Справа № 160/8836/20
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 160/8836/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року (головуючий суддя Віхрова В.С.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ»

до Дніпровської митниці Держмитслужби

про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «ДТЗ» (далі Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Дніпровської митниці Держмитслужби (далі Відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товару від 25.02.2020 №UA110000/2020/000110/2, від 01.04.2020 №UA110000/2020/000160/2.

В обґрунтування адміністративного позову Позивач, зокрема, зазначив, що до митного органу були надані документи, необхідні для митного оформлення товарів з визначенням його митної вартості за першим методом (за ціною контракту), що надійшли на митну територію України на підставі зовнішньоекономічного контракту. Відповідач всупереч вимог чинного законодавства, висновків Верховного Суду, витребує у ТОВ «ПК «ДТЗ» додаткові документи, а не здійснює перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість, хоча мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року адміністративний позов задоволено (а.с.131-140).

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції, зокрема, зазначив, що надані Позивачем документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей, дозволяють провести обчислення митної вартості.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Відповідач, із посиланням на порушення норм матеріального права, неповноту встановлення обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що за результатами здійсненого митницею контролю визначення митної вартості товарів посадовою особою митниці зазначені в електронних повідомленнях та відповідно у графі 33 оскаржуваних Рішень про коригування митної вартості товарів невідповідності та неповні відомості щодо заявленої декларантом митної вартості. Враховуючи результати митного контролю, а також те, що Позивач відмовився від надання додаткових документів, Відповідачем було на законних підставах та у спосіб, передбачений законодавством, застосовано коригування митної вартості товару.

04 грудня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, обґрунтоване участю відповідального представника Відповідача в іншій справі.

Дослідивши зазначене клопотання, колегія суддів вважає відсутніми підстави для його задоволення через ненаведення Відповідачем достатніх підстав та ненадання доказів на підтвердження неможливості забезпечення участі в судовому засіданні іншого представника Відповідача, який в межах даної справи є суб`єктом владних повноважень.

Учасники справи, які були належним чином сповіщені про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання своїх представників не направили, про причини їх неявки суд не сповістили.

За таких обставин, колегія суддів ухвалила розглянути справу без участі представників учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено, що 29.10.2019 р. ТОВ «ПРОМИСЛОВА КОМПАНІЯ «ДТЗ» (м. Дніпро) уклало з компанією YONGKANG NANTIAN INDUSTRY & TRADE CO., LTD зовнішньоекономічний контракт №NNТ-1-2020 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.

Позивачем 21.02.2020 р. було задекларовано до митного поста Дніпро-Правобережний Дніпровської митниці ДМС товар - бури у кількості 3780 шт. на загальну суму 26195,50 дол. США, що надійшли в Україну в одному контейнері згідно зазначеного контракту на підставі специфікації №2 від 05.12.19 р, та комерційних та товаросупровідних документів - інвойсу №NT19H127506 від 12.12.19 р., коносаменту №МRFВ19121719 від 21.12.19 р.

Електронна митна декларація зареєстрована за № UA110150/2020/002832.

Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.

За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митницею були додатково витребувані у Позивача наступні документи:

якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару;

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (заявка);

виписку з бухгалтерської документації;

прейскуранти (прайс - листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправника;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Листом від 25.02.20 р. №01-25/02 декларант надав прайс-лист та комерційну пропозицію компанії-виробника, акт виконаних робіт з перевезення від 11.02.20 р. і пояснення про неможливість надання інших додаткових документів.

25.02.2020 р. митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості №UА110000/2020/000110/2 (надалі Рішення), яким була визначена митна вартість на товар за резервним методом 2r.

У відповідності до ст. 52 МК України 26.02.2020 р. товар випущено у вільний обіг за МД № UА110150/2020/003077.

Різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 95372,40 грн.

Також, 31.03.2020 р. ТОВ "ПК "ДТЗ" було задекларовано до митного поста Дніпро-Правобережний Дніпровської митниці товар - інструмент для мотобурів, а саме бури у кількості 240 шт. на загальну суму 2076,00 дол. США, що надійшли в Україну як частина товару в контейнері згідно зазначеного контракту на підставі специфікації №3 від 12.12.19 р. та комерційних та товаросупровідних документів - інвойсу № NT19Н127507-1 від 23.12.19 р., коносаментів №MRFB20010699А від 04.01.20 р., №598124113 від 05.01.2020 р.

Електронна митна декларація зареєстрована за № UА110150/2020/005310.

Митна вартість товару заявлена за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МК України.

За результатами здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України митницею були додатково витребувані у Позивача наступні документи:

- якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- виписку з бухгалтерської документації;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

- копію митної декларації країни відправлення;

- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Листом від 01.04.20 р. №02-01/04 декларант надав прейскурант та прайс-лист виробника поставленого товару від 25.11.19 , заявку на міжнародне морське перевезення №1/8-3 від 12.12.19, акт виконаних робіт від 06.03.20 р., а також пояснення про неможливість надання додаткових документів.

