Справа № 640/18301/18
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

14 грудня 2020 року м. Київ№ 640/18301/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу та клопотання про залишення без розгляду позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ІНВЕСТ» (01001, м.

Київ, вул. Стрілецька, 4-6)

до Державної служби геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка,

16)

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ІНВЕСТ» (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України №409 від 05 серпня 201 року в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5157;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу №5157, виданого 08 червня 2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ІНВЕСТ» на видобування піску на родовищі «Вільбівненське-2» Острозького району Рівненської області, с. Вільбівне;

- зобов`язати Державну службу геології та надр України внести відповідні зміни до Єдиного ліцензійного реєстру; скасувати напис про анулювання спеціального дозволу №5157.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача надіслав до суду клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, яке обґрунтоване тим, що інформація про накази Державної служби геології та надр України є відкритою і загальнодоступною, доступ до якої мають всі зацікавлені особи. Відтак, позивач як зацікавлена особа, повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів у строки, передбачені законодавством, а саме з моменту офіційного оприлюднення оспорюваного наказу. При цьому, представник відповідача повідомив, що позивач мав змогу дізнатися про порушення своїх прав вже 12 серпня 2013 року, відповідно до суду міг звернутися не пізніше 13 лютого 2014 року.

Водночас, із адміністративним позовом позивач звернувся лише у листопаді 2018 року.

Представник позивача стосовно вказаного клопотання зазначив, що чинним законодавством України не передбачено обов`язок постійно відслідковувати інтернет-сайти органів державної влади.

Вирішуючи клопотання по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Так, вимогами частини 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивачу було відомо про заявлене клопотання відповідача щодо пропуску позивачем строку на звернення до суду з адміністративним позовом, однак Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ІНВЕСТ» клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду не заявлялось, як і не вказано підстав поважності такого пропуску.

Суд враховує, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач дізнався або мав дізнатися про існування оскаржуваного наказу у 2013 році, тоді як позовну заяву подано за спливом п`яти років.

При цьому, позивач, проваджуючи господарську діяльність, що безпосередньо пов`язана з використання спірного дозволу на користування надрами, мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав та інтересів.

Крім того, суд враховує, що Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, не передбачено надсилання наказів користувачем, а всі накази, в тому числі і оскаржуваний. знаходяться у вільному доступі та розміщені на офіційному сайті Державної служби геології та надр України.

Так, пунктом 25 Порядку №615 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що про надання, продовження строку дії, зупинення, поновлення, переоформлення, видачу дубліката, анулювання дозволу та внесення змін до нього орган з питань надання дозволу видає наказ, а Рада міністрів Автономної Республіки Крим - розпорядження. Наказ органу з питань надання дозволу про надання дозволу розміщується протягом п`яти днів на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу.

Додатково суд зазначає, що листом від 15 серпня 2013 року №9582/02/14-13 позивача повідомлено, що спеціальний дозвіл на користування надрами №5157 від 08 червня 2010 року з метою видобування піску родовища Вільбівненське-2, наданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Форвард Інвест» анульовано наказом Державної служби геології та надр України від 05 серпня 2013 року №409 у зв`язку з невжиттям надрокористувачем заходів для усунення причин зупинення дії дозволу в установлений строк.

В матеріалах справи також міститься копія поштового конверту, відправником у якому вказано Державну службу геології та надр України, з якого вбачається, що лист відповідачем направлено на адресу позивача, яка вказана у спірному дозволі та відбитком штемпелю поштового відділення підтверджується дата його надсилання позивачу у серпні 2013 року, однак вказаний лист повернувся «за закінченням терміну зберігання».

Відтак, з боку відповідача вжито всіх заходів з метою інформування позивача про існування спірного наказу. Відповідно, суд приходить до висновку, що позивач з серпня 2013 року мав об`єктивні можливості дізнатися про наявність наказу Державної служби геології та надр України №409 від 05 серпня 201 року в частині анулювання спеціального дозволу на користування надрами №5157, однак до суду звернувся лише у листопаді 2018 року, тобто з пропуском строку, визначеного частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Водночас, у випадку пропуску строку підставою для його поновлення є лише наявність поважних причин (підтверджених належними доказами), тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Слід зазначити, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків відносини стають стабільними.

Суд вважає, що позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав та інтересів, оскільки інформація щодо анулювання спеціального дозволу є публічною та, окрім того, про це позивачу було повідомлено відповідачем, що підтверджується належними доказами у матеріалах справи.

Таким чином, у даному випадку суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду через байдужість до своїх прав.

З урахуванням наведеного в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення адміністративного позову на підставі пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, керуючись статтями 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ІНВЕСТ» до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити сторонам.

Згідно з частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Відповідно до частини третьої статті 240, частини другої статті 293, статті 294 Кодексу адміністративного України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя А.Б. Федорчук