 року.

ТОВ «Інфо-Пром» виписано рахунки на оплату №23, 22, 21, 20 від 26 березня 2018 року, №19 від 21 березня 2018 року, №16 від 12 березня 2018 року, №15 від 02 березня 2018 року, №14 від 02 березня 2018 року, №13 від 22 лютого 2018 року, №12 від 19 лютого 2018 року, №11 від 16 лютого 2018 року, №10 від 16 лютого 2018 року, №9 від 16 лютого 20178 року, №8 від 16 лютого 2018 року, №7 від 16 лютого 2018 року, №6 від 01 лютого 2018 року, №5 від 01 лютого 2018 року, №3 від 29 січня 20187 року, №2 від 23 січня 2018 року, №1 від 02 січня 2018 року.

ТОВ «Діалайф» здійснено оплату за виконану роботу ТОВ «Інфо-Пром», що підтверджується платіжними дорученнями №371 від 03 травня 2018 року, №349 від 13 квітня 2018 року, №337 від 04 квітня 2018 року, №320 від 23 березня 2018 року, №320 від 13 березня 2018 року, №321 від 13 березня 2018 року, №322 від 13 березня 2018 року, №294 від 19 лютого 2018 року, №296 від 20 лютого 2018 року, №279 від 02 лютого 2018 року, №280 від 02 лютого 2018 року, №276 від 30 січня 2018 року, №273 від 23 січня 2018 року. №261 від 03 січня 2018 року.

Щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Торг-Лідер"

ТОВ «Діалайф» отримало №01-08/112 від 18 січня 2018 року від Хмельницької обласної лікарні, у якому лікарні просить надати благодійну фінансову допомогу в розмірі 99 840,00грн. для закупівлі медичного устаткування для організації роботи відділення гемодіалізу в м. Славути.

Відповідно до наказу №4 від 18.01.2018 року ТОВ «Діалайф» вирішено надати цільову фінансову благодійну допомогу Хмельницькій обласній лікарні згідно листа №01- 08/112 від 18.01.2018 року в розмірі 99 849,00грн. для організації роботи відділення гемодіалізу в м. Славута.

ТОВ «Торг-Лідер» було виписано рахунок на оплату по замовленню №19 від 11 січня 2018 року на суму 36 289,00грн.

ТОВ «Діалайф» здійснено оплату, у розмірі 36 289,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №261 від 11 січня 2018 року.

На виконання вимог листа №01-08/112 від 18.01.2018 року про надання благодійної фінансової допомоги в розмірі 99 849,00грн. для закупівлі медичного устаткування для організації роботи відділення гемодіалізу в м. Славута, ТОВ «Діалайф» оплатив, а Хмельницька обласна лікарні отримала товар, що підтверджується актом №1/2018 від 30 січня 2018 року.

Представлені документи свідчать, що зобов`язання за договорами між ТОВ «Діалайф» та його контрагентом виконувались сторонами у повному обсязі.

Суд дослідивши первинні документи бухгалтерського обліку та податкову звітність ТОВ «Діалайф» приходить до висновку, що вони є належними письмовими доказами, які підтверджують правомірність формування платником податків податкового кредиту та суми податку на додану вартість за результатами здійснених господарських операцій з ТОВ «Інфо-Пром», ТОВ «Атлант Пром», ТОВ «Торг Лідер», ТОВ «Гамбрамед» обсяг яких є достатнім для висновку про те, що рух товарів, робіт і послуг дійсно мав місце.

Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (тут і надалі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з абзацом одинадцятим статті 1 якого первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Наведені норми підтверджують висновок про те, що первинні документи, створені у письмовій або електронній формі, для цілей оподаткування повинні містити відомості про факти реальної підприємницької та іншої діяльності, які впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Обставина порушення платником податків обов`язку, щодо надання після початку перевірки всіх документів, які належать або пов`язані з предметом перевірки не означає, що такий платник не має права додатково їх надати до прийняття відповідного рішення й, при цьому, не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати додатково надані платником документи при прийнятті рішення.

