Справа № 480/5798/20
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року Справа №480/5798/20
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Павлічек В.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5798/20 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до Фермерського господарства "Водограй Агро" про стягнення податкового боргу та накладення арешту,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області (далі по тексту - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Фермерського господарства "Водограй Агро" (далі по тексту - відповідач, ФГ "Водограй Агро"), в якій просить:
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву та п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Крім того попереджено відповідача, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішить справу за наявними матеріалами.
Копію даної ухвали отримано відповідачем 19.07.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 64). Однак відзиву на позовну заяву суду не подано.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи судом встановлено, що ФГ "Водограй Агро" є юридичною особою та перебуває на обліку в Управлінні у м. Сумах Головного управління ДПС у Сумській області.
ФГ "Водограй Агро" було подано до Головного управління ДПС у Сумській області уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 03.04.2020 року № 16887946, яким відповідачем самостійно визначено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість в загальному розмірі 445 959,00 грн., з них - основний платіж 432970,00 грн. та штрафна санкція 12 989,00 грн. (а.с. 13).
Також Головним управлінням ДПС у Сумській області було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних ФГ "Водограй Агро" за листопад 2019 року, за результатами якої складено акт від 03.01.2020 року № 23/18-28-54-04/42598752 (а.с. 16).
На підставі зазначено акту, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 26.02.2020 № 001825404 про застосування штрафу в розмірі 10 845,29 грн. (а.с. 14).
Дане податкове повідомлення-рішення направлялося рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, однак було повернуто до ГУ ДФС у Сумській області (а.с. 15).
Доказів, що вище зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржувалось відповідачем в адміністративному чи судовому порядку, суду надано не було.
У відповідності до ст. 59 Податкового кодексу України, податковим органом 06.04.2020 року була сформована податкова вимога № 3683-10 на суму 446 550,49 грн. Дана вимога направлялася рекомендованою кореспонденцією на адресу відповідача, однак було повернуто до ГУ ДФС у Сумській області з відміткою пошти "За закінченням терміну зберігання" (а.с. 12).
Таким чином, станом на дату подання позовної заяви за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 456 804,29 грн., з них: основний платіж - 432 970.00 грн.; штрафна санкція - 23 834,29 грн.
Податковий борг відповідача підтверджується витягом з інтегрованої картки та розрахунком сум податкового боргу (а.с. 9, 17).
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За приписами ст. 16.1.4 Податкового кодексу України до обов`язків платників податків входить сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Згідно п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
В силу положень п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
За приписами п. 56.11 ст. 56 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків, не підлягає оскарженню.
Разом з тим, відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у пп. 54.3.1. - 54.3.6. п. 54.3. статті 54 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
З матеріалів справи суду вбачає, що податковий борг Фермерського господарства "Водограй Агро" виник на підставі уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок від 03.04.2020 року № 16887946 та податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 № 001825404.
Оскільки в матеріалах справи відсутні докази оскарження податкового повідомлення-рішення від 26.02.2020 № 001825404 в адміністративному чи судовому порядку, а податкове зобов`язання самостійно визначене відповідачем в уточнюючому розрахунку оскарженню не підлягає, визначені суми грошового зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу.
Відповідно до ст. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно п. 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що у зв`язку з несплатою ФГ "Водограй Агро" в установлені строки узгодженої суми податкового зобов`язання, позивачем на адресу відповідача була направлена податкова вимога № 3683-10 на суму 446 550,49 грн., в якій було визначено суму податкового боргу на момент винесення податкової вимоги у розмірі 446 550,49 грн. (а.с. 12). Відповідно до розрахунку податкового боргу та витягу з картки платника слідує, що заборгованість відповідача залишається не сплаченою в загальному розмірі 456 804,29 грн. (а.с. 9, 17).
Виходячи з положень п. 95.1. ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Згідно п. 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Беручи до уваги, що відповідач, у встановлені законодавством строки, не сплатив податковий борг, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Сумській області є обгрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з Фермерського господарства «Водограй Агро» за рахунок коштів на рахунках у банках, обслуговуючих такого платника податків та готівки, що належить такому платнику податків податковий борг загальною сумою 456 804,29 грн. з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарі (робіт, послуг).
Загальна процедура і підстави застосування адміністративного арешту контролюючими органами визначені статтею 94 Податкового кодексу України (далі - ПК України).
Визначення адміністративного арешту, як виняткового способу забезпечення виконання обов`язків платника податків, наведене в пункті 94.1 статті 94 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), за своїм змістом однаково охоплює як арешт коштів, так і арешт іншого майна.
Отже, норми статті 94 Податкового кодексу України регулюють застосування будь-якого адміністративного арешту незалежно від його предмета.
Згідно із пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України арешт майна може бути застосовано, якщо з`ясовується одна з таких обставин: платник податків порушує правила відчуження майна, що перебуває у податковій заставі; фізична особа, яка має податковий борг, виїжджає за кордон; платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу; відсутні дозволи (ліцензії) на здійснення господарської діяльності, а також у разі відсутності реєстраторів розрахункових операцій, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку, крім випадків, визначених законодавством; відсутня реєстрація особи як платника податків у контролюючому органі, якщо така реєстрація є обов`язковою відповідно до цього Кодексу, або коли платник податків, що отримав податкове повідомлення або має податковий борг, вчиняє дії з переведення майна за межі України, його приховування або передачі іншим особам; платник податків відмовляється від проведення перевірки стану збереження майна, яке перебуває у податковій заставі; платник податків не допускає податкового керуючого до складення акта опису майна, яке передається в податкову заставу.
Відповідно до абзацу другого підпункту 94.6.2 пункту 94.6 статті 94 Податкового кодексу України арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.
Водночас Податковим кодексом України передбачені також інші, додаткові випадки накладення арешту на кошти платника податків, крім тих, що визначені статтею 94 цього Кодексу.
Так, відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про накладення арешту на кошти платника податків, так і підстави для реалізації цього повноваження. Такими підставами є: 1) відсутність майна, за рахунок якого може бути погашений податковий борг; 2) недостатність такого майна для погашення суми податкового боргу через те, що балансова вартість цього майна менша за відповідну суму податкового боргу; 3) майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Разом з тим, сума коштів, на яку накладається арешт, не повинна перевищувати суму податкового боргу, право на стягнення якої наявне в органу державної податкової служби на момент прийняття судом рішення про застосування адміністративного арешту. Тобто, арешт може стосуватися лише тих коштів, які є необхідними для виконання певних зобов`язань платника податків.
Як на підтвердження наявності підстав для застосування арешту коштів ФГ "Водограй Агро" позивачем надано суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, відповідно до якого ФГ "Водограй Агро" не має у власності нерухомого майна (а.с. 18) .
При цьому, матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів на підтвердження відсутності у відповідача іншого майна (зокрема транспортного або промислового), на яке може бути накладено арешт. Також позивачем не було надано доказів, що ним було здійснено пошук всього майна відповідача та, що його балансова вартість є меншою суми податкового боргу. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази щодо відсутності коштів на рахунках у банках відповідача.
А відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо накладення арешту на кошти Фермерського господарства «Водограй Агро» в загальній сумі 456 804,29 грн., які знаходяться на відкритих рахунках у банку АТ "Альфа-Банк" у м. Києві, номер рахунку НОМЕР_1 , валюта рахунку - 980-українська гривня, дата відкриття - 09.08.2019, є передчасними та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області до Фермерського господарства "Водограй Агро" про стягнення податкового боргу та накладення арешту задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Павлічек