Справа № 380/459/20
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 рокуСправа № 380/459/20 пров. № А/857/12677/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Большакової О.О., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому в м.Львові апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року (суддя Сакалош В.М., м.Львів, повний текст складено 24 червня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУПФ) та Галицької митниці Держмитслужби (далі Митниця) в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

зобов`язати Митницю рознести помісячно виплати, отримані ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 23.10.2008 по 06.02.2009, а також за час невиконання рішення суду з 06.02.2009 по 10.06.2013;

зобов`язати ГУПФ зарахувати час вимушеного прогулу та час невиконання рішення суду в страховий стаж і врахувати цей час при обчисленні розміру пенсії;

стягнути з Митниці на користь позивача середній заробіток за січень-грудень 2009 року з утриманням обов`язкових платежів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішення його у відповідній частині, оскаржила Митниця, який із покликанням на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі із покликанням на окремі обставини справи вказує, що станом на 04.02.2020 Митниця виконала припис ГУПФ і подала таблиці 6 звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів з проставленням типу нарахувань 3 про застраховану особу ОСОБА_1 , відобразивши заробітну плату за періоди з жовтня по листопад 2008 року та з лютого 2009 по грудень 2010 роки, та з проставленням типу нарахувань 2 про позивача за вересень 2013 року. Зазначає, що позивач отримавши розрахунок середнього заробітку, звернув лише увагу на суми, які йому виплачувала Митниця, однак сума середнього заробітку однакова кожного місяця за вищезгадані періоди (а саме 298,28 грн) а кількість відпрацьованих ним днів різниться, тому виплати проводилися прямо пропорційно кількості відпрацьованих днів. Вказує, що виплатив позивачу всі суми за періоди з 23.10.2018 по 06.02.2009, з 07.02.2009 по 10.06.2013 та сплатив єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) за ці періоди.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок проведеної ГУПФ відносно Митниці перевірки встановлено подання недостовірних індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_2 у звіті про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі єдиний внесок) до органів податкової служби України за вересень 2013 року та у звіті за грудень 2015 року згідно рішенням суду на суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за періоди з жовтня по листопад 2008 року та лютого 2009 року по грудень 2010 року. Проте, факти невиконання обов`язку Митниці щодо несплати страхових внесків досліджені не були, і доказів виконання обов`язку по сплаті страхових внесків за ОСОБА_2 до ПФУ за спірні періоди відповідачем не надано. Тому позивач, не повинен відповідати за не виконання Митницею обов`язку по сплаті єдиного внеску та по належному визначенню помісячних виплат отриманих ОСОБА_2 за спірні періоди для врахування таких ГУПФ при обчисленні розміру пенсії.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Митниці на його користь середнього заробітку за січень-грудень 2009 року з утриманням обов`язкових платежів, то цей суд вказав, що відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) від 11.06.2020 копія яких наявна в матеріалах справи, відомості щодо подання інформації по сумі заробітку для нарахування пенсії, по кількості днів трудових або цивільно-правових відносин, по проходженню військової служби в місяці, по сплаті страхових внесків за січень-грудень 2009 року відсутні. Вказане підтверджується також розрахунком середнього заробітку ОСОБА_2 та не спростовано належними та допустимими доказами стороною відповідача.

Такі висновки суду першої інстанції частково відповідають встановленим обставинам справи, проте рішення суду не може бути залишене без змін, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом Державної митної служби України від 22.10.2008 №2207-к (далі ДМС, Наказ №2207-к відповідно) звільнено з посади начальника сектору митного оформлення №4 митного поста «Смільниця» Львівської митниці ДФС (далі Посада, Митниця-1 відповідно).

За наслідками оскарження позивачем Наказу №2207-к постановою Львівського окружного адміністративного суду від 6 лютого 2009 року по справі №2а-7626/08/1370 (далі Постанова суду) визнано протиправним Наказ №2207-к; поновлено ОСОБА_1 на Посаді; стягнуто з Митниці-1 на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу; постанову в частині поновлення ОСОБА_3 на Посаді та стягнення заробітної плати в межах суми стягнення за один місяць звернуто до негайного виконання (а.с.4-7). Вказана Постанова суду набрала законної сили 07.07.2009.

Відповідно до ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2013 року по справі №2а-7626/08/1370 (далі Ухвала суду) стягнуто з Митниці-1 на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі з 06.02.2009 по 10.06.2013 в сумі 227025,20 грн з утриманням прибуткового податку та інших обов`язкових платежів.

Після виходу на пенсію позивач за результатами ознайомлення з пенсійною справою

виявив, що впродовж періоду коли він відновлював своє порушене право в суді (поновлення на Посаді) йому не нараховувалися помісячно стягнуті внески, а також цей період не включено до його страхового стажу.

У зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ за інформацією, щодо його пенсійного забезпечення помісячно з дня призначення пенсії; щодо того, як відбувалися стягнення з його пенсійного забезпечення та на підставі яких розрахунків такі мали місце; щодо того чи переплата коштів, внесена за рахунок виконання рішення суду про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки виконання судових рішень у справі №2а-7626/08/1370.

На вказану заяву ГУПФУ надало позивачу інформацію у формі індивідуальної відомості про застраховану особу за період з січня 1998 року по грудень 2013 року (форма ОК-54) (а.с.11-12).

Вважаючи протиправною відсутність у даних відомостях інформації про подачу та сплату страхових внесків за період з травня 2008 року по грудень 2009 року та у зв`язку з відсутністю в інформаційній базі ПФУ даних щодо отримання ним заробітної плати за вказаний період, 28.10.2019 позивач звернувся до начальника Митниці-1 із запитом про надання інформації (звіту) про виплату йому заробітної плати в періоди з 23.10.2008 по 06.02.2009, з 07.02.2009 по 10.06.2013 та надання довідки про нарахування йому та стягнення з нього єдиного внеску за періоди з 23.10.2008 по 06.02.2009 та з 07.02.2009 по 10.06.2013.

Листом від 06.11.2019 №4529/ДЗН/13-70-05/28 Митниця-1 повідомила ОСОБА_1 що у вересні 2013 року йому нарахували та виплатили заробітну плату у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4373,88 грн, в грудні 2015 року Головним управлінням Державної казначейської служби України України у Львівській області провело безспірне списання коштів на його користь з рахунку Митниці-1 на загальну суму 227025,20 грн, а саме середній заробіток за час затримки виконання рішення суду - 177794,78 грн, податку з доходів 31976,50 грн, єдиного соціального внеску 13848,54 грн, військового збору 3405,38 грн, згідно виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду від 11.12.2013 по справі №2а-7626/08/1317 . Також позивачу надано довідку про нарахування та утримання ЄСВ з вищезазначених сум (а.с.13).

На думку позивача, відсутність в базі даних ГУПФ відомостей про нарахування та виплату заробітної плати за період поновлення його на посаді після незаконного звільнення (23.10.2008 по 06.02.2009), а також за період невиконання Ухвали суду (07.02.2009 по 10.06.2013) призвело до зменшення його страхового стажу і розміру сплаченого ним єдиного внеску що є незаконним.

02.12.2019 Митниця-1 звернулася до ГУПФ із заявою про проведення перевірки первинних документів за періоди з 23.10.2008 по 06.02.2009 та з 07.02.2009 по 10.06.2013 для внесення необхідної інформації в індивідуальні відомості застрахованої особи ОСОБА_1 (а.с.31-32).

14.01.2020 ГУПФ проведено позапланову перевірку Митниці-1 з зазначеного вище питання, про що складено відповідний акт №54 (далі Акт; а.с.33-35).

У Акті встановлено подання недостовірних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 , згідно з рішення суду на суму середнього заробітку за періоди з жовтня по листопад 2008 року та з лютого 2009 року по грудень 2010 року, чим порушено абзац 6 пункту 7 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI).

За наслідками перевірки ГУПФ винесено припис від 14.01.2020 №37 (далі Припис), яким зобов`язано відповідача подати у термін до 14.02.2020 таблицю 6 Звіту про суми нарахованої заробітної плати (грошового забезпечення, доходу) застрахованих осіб та сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до фіскальних органів з типом нарахувань 3 та 2 про застраховану особу ОСОБА_1 (а.с.36-37).

Митницею-1 виконано вимоги Припису після звернення позивача до суду з вказаним позовом (а.с.131-137).

Відповідно до частин першої та другої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За змістом статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV) застрахована особа це фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік) - організація та ведення обліку відомостей про застраховану особу, що здійснюється відповідно до законодавства і використовується в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування в установленому законодавством порядку.

Згідно з нормами статей 14, 15 Закону №1058-IV платниками страхових внесків є страхувальники (роботодавці), які зобов`язані сплачувати страхові внески за застрахованих осіб (працівників) до органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Здійснення персоніфікованого обліку в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування врегульовано статтею 21 Закону №1058-IV. Як зазначено в частині другій цієї статті на кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Частиною третьою статті 21 Закону №1058-IV визначено перелік відомостей, які повинна містити персональна електронна облікова картка застрахованої особи; та серед іншого, частина персональної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід) та розмір сплачених страхових внесків.

Нормами статті 106 Закону №1058-IV передбачена відповідальність страхувальників, серед іншого, за несплату або несвоєчасну сплату страхових внесків.

Судом першої інстанції вірно зазначено, те, що, період вимушеного прогулу та затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі теж має зараховуватися до страхового стажу.

Підставою звернення позивача до суду з цим позовом стало те, що із наданих ГУПФ в індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-05) від 27.11.2019 за 2008 - 11, 12 місяці встановлено, що в знаменнику - права частина (позначка про сплату страхових внесків) проставлено «Ні», а інформація за 2009 рік про сплату страхових внесків у відомостях відсутня. Крім того, згідно розрахунку середнього заробітку ОСОБА_1 , то такий не містить даних про нарахування позивачу заробітної плати за частину жовтня та у повному обсязі за листопад та грудень 2008 року, як і про утримання єдиного внеску за ці періоди.

Відповідно до статті 106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи. Обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника. Внаслідок невиконання підприємством обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним засадам у сфері соціального захисту. Тому особа не може нести відповідальність за неналежне виконання своїх обов`язків підприємством, на якому вона працює, чи як у даному випадку не могла приступити до роботи у зв`язку з невиконанням рішення суду про її поновлення.

Згідно з частиною другою статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством; допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю; надавати безоплатно застрахованій особі та на вимогу членів сім`ї померлої застрахованої особи відомості про заробітну плату (дохід), суму сплаченого єдиного внеску та інші відомості про застраховану особу, що подаються до органу доходів і зборів; пред`являти на вимогу застрахованої особи, на користь якої він сплачує єдиний внесок, повідомлення про взяття на облік як платника єдиного внеску та надавати інформацію про сплату єдиного внеску, в тому числі у письмовій формі; перевіряти під час прийняття на роботу наявність у фізичної особи посвідчення застрахованої особи; повідомляти у складі звітності про прийняття на роботу фізичної особи, відомості про яку відсутні в Державному реєстрі або яка не пред`явила на вимогу платника єдиного внеску посвідчення застрахованої особи, та подавати необхідні відомості і документи для взяття на облік зазначеної особи; отримувати в територіальному органі Пенсійного фонду посвідчення застрахованої особи в порядку, встановленому Пенсійним фондом, та видавати їх застрахованим особам; повідомляти у складі звітності про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру, про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей; у випадках, передбачених цим Законом і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, стати на облік в органі доходів і зборів як платник єдиного внеску.

Частиною четвертою статті 9 Закону №2464-VI передбачено, що обчислення єдиного внеску за минулі періоди, крім випадків сплати єдиного внеску згідно з частиною п`ятою статті 10 цього Закону, здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 5 частини восьмої статті 9 Закону №2464-VI визначено, що періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Як уже встановлено вище, Митницею-1 на виконання Припису ГУПФ усунено недоліки, що містилися в індивідуальних відомостях застрахованої особи ОСОБА_1 .

Проте на час виникнення спірних відносин право позивача на своєчасне зарахування періодів його вимушеного прогулу у зв`язку з незаконним звільненням та час невиконання рішення суду щодо виплати належних сум середнього заробітку в страховий стаж та в заробіток для обчислення пенсії було порушеним, відтак апеляційний суд не вбачає підстав для відмови позивачу у задоволенні заявлених вимог до відповідачів.

Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що він не повинен відповідати за не своєчасне виконання Митницею обов`язку по сплаті єдиного внеску та по належному визначенню помісячних виплат отриманих ОСОБА_1 за спірні періоди для врахування таких ГУПФ при обчисленні розміру пенсії.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Митниці на його користь середнього заробітку за січень-грудень 2009 року з утриманням обов`язкових платежів, то суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Так як видно з матеріалів справи, у зв`язку із оскарженням позивачем Наказу №2207-к, який скасований Постановою суду, ОСОБА_1 поновлено на Посаді та стягнуто з Митниці-1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 23.10.2008 по 06.02.2009, а в подальшому Ухвалою суду середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 06.02.2009 по 10.06.2013.

Отже питання про стягнення середнього заробітку, в тому числі за період січень-грудень 2009 року уже вирішувалось судом, що підтверджується вказаними вище судовими рішеннями.

Дії Митниці щодо виплати чи невиплати належних до стягнення сум за цими судовими рішеннями мають оцінюватися в межах розгляду питання щодо виконання судового рішення, в порядку встановленому законом.

За пунктом 4 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Частина перша статті 319 КАС визначає, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених статтею 238 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки щодо вимоги про стягнення з бюджетних асигнувань Митниці-1, правонаступником якої є Митниця, на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за січень-грудень 2009 року з утриманням обов`язкових платежів є такі що набрали законної сили судові рішення у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то в цій частині провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 319, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької митниці Держмитслужби задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення з бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби на користь ОСОБА_1 середній заробіток за січень-грудень 2009 року з утриманням обов`язкових платежів, скасувати та прийняти постанову, якою закрити провадження у справі в цій частині.

В решті рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. О. Большакова
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено та підписано 16 грудня 2020 року у зв`язку з перебуванням судді-доповідача на курсах з підвищення кваліфікації у період з 07.12.2020 по 11.12.2020.