01.04.2020 р. прийнято Рішення про коригування митної вартості від 22.01.2020 р.№UА110000/2020/000160/2, яким була визначена митна вартість на товар за резервним методом 2r.

У відповідності до ст. 52 МК України 02.04.2020 р. товар випущено у вільний обіг за МД №UА110150/2020/005385.

Різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 6609,85 грн.

Частиною 1 статті 7 МК України встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення, застосування механізмів тарифного і нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, справляння митних платежів, ведення митної статистики, обмін митною інформацією, ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, здійснення відповідно до закону державного контролю нехарчової продукції при її ввезенні на митну територію України, запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушеннями митних правил, організація і забезпечення діяльності митних органів та інші заходи, спрямовані на реалізацію державної політики у сфері державної митної справи, становлять державну митну справу.

Митний контроль - це сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку (п.24 ч.1 ст.4 МК України).

Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України.

Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато - логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Згідно п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.2 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч.1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Передбачене частиною п`ятою статті 54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МК України.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуваними рішеннями, митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, як надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.

Так, відносно спірних ЕМД митницею встановлені наступні розбіжності, що стали підставами для коригування митної вартості товару:

1. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару;

2. Неподання декларантом ТОВ "ПК "ДТЗ експортної декларації свідчить про небажання її надавати митному органу для здійснення контролю правильності заявленої декларантом митної вартості та її складових; перевірки ціни товару, ваги, кількості, найменування, та інших відомостей, що заявлялась митним органам Китаю при вивезенні. Декларантом не надано копію декларації країни відправлення;

3. Якщо рахунок сплачено, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару (п.2 ст.53 МКУ). У разі здійснення оплати, митний орган просив надати банківські платіжні документи у відповідності до ч. 2 ст.53 МКУ;

4. Надані прайс-листи мають суб`єктивний характер в розумінні вимог статті 52 МКУ, адже містить виключно перелік товарів, заявлених за ЕМД конкретні умови поставки;

5. В наданих документах містяться суперечні відомості щодо вартості фрахту одного контейнеру та щодо включення додаткових витрат на надбавок до загальної вартості транспортування, що є складовими митної вартості у розумінні ч.10 ст.58 МКУ;

6. Рахунки про надання ТЕО складені до моменту фактичної поставки товару, що не дають можливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послуг.

7. Банківські платіжні документи щодо здійснення оплати послуг транспортування декларантом не надавались.

У контексті рішення про коригування митної вартості товару від 25.02.2020 №UА110150/2020/000110/2 слід зазначити, що партія товару поставлялась на умовах FОВ Ningbo (КНР) згідно правил ІНКОТЕРМС 2010. Базис поставки FОВ Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне (оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.

Ціна FОВ (FОВ рrісе) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит, і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).

Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2,3 ст.53 Митного кодексу України :

- декларацію митної вартості;

- зовнішньоекономічний контракті NN7-1-2020 від 29.10.2019 року ;

- специфікація №2 від 05.12.19 р. до контракту;

- інвойс №ОТ19Н127506 від 12.12.19 р.;

- пакувальний лист від 12.12.19;

- технічний опис (характеристики) товарів від 26.12.18;

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало:

- договір №1511-1/912/2018 від 15.11.18 перевезення вантажу морським транспортом (фрахту);

- заявка на доставлення вантажу №1/7 від 06.12.18 р.

- коносамент №МКРВ819121719 від 21.12.19 р.;

- рахунок на оплату морського фрахту 2 контейнерів №L30354 від 11.02.19;

- акт виконаних робіт від 11.02.20 про перевезення вантажу за рахунком №L30354 від 11.02.19.

06.03.20 р. ТОВ ПК «ДТЗ» платіжним дорученням №3 перерахувало компанії-перевізнику 11440 дол. США за перевезення вантажів за договором №1511-1/912/2018, у тому числі 2080 дол. США за перевезення вантажу в 2 контейнерах згідно рахунку №L30354 від 11.02.19 р. та акта виконаних робіт від 11.02.2019 р.

Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Так, ціна товару та загальна вартість, зазначена у додатку (специфікації) №2 від 05.12.19 р. до контракту підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) ОТ19Н127506 від 12.12.19 р., кількість товару, вага, загальна вартість товару - пакувальним листом.

Транспортні витрати також підтверджуються наданими документами: договором №1511-1/912/2018 від 15.11.18 перевезення вантажу морським транспортом (фрахту), заявкою на доставлення вантажу №1/7 від 06.12.19 р., у якій сторонами узгоджена сума фрахту-2080 дол. США за 2 контейнера, коносаментом №МКРВ819121719 від 21.12.19 р., який підтверджує факт здійснення перевезення, рахунком на оплату морського фрахту 2 контейнерів №L30354 від 11.02.19, актом виконаних робіт від 11.02.19 про перевезення вантажу за рахунком № L30354 від 11.02.19, у якому зазначена загальна сума перевезення 2080 дол. США, платіжним дорученням №3 від 06.03.20 р.