Приписами ч. 5 ст. 242 КАСУ України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на що, застосуванню підлягає правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати КГС у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19 «…Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. При цьому, строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною 1 статті 692 ЦК України.

Щодо доводів про встановлення факту нереальності господарських операцій

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23 липня 2002 року у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та «Вуліч проти Швеції», адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

Такий обов`язок суб`єкта владних повноважень закріплений і в Кодексі адміністративного судочинства України, частиною другою статті 77 якого передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналіз матеріалів справи та правових норм при застосуванні до правовідносин дає підстави вважати, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при ухваленні рішень діяв без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призвело до безпідставного податкового навантаження на позивача.

Постанова КАС ВС від 16.04.2020 № 810/3443/18 (К/9901/35027/19):

«…будь-які документи (у тому числі договори, видаткові накладні, податкові накладні тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. За відсутності факту придбання товарів (послуг) відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів….».

Постанова ВС від 20 березня 2020 року у справі №813/5407/15:

«…щодо доводів відповідача про порушення, допущені суб`єктами господарювання в ланцюгу постачання, то вони також є необґрунтованими, адже порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог законодавства щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів у ланцюгу постачання за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними…».

Постанова ВС від 12.06.2018 р. у справі № 826/11879/13-а:

«…Наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер…».

Постанова ВС від 30.03.2018 р. у справі № 821/2106/13-а:

«…Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім, оскільки господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків. З метою податкового обліку господарські операції можуть оформлюватися будь-якими первинними документами, зміст яких відповідає наведеним вимогам податкового законодавства, та складення яких відповідає законодавчо установленим вимогам щодо оформлення такої операції або звичаєвій практиці. Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені…».

Щодо доводів про відсутність фактичного виконання операцій з контрагентом, а саме:

06 травня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №640/4687/19, адміністративне провадження №К/9901/36567/19 (ЄДРСРУ №89087664):

«…Відповідно до п. 6, 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Мінфіну від 31.12.1999 р. №318, витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

У податковому обліку господарські операції та витрати за цими операціями, які враховуються при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток, повинні бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення та понесені у зв`язку з цією операцією фінансові витрати. Податковий кредит, крім іншого, має бути обов`язково підтверджений податковою накладною.

Встановлюючи обов`язкове підтвердження платником податків задекларованих показників податкового обліку належними документами, законодавець презюмує, що ці документи мають відображати реальний стан речей щодо задекларованих об`єктів оподаткування.

Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми), як один із принципів бухгалтерського обліку, закріплений в ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та відповідає сутності податкового обліку, який відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Надання контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених правовими нормами, з метою одержання податкова вигоди є підставною для її одержання, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Відсутність доказів порушень з боку контрагентів

Постанова Верховного Суду від 03.06.2019 р. у справі № 826/11516/15:

«…позиція податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства по суті ґрунтується на інформації, отриманій за результатами здійснення податкового контролю по взаємовідносинам контрагентів позивача із іншими особами, та без будь-яких фактів фіксації порушення зроблено висновок про нереальність господарських операцій позивача із його контрагентами. Водночас правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства не можуть свідчити про нереальність господарських взаємовідносин платника податку…».

З цього приводу, суд вважає за необхідне зазначити, що основна частина Акту перевірки, містить дослідження правовідносини контрагентів із третіми особами, що суперечить приписам чинного податкового законодавства, а саме, мети встановлення порушення податкового законодавства ТОВ «Діалайф».

Відсутність трудових і виробничих ресурсів

Постанова ВС від 08.05.2018 р. у справі № 815/3526/17:

«…Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності)…».

Постанова ВС від 08.05.2018 р. у справі № 814/937/15:

«…Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу..».

Постанова ВС від 11.06.2019 у справі № 825/2387/18:

«…відсутність у контрагента добросовісного платника податку матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу)…».

