Справа № 640/22436/20
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Київ № 640/22436/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії по заробітній платі позивача;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1981 року по 1985 рік включно за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії, що видана ВАТ «Квазар».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2007 році відповідачем невірно розраховано коефіцієнт заробітної плати та обчислено пенсію не з коефіцієнту 2,3749, а з коефіцієнту 1,86859. У 2011 році при перерахунку пенсії позивача коефіцієнт зменшено до 1,57060, а у грудні 2017 року після перерахунку коефіцієнт заробітної плати обчислено у розмірі 1,66257.

Таким чином, позивач вважає, що відповідачем допущено бездіяльність щодо невключення до розрахунку пенсії відомостей про заробітну плату за вигідні для нього періоди роботи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, вказуючи, зокрема, на те, що пенсія позивача розрахована відповідно до вимог чинного законодавства. З огляду на що, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві та отримує відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсію за віком.

26 серпня 2020 року позивач звернувся до відповідача з заявою (т. 1 а.с. 36), в якій, посилаючись на те, що невірно пораховано коефіцієнт по заробітній платі за 1981-1985 роки, просив перерахувати пенсію.

За результатами розгляду вказаної заяви, відповідач листом від 28 серпня 2020 року № 2600-0308-8/120394 (т. 1 а.с. 38) повідомив позивачу, що пенсію за віком обчислено виходячи із середньомісячного заробітку 4 888,83 грн., визначеного за період з 01 січня 1981 року по 31 грудня 1985 року згідно з матеріалами пенсійної справи та з 01 липня 2000 року по 31 грудня 2010 року згідно з індивідуальними даними про застраховану особу, при загальному страховому стажі роботи 46 років 5 місяців 20 днів (страховий стаж враховано по 23 грудня 2019 року включно), за формулою: П=3п * Кс (Зп - скоригована на індивідуальний коефіцієнт середня заробітна плата по народному господарству за 2014-2016 роки; Кс - коефіцієнт страхового стажу). Розрахунок пенсії наступний з 01 вересня 2020 року: 1,66257 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати) * 4 888,83 грн. (середній заробіток по народному господарству за 2014-2016 роки) * 0,46417 (коефіцієнт стажу) = 3 772,78 грн. (розмір пенсії за віком відповідно до Закону) + 328,44 грн. (доплата за понаднормативний стаж - 21 рік) = 4 101,22 грн. (загальний розмір пенсії за віком).

Враховуючи наведене та перевіривши матеріали пенсійної справи, відповідач зазначив, що пенсія розрахована відповідно до вимог чинного законодавства, тому підстав для перерахунку не має.

Не погоджуючись з такою відмовою позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

З аналізу змісту позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується з тим коефіцієнтом заробітної плати, який використано відповідачем для розрахунку його пенсії у 2007 році за період роботи з 1981 року по 1985 рік включно, який в подальшому кілька разів змінювався за наслідками проведених перерахунків пенсії.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2020 року у справі № 520/2261/19 (провадження № 11-957заі19) визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (пункт 47).

Так, на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, позивачем не зазначено відповідний розрахунок, з наведенням його складових та зазначенням вихідних даних для його проведення.

Інакше кажучи, позивачем не доведено необхідність застосування вказаного саме ним коефіцієнту заробітної плати та, як наслідок, бездіяльність відповідача щодо незастосування такого коефіцієнту.

Крім того, позивачем не вказано в чому саме полягає невірність розрахунку такого коефіцієнта відповідачем, з наведенням відповідного цифрового вираження такої невідповідності, в той же час позивач не оспорює наведений ГУ ПФУ в м. Києві у листі від 28 серпня 2020 року № 2600-0308-8/120394 розрахунок.

Враховуючи викладене у сукупності, суд не вбачає належних правових підстав для визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФУ в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії по заробітній платі позивача.

З огляду на що, відсутні підстави для задоволення похідної позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача, з урахуванням заробітної плати за період роботи з 1981 року по 1985 рік включно за даними довідки про заробіток для обчислення пенсії, що видана ВАТ «Квазар».

Згідно з положеннями статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем вчинено дії у відповідності до критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Враховуючи положення статті 139 КАС України, судові витрати не підлягають розподілу.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16; ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення відповідно до статті 255 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк