Справа № 359/9054/14-а
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/9054/14-а
УХВАЛА

16 грудня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Степанюка А.Г.,

суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І.,

при секретарі Закревській І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_1 , ОСОБА_74 до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року Міністерство оборони України звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року у справі №2а-554/08 за адміністративним позовом ОСОБА_2 та інших до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка, в якій просило стягнути з позивачів коштів, які були безпідставно стягнені з Міністерства оборони України за вказаним судовим рішенням у загальному розмірі 3 232 754,37 грн.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 року заяву Міністерства оборони України задоволено повністю.

Поновлено пропущений з поважних причин Міністерством оборони України процесуальний строк звернення до суду з заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року по справі №2а-56/2009 (№2а-554/08).

Здійснено поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року в адміністративній справі №2а-56/2009 (№2а554/2008) за адміністративним позовом ОСОБА_2 та інших до Міністерства оборони України про виплату грошової компенсації замість продовольчого пайку та стягнути на користь Міністерства оборони України безпідставно стягнені на користь позивачів кошти, а саме з: ОСОБА_2 - 28 529 гривень, ОСОБА_3 - 16 298 гривень, ОСОБА_4 - 39 520 гривень, ОСОБА_5 - 40 427 гривень, ОСОБА_6 - 33 291 гривня, ОСОБА_7 -31 379 гривень ОСОБА_8 - 39 965 гривень, ОСОБА_9 - 32 957 гривень ОСОБА_10 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_11 33 916 гривень, ОСОБА_12 - 31 505 гривень, ОСОБА_13 - 40 427 гривень, ОСОБА_14 - 33 916 гривень, ОСОБА_15 - 40 427 гривень, ОСОБА_16 - 39 061 гривень, ОСОБА_17 - 65 726 гривень, ОСОБА_18 - 34 381 гривня, ОСОБА_19 - 40 427 гривень, ОСОБА_20 - 39 522 гривні, ОСОБА_21 - 24 631 гривня, ОСОБА_22 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_23 -31 011 гривень, ОСОБА_24 - 40 427 гривень, ОСОБА_25 - 32 757 гривень, ОСОБА_26 - 51000 гривень, ОСОБА_27 - 39 522 гривні, ОСОБА_28 - 22 189 гривень, ОСОБА_29 - 39 967 гривень, ОСОБА_30 - 16 298 гривень, ОСОБА_31 - 25 398 гривень, ОСОБА_32 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_33 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_34 - 40 427 гривень, ОСОБА_35 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_36 - 11 331 гривня, ОСОБА_37 - 65 726 гривень, ОСОБА_38 - 28 020 гривень, ОСОБА_39 - 16 289 гривень, ОСОБА_40 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_41 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_42 - 65 726 гривень, ОСОБА_43 - 39 967 гривень, ОСОБА_44 - 39 521 гривня, ОСОБА_45 - 31 969 гривень, ОСОБА_46 - 32 957 гривень, ОСОБА_47 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_48 - 65 726 гривень копійок, ОСОБА_49 - 40 427 гривень, ОСОБА_50 - 29 035 гривень, ОСОБА_51 - 39 522 гривень, ОСОБА_52 - 30 523 гривні, ОСОБА_53 - 65 726 гривень, ОСОБА_54 - 34 382 гривні, ОСОБА_55 - 33 917 гривень, ОСОБА_56 - 33 915 гривень, ОСОБА_57 - 29 035 гривень, ОСОБА_58 - 65 726 гривень 80 копійок, ОСОБА_59 - 38 608 гривень, ОСОБА_60 - 40 427 гривень, ОСОБА_61 - 28 030 гривень, ОСОБА_62 - 28 030 гривень, ОСОБА_63 - 26 983 гривні, ОСОБА_64 - 22 717 гривень, ОСОБА_65 - 39 966 гривень, ОСОБА_66 - 22 717 гривень, ОСОБА_67 - 65 726 гривень, ОСОБА_68 -32 957 гривень, ОСОБА_69 - 39 967 гривень, ОСОБА_70 - 31 009 гривень, ОСОБА_71 - 65 726 гривень, ОСОБА_72 - 2 63 321 гривня, ОСОБА_73 - 38 600 гривень, ОСОБА_1 - 28 527 гривень, ОСОБА_74 - 40 427 гривень.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану ухвалу в частині повороту виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року в адміністративній справі №2а-56/2009 (№2а554/2008) за адміністративним позовом ОСОБА_2 та інших до Міністерства оборони України про виплату грошової компенсації замість продовольчого пайку та стягнення на користь Міністерства оборони України безпідставно стягнених на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 28 527 гривень, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_1 коштів у сумі 28 527,00 гривень - відмовити повністю.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київській області від 07.11.2014 року - без зміню.

Постановою Верховного Суду від 05.06.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (Київський окружний адміністративний суд).