Також слід зазначити, що добросовісний платник податків не повинен зазнавати негативних наслідків через те, що контрагент надав йому послуги/доставив товар, використовуючи при цьому неоформлених працівників (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 р. № 649-р «Про заходи, спрямовані на детінізацію відносин у сфері зайнятості населення» починаючи з 05 жовтня 2018 року Державна фіскальна служба України, Державна служба України з питань праці, а також інші центральні органи виконавчої влади за участю органів місцевого самоврядування повинні проводити комплексні заходи, спрямовані на детінізацію зайнятості та доходів населення.

Комплексним заходом у даному випадку є перевірка, яка повинна проводитись спільно ДФС та Держпраці.

Така перевірка може стати аргументом про відсутність у контрагента достатніх трудових ресурсів, а не проведення такої перевірки буде доказом на користь добросовісного платника податків, якого притягають до відповідальності через припущення контролюючого органу про відсутність у його контрагентів трудових ресурсів».

Необгрунтованість податкової вигоди

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставини, як: неможливість реального здійснення операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, господарської діяльності у зв`язку з відсутності управлінського або технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для цього виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність документів обліку.

Обов`язковою умовою для визнання документів доказом у адміністративній справі відповідно до вимог ст. 75 КАСУ є їх достовірність. Якщо документи складені від імені суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), створеного з метою фіктивного підприємництва, вони не можуть бути підставою бухгалтерського та/чи податкового обліку, оскільки статус нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Відповідно, вчинені під час здійснення нелегальної діяльності операції не можуть бути легалізовані, а їх відображення у бухгалтерському та податковому обліках не може надавати встановлені законом податкові вигоди.

Висновок Верховного Суду України полягає у тому, що надання платником податків податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, окрім як якщо податковий орган не довів, що відомості, які містяться в документах, є недостовірними. Така обставина як наявність кримінального провадження, зареєстрованого за фактом вчинення злочину, передбаченого ст. 205 ККУ, стосовно фіктивності підприємства - контрагента покупця, має бути врахована судом, оскільки статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами. Первинні документи, які виписані фіктивним підприємством, не можуть вважатися належно оформленими документами, що підтверджують факт придбання товарів, робіт чи послуг, а тому віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту є безпідставним.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд в ряді постанов, зокрема, в постановах від 26.02.2020 у справі №826/1308/18, від 28.10.2019 у справі №280/5058/18.

Разом з цим, податковим органом не враховано, що ч. 2 ст. 61 Конституції України встановлює, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер та особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, а також ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (ст. 62 Конституції України).

Верховний суд наголошує: «…вирок повинен існувати на час прийняття податкового повідомлення - рішення», а отже «наявність кримінального провадження» не може бути підставою для висновку про будь-яку фіктивність…

Верховний Суд наголошує, що наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів ч. 6 ст. 78 КАСУ не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними. Відтак, необхідно перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

21 січня 2020 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №826/9569/18, адміністративне провадження №К/9901/29809/19 (ЄДРСРУ №87045362):

Верховний суд вказує на те, що сам факт проведення досудового розслідування не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами, внаслідок чого підлягає перевірці кожне податкове правопорушення і здійснення комплексного дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених, серед іншого, такою ухвалою, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій.

Крім того, колегія суддів також зауважує, що під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і реально отримати від них товари (роботи чи послуги), незважаючи на те, що контрагенти можливо і мають наміри щодо порушення податкового законодавства, а тому як було вже зазначено вище, необхідно встановлення фактів, які б свідчили про узгодженість дій між позивачем та його контрагентами з метою незаконного отримання податкової вигоди або обізнаності позивача з будь-якими протиправними діями контрагентів. Проте під час з огляду справи таких фактів встановлено не було. (Постанова ВС КАС від 05 лютого 2019 року в рамках справи №810/1967/16, адміністративне провадження №К/9901/24992/18 (ЄДРСРУ №79638808).

З огляду на вказані правові позиції, суд приходить до висновку, що для цілей податкового обліку мають значення лише реальні (фактичні) операції з придбання товарів (робіт, послуг), вчинені з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язана з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Такої ж правової позиції дотримується ВС у постанові від 03.10.2019 року у справі №П/811/3228/14, від 03.10.2019 року у справі №804/98/15, від 10.04.2019 року.

Постанова Верховного суду від 13.08.2019 року у справі №813/4737/15:

«…Про відсутність реальності господарських операцій може свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення господарських операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг; нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку…».

Отже, суд вважає за необхідне акцентувати увагу на тому, що у даному випадку доведення нереальності господарських операцій залежить, перш за все, наскільки якісно складена описова частина акту податкової перевірки, та наскільки повно, детально та всебічно досліджено обставини здійснення тієї чи іншої господарської операції. Як вбачається із спірних правовідносин податковим органом не досліджувались обставини здійснення господарських операцій за формальних обставин.

Первинні документи містять відомості про господарську операцію, в свою чергу, на податківців покладається обов`язок довести, що відомості, які зазначені у первинному документі, є недостовірними (Постанова ВС від 03.10.2019 року у справі №П/811/3228/14, від 17.09.2019 року у справі №813/8137/13-а, від 12 вересня 2019 року у справі №805/4357/15-а).

У даному аспекті, перевіряється безпосередній зміст первинних документів на предмет відповідності реальним наслідкам проведених господарських операцій, наявність незначних помилок, проте, не свідчить про відсутність реальності господарських операцій.

Верховний суд у Постанові від 02.04.2019 року по справі № 826/6245/18, висловив правову позицію:

«…Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.

Обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами ч. 4 ст. 9 КАС України (Постанова ВС від 24.04.2019 року у справі № 820/5629/13-а).

Розумна економічна причина (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності.

«…придбання активу передбачає наявність мети його використання в господарській діяльності платника. Така мета є необхідною умовою для формування податкового кредиту з податку на додану вартість. Крім того, всі витрати, в тому числі зі сплати податку на додану вартість, мають бути здійснені в межах господарської діяльності платника податку.

Тобто, витрати на придбання активу, понесені без мети його використання в господарській діяльності, або придбання такого активу поза межами господарської діяльності платника, не дають йому права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що господарською діяльністю є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатись вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Таким чином, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі.

Утім, віднесення таких операцій до господарських можливе у випадках обґрунтування платником податку економічних причин чи ділової мети (зважаючи на ризики підприємницької діяльності) укладення угод за ціною нижчою за ціну придбання товарно-матеріальних цінностей…». (Постанова ВС від 23 липня 2019 року справа №802/2386/14-а).

Пунктом 109.1. ст. 109 ПКУ закріплено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Подібна правова позиція була викладена у Постанові Касаційного адміністративного суду від 03.05.2018р. по справі №818/1070/17, в якій зазначено: «Суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи… Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовила протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій спірними податковими повідомленнями-рішеннями.»

В 1976 році у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством.

ЄСПЛ встановив свої критерії для визначення поняття «кримінальне обвинувачення», а саме:

критерій національного права. Тобто, чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами відповідної держави. Цей критерій є «не більше ніж відправною точкою», а отримані таким чином відомості мають лише формальну цінність;

критерій кола адресатів. Якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне;

критерій мети та тяжкості наслідків. У випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину.

Так, ще у 1976 році Рішенням «Енгель та інші проти Нідерландів» ЄСПЛ наголосив, що поняття «кримінального обвинувачення» у значенні статті 6 Конвенції має «автономне» значення і не залежить від того, чи пов`язано обвинувачення та застосовані санкції з кримінальним правопорушенням відповідно до національного законодавства, чи ні.

В рішенні суд зазначив, що держави безспірно наділені правом визнавати ті чи інші дії/бездіяльність кримінальним правопорушенням. Однак держави не наділені правом класифікувати як дисциплінарні правопорушення дії/бездіяльність, які за своєю суттю є кримінальними, та здійснювати переслідування правопорушника на дисциплінарному, а не кримінальному рівні (п. 81 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»).

Тобто, ЄСПЛ визначив, що у разі, коли певні дії держави насправді мають на меті кримінальне переслідування, такі дії повинні відповідати принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції.

Для визначення переслідування кримінальним відповідно до Конвенції, суд застосовує наступні три критерії, що отримали назву «Критерії Енгеля» (п. 82 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»):

(1) критерій національного права;

(2) критерій кола адресатів;

(3) критерій мети і тяжкості наслідків.

З огляду на позицію ЄСПЛ, варто розглянути штрафи за порушення податкового законодавства в розрізі визначених ЕСПЛ критеріїв для визначення необхідності застосування ст. 6 Конвенції при їх нарахуванні.

Перший критерій - критерій національного права є базовим, і ЕСПЛ аналізує, чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину відповідно до національних норм відповідної держави. Однак цей критерій відіграє досить незначну роль у контексті застосування гарантії справедливого судового розгляду, бо держава могла б уникати виконання вимог ст. 6 Конвенції шляхом декриміналізації злочинів.

Тому, законодавство відповідної держави є «не більше ніж відправною точкою», а отримані таким чином відомості мають лише формальну цінність (п. 82 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»).

Розглядувані штрафи за порушення податкового законодавства містяться у ПКУ і за першим критерієм не відносяться до кримінального переслідування відповідно до Конвенції.

Тому такі штрафи слід розглянути далі за наступними двома критеріями. Такі критерії є альтернативними і не кумулятивними: для того, щоб стаття 6 була застосовною у справі, в якій фігурує термін «кримінальне обвинувачення», достатньо, щоб відповідне правопорушення мало «кримінальний» характер у значенні Конвенції або загрожувало відповідній особі санкціями, які за своїм характером і суворістю належать до «кримінальної» сфери, (п. 57 Рішення ЄСПЛ у справі «Лауко проти Словаччини», с. 2504- 05, п. 57).

Другим критерієм є дія норми, якою встановлюється відповідальність, за колом осіб. Якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне. В свою чергу штрафи за порушення податкового законодавства відповідно до ПКУ застосовуються до невизначеного кола осіб і, відповідно, відповідають вказаному критерію.

Однак, на цьому перевірка також не закінчується, і вона була б «ілюзорною», якщо б у цих критеріях не враховувалися мета та ступінь суворості відповідальності, якого особа ризикує зазнати (п. 82 Рішення ЄСПЛ «Енгель та інші проти Нідерландів»).

Тому третій критерій полягає в оцінці характеру та суворості відповідальності за його вчинення. Відповідно до загального правила, у випадку, якщо елемент покарання наявний, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину. В такому разі таке переслідування має відповідати, зокрема, принципам, закріпленим у ст. 6 Конвенції.

Розглядувані санкції мають на меті саме покарання особи, і таке покарання є досить суворим. Адже в спірних правовідносинах позивач здійснив усі законодавчо встановлені дії задля належного оподаткування за результатами фінансово-господарських операцій. Проте через відсутність таких документів відповідач визначає позивачеві зобов`язання.

Отже за третім критерієм, враховуючи мету та суворість, відповідальність та штрафи за ПКУ у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ є кримінальним переслідуванням, їх застосування повинно допускатися тільки за дотримання відповідних критеріїв.