Крім того, постановою Верховного Суду від 18.06.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково - постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (Шостий апеляційний адміністративний суд).

Справу було направлено до Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 02.07.2020 року №359/9054/14-а/39324/20 (т. 11 а.с. 57).

Разом з тим, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 року справу №359/9054/14-а направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 року справу №359/9054/14-а прийнято до провадження та встановлено учасникам справи строк для надання пояснень з урахування викладених у постанові Верховного Суду від 18.06.2020 року висновків. Крім того, цією ж ухвалою зобов`язано Міністерство оборони України надати суду пояснення та документи на підтвердження здійснення перерахунку коштів.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2020 року призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16.12.2020 року. Цією ж ухвалою задоволено клопотання представника ОСОБА_1 - Шаповал Олени Володимирівни про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2020 року задоволено клопотання ОСОБА_4 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

У судовому засіданні колегією суддів було поставлено на обговорення питання про передачу даної справи до Київського окружного адміністративного суду для розгляду.

Представник ОСОБА_1 і ОСОБА_73 - Шаповал О.В., а також ОСОБА_1 просили направити справу до суду першої інстанції для розгляду. Представник Міноборони України не заперечував проти направлення справи до суду першої інстанції.

Інші учасники справи, які належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Приписи ч. 4 ст. 353 КАС України визначають, що справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

При цьому, в силу ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Окремо судова колегія вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Як було встановлено вище, постановою Верховного Суду від 05.06.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково - ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (Київський окружний адміністративний суд).

І хоча постановою Верховного Суду від 18.06.2020 року у цій же справі касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково - постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що перегляд апеляційним адміністративним судом ухвали суду, яка вже скасована судом касаційної інстанції, без виконання прийнятої раніше постанови Верховного Суду про необхідність нового розгляду справи судом першої інстанції, матиме своїм наслідком порушення закріпленого КАС України принципу інстанційності.

До того ж, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що предметом апеляційного перегляду у межах цього провадження була ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київській області від 07.11.2014 року. Ініціатором такого перегляду був ОСОБА_1 . І саме за результатами розгляду його касаційної скарги і ухвала суду першої інстанції від 07.11.2014 року, і постанова суду апеляційної інстанції від 23.07.2019 року були скасовані із направленням справи до Київського окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

У п. 3 ч. 1 ст. 4 КАС України міститься визначення адміністративний суд, згідно з яким це суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

Отже, належним та компетентним судом у розумінні процесуального закону є суд, який розглядає та вирішує справу за позовною заявою, поданою із дотриманням правил територіальної, інстанційної та предметної підсудності.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ч. 1 ст. 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Приписи ч. 1 ст. 23 КАС України визначають, що апеляційні адміністративні суди переглядають судові рішення місцевих адміністративних судів (місцевих загальних судів як адміністративних судів та окружних адміністративних судів), які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку як суди апеляційної інстанції.

З приводу недопущення спорів між адміністративними судами щодо підсудності, колегія суддів зазначає, що із змісту статті 30 КАС України вбачається, що такі спори не допускаються між судами однієї інстанції.

У цьому випадку йдеться про виключну підсудність розгляду Київським окружним адміністративним судом (як зазначено у постанові Верховного Суду від 05.06.2020 року) заяви про поворот виконання судового рішення та виключну підсудність цього питання, який може бути розглянутий Шостим апеляційним адміністративним судом як судом апеляційної інстанції лише після розгляду заяви по суті судом першої інстанції. Тобто, йдеться про різну інстанційну підсудність.

За наведених обставин колегія суддів зазначає, що у цьому випадку правило, яке встановлено ч. 1 ст. 30 КАС України про заборону спору між адміністративними судами, не порушується.

Аналогічні за своїм змістом висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 23.08.2019 року у справі № 855/366/19.

За правилами ч. 3 ст. 265 КАС України у редакції, яка була чинною у вересні 2014 року, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, у якому знаходиться справа. Заяву про поворот виконання може бути подано протягом одного року з дня виникнення підстав для повороту виконання.

Відповідно до ч. 7 ст. 380 КАС України у редакції, чинній з 15.12.2017 року, якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, зважаючи на зміст резолютивної частини постанови Верховного Суду від 05.06.2020 року, а також з огляду на скасування цією ж постановою вперше предмету апеляційного перегляду - ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 року, колегія суддів приходить до висновку, що Шостий апеляційний адміністративний суд у відповідності до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 23 та ч. ч. 7 ст. 380 КАС України не є судом, встановленим законом, для вирішення цього питання, а відтак указану справу з урахуванням постанови суду касаційної інстанції від 05.06.2020 року належить розглядати Київському окружному адміністративному суду як суду першої інстанції.

Керуючись ст. 4, 22, 23, 29, 30, 248, 380 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративну справу 359/9054/14-а - передати на розгляд Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

М.І. Кобаль

Повний текст ухвали складено « 16» грудня 2020 року.