Такі висновки підтверджуються практикою ЄСПЛ. Зокрема, приналежність податкових штрафів до кримінального переслідування визначено ще у 2001 році у Рішенні ЄСПЛ у справі «Справа J. В. проти Швейцарії» від 3 травня 2001 року, де суд вказав (п./п. 48,49), у Рішенні по справі «Остерлунд проти Фінляндії» від 10.05.2015 року. Зокрема, за законодавством Фінляндії податкові штрафи, як і в Україні, формально не відносяться до кримінального покарання, проте, застосувавши «Правила Енгеля», суд визнав такі штрафи кримінальним переслідуванням, зазначивши що:

«відповідно до фінського законодавства, податкові донарахування здійснювалися не з метою грошової компенсації завданої шкоди, а як покарання для запобігання повторному вчиненню правопорушень. Тобто податкові донарахування відігравали такий собі стримуючий фактор і мали каральний характер».

У Рішенні «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» від 23.07.2008 року, враховуючи, що за законодавством Швеції податкові штрафи також не відносяться до кримінальної відповідальності, ЕСПЛ, дослідивши їх з точки зору «Правил Енгеля», встановив (п./п. 79, 80, 82):

«податкові штрафи не є засобом фінансової компенсації витрат, які могли бути спричинені поведінкою платника податків. Адже головна мета відповідних положень законодавства - спонукати платника податків до виконання ним своїх юридичних обов`язків та покарати за ухиляння від них. Отже, такі стягнення мають запобіжний і каральний характер. Останній зазвичай є ознакою кримінального покарання.

Про кримінальний характер правопорушення свідчить також суворість потенційного та фактичного покарання. Податкові штрафи у Швеції призначаються в розмірі, пропорційному до податку, від якого платник ухилився, надавши неточну чи невідповідну інформацію. Податкові штрафи, розмір яких становить, як правило, 20 або 40 % від суми податку, від якого ухилився платник, не мають верхнього ліміту і можуть сягати Значних розмірів...

ЕСПЛ має без сумніву однозначну позицію, що штрафи за порушення податкового законодавства є кримінальним переслідуванням, яке повинно здійснюватися виключно з дотриманням приписів статті 6 Конвенції, зокрема, обов`язковості доведення вини платника.

Відповідно до положень ст.23 Кримінального кодексу України (надалі - КК України») вина особи є її психічним ставленням до вчинюваного нею діяння та відповідних наслідків у формі умислу (ст. 24 КК України) або необережності (ст. 25 КК України).

При цьому, при будь-якому виді умислу особа усвідомлює небезпечний характер свого діяння й передбачає його суспільно небезпечні наслідки, та в залежності від того прямий чи непрямий умисел - бажає їх настання або хоч і не бажає, але свідомо припускає їх настання.

В спірних правовідносинах позивачем дотримано приписів чинного податкового законодавства, всі господарські операції оформлені належним чином, більш того, підприємство задля відновлення свого імені доклало значних зусиль для відновлення первинних документів, які в рамках досудового розслідування кримінального провадження були вилучені і до теперішнього часу не повернуті.

Тобто, повністю виключається будь-які умисел та необережність як складові вини, яка є обов`язковою передумовою можливості залучення до кримінальної відповідальності.

Вина є одним із елементів складу злочину як суспільно небезпечного діяння. Саме суспільна небезпечність винного діяння, тобто злочину, відрізняє його від інших правопорушень, за які відповідальність кримінального характеру застосована бути не може.

Більш того, доведення вчинення платником податків податкового правопорушення має обов`язково супроводжуватися доведенням, зокрема, вини платника податків як однієї з головних ознак складу податкового правопорушення.

Отже, ґрунтуючись на позиції ЄСПЛ щодо відсутності вини діяння, виключають визначення податкових зобов`язань та накладення штрафних санкцій, які за своєю природою є кримінальним переслідуванням у розумінні Конвенції та практики ЄСПЛ.

Верховний суд у Постанові від 02.04.2019 року по справі № 826/6245/18, висловив правову позицію:

«…Верховний Суд визнає, що не підтвердження операцій за ланцюгом постачання, так само як і податкова інформація про інші порушення податкової дисципліни, допущені контрагентом платника податків або третіми особами у відносинах з контрагентом, не є свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку…».

Таким чином при проведенні перевірки були порушені права позивача як власника майна та документів, передбачені п. 17.1.6 ст. 17 ПКУ, бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок. Позивач фактично був позбавлений правом користуватись та розпоряджатись своїми документами, та можливості виконувати свої обов`язки щодо надання документів.

У рішенні Конституційного Суду України від 27.02.2018 року №1-р/2018 вказано:

«У Доповіді "Верховенство права", яка схвалена Європейською Комісією "За демократію через право" (Венеціанською Комісією) на 86-му пленарному засіданні (25-26 березня 2011 року), наголошено, що принцип правової визначеності є ключовим у питанні довіри до судової системи і верховенства права; держава зобов`язана дотримуватися та застосовувати у прогнозований і послідовний спосіб ті закони, які вона ввела в дію (пункт 44); правова визначеність передбачає, що норми права повинні бути зрозумілими і точними, а також спрямованими на забезпечення постійної прогнозованості ситуацій і правових відносин (пункт 46); парламентові не може бути дозволено зневажати основоположні права людини внаслідок ухвалення нечітких законів (пункт 47); правова визначеність означає також, що необхідно у цілому дотримуватися зобов`язань або обіцянок, які взяла на себе держава перед людьми (поняття "законних очікувань") (пункт 48).

Конституційний Суд України вважає, що принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища людини».

Практика Європейського суду з прав людини свідчить, що найчастіше втручання у право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Протоколу № 1 забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Втручання має бути законним, тобто здійснено на підставі закону. При цьому під «законом» Конвенція розуміє нормативний акт, що має бути «доступним» (accessible) та «передбачуваним» (forseable). Також, закон має відповідати всім вимогам нормативного акта. «Доступність закону» означає наявність доступу та знань щодо цього закону в суспільстві та у осіб. «Передбачуваність» означає можливість передбачити певні дії або наслідки, що можуть виникнути в зв`язку із застосуванням закону.

Суд у своїх рішеннях нагадує, що незважаючи на те, що держави мають широкі рамки розсуду при визначенні умов і порядку, за яких приватна особа може бути позбавлена своєї власності, позбавлення останньої, навіть, якщо воно переслідує законну мету в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення ст.1 Протоколу № 1, якщо не була дотримана розумна пропорційність між втручанням у права фізичної чи юридичної особи й інтересами суспільства. Також, буде мати місце порушення ст.1 Протоколу № 1 й у випадку, коли наявний істотний дисбаланс між тягарем, що довелося понести приватній особі, і переслідуваними цілями інтересів суспільства.

Закріплюючи право кожного на мирне володіння своїм майном, стаття 1 за своєю суттю є гарантією права власності (рішення від 13.06.1979 року у справі «Маркс проти Бельгії», п.69).

Згідно п.50 Рішення ЄСПЛ у справі «ЩОКІН ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF SHCHOKIN v.UKRAINE) (Заяви №№ 23759/03 та 37943/06) судом констатовано, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним.

У частині третій статті 2 КАС наведені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, якими є, зокрема, прийняття (вчинення) таких рішень, (дій, бездіяльності) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого оскаржуваного рішення.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 139, 241,242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень - рішень - задовольнити повністю.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019р. №, яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «Діалайф» за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 2 249 708,00 грн.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019р. №, яким застосовано штраф у розмірі 50% у сумі 904 048,00 грн. за відсутність реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ.

Скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.12.2019р. №, яким завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 2 389 183,00 грн.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діалайф» суму судового збору за подання адміністративного позову за:

платіжним дорученням № 1158 від 22.01.2020 року у сумі 21 020,00 грн. (двадцять одна тисяча двадцять гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діалайф» - адреса: 67700, Одеська область, м. Білгород - Дністровський, пров. Офіцерський, буд. 2, , електронна пошта:

Головне управління ДПС в Одеській області - адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, , телефон: , електронна пошта:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.