У контексті рішення про коригування митної вартості товару від 01.04.2020 №UA110000/2020/000160/2 слід зазначити, що партія товару поставлялась на умовах FОВ - Ningbo (КНР) згідно правил ІНКОТЕРМС 2010. Базис поставки РОВ Інкотермс 2010 покладає на продавця обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні.

Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.

Ціна FОВ (FОВ рrіcе) означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних митних і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Таким чином складовими митної вартості товару є інвойсна вартість товару та вартість перевезення (фрахту) товару в порт призначення (до кордону України).

Для підтвердження вартості товару, які повинна бути сплачена продавцю, підприємство на день винесення Рішення надало митниці документи, передбачені частинами 2,3 ст.53 Митного кодексу України :

- декларацію митної вартості;

- зовнішньоекономічний контракт № NNТ-1-2020 від 29.10.2019 року;

- специфікація №3 від 12.12.19 р. до контракту;

- інвойс №NT19Н127507-1 від 23.12.19 р.;

- пакувальний лист від 23.12.19 р.;

- каталог (технічний опис) товарів від 31.03.20 р.

- прайс-лист та комерційну пропозицію виробника;

25.05.19р. сторонами Контракту укладена додаткова угода №1 про зміну термінів сплати коштів за поставлений товар.

Таким чином, ціна товару та загальна вартість, зазначена у додатку (специфікації) №3 від 12.12.19 р. до контракту підтверджується рахунком-фактурою (інвойсом) №NТ19Н127507-1 від 23.12.19 р., кількість товару, вага підтверджується пакувальним листом.

Для підтвердження транспортних витрат (фрахту) до кордону України підприємство надало:

- договір №1511-1/912/2019 від 15.10.19 перевезення вантажу морським транспортом

(фрахту); ;

- заявку на доставлення вантажу №1 /8-3 від 12.12.19 р.

- коносамент №598124113 від 05.01.20 р.;

- коносамент № MRFB20010699А від 04.01.20;

- рахунок-на оплату морського фрахту частини контейнера №L30613 від 06.03.20 ;

- акт виконаних робіт від 06.03.19 про перевезення вантажу за рахунком №L30613 від 06.03.19.

Надані документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

09.04.2019 р. ТОВ «ПК «ДТЗ» платіжним дорученням №6 перерахувало компанії-перевізнику 9450 дол. США за перевезення вантажів за договором №1511-1/912/2018, у тому числі 170 дол. США за перевезення частини вантажу в 1 контейнері згідно рахунку №L30613 від 06.03.19 р. та акту виконаних робіт від 06.03.19 р.

Таким чином, транспортні витрати підтверджуються наданими документами - договором №1510/912/2019 від 15.10.19 перевезення вантажу морським транспортом (фрахту) , заявкою на доставлення вантажу №1/8-3 від 12.12.18 р., у якій сторонами зазначені основні дані про умови морського перевезення та узгоджена сума фрахту відповідно до ваги товару в контейнері - 170 дол. США за частину 1-го контейнера, коносаментами №598124113, №MRFB20010699А від 04.01.20, який підтверджує факт здійснення перевезення, рахунком №L30613 на оплату морського фрахту частини контейнера, актом виконаних робіт від 06.03.19 про перевезення вантажу за рахунком №L30613, у якому зазначена загальна сума перевезення 170 дол. США, платіжним дорученням №6 від 09.04.20 р.

Щодо зауважень митниці про те, що надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містять інформації стосовно вартості послуг навантаження чи включення вказаних витрат до ціни товару, необхідно зазначити, що згідно пункту 3.1. контракту поставки здійснюються на умовах FOB згідно правил ІНКОТЕРМС за редакцією 2010 року, які мають обов`язковий характер для Сторін у рамках цього Контракту.

Конкретні умови поставки партії товару зазначаються в Специфікації (додатку) до цього Контракту.

Пунктом 3.1.1 сторони узгодили, що у разі використання правил Інкотермс FOB (вільно на борту) у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна. Ціна FОВ (FОВ рrісе) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару 3 оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

Таким чином сторони контракту, узгодивши умови поставки товару згідно з офіційними правилами Інкотермс 2010, тим самим встановили, що витрати на пакування, маркування, доставлення в порт відвантаження завантаження на судно входять до ціни товару.

Верховний Суд, в постанові від 02.03.18р. по справі № 804/2997/17 вказав, що згідно базису поставки FОВ Інкотермс 2010 продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FОВ на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Даний термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським або внутрішнім водним транспортом. Ціна FОВ складається зі: закупівельної ціни товару; упаковки, маркування; отримання ліцензій та дозволів; держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні); витратів на транспортування в порт відправлення; фрахту судна, завантаження та розміщення товару на кораблі; розвантаження в порту прибуття; оплати перевізнику при транспортуванні до складу або магазин.

Термін FОВ Інкотермс 2010 передбачає оплату продавцем витрат на завантаження вантажу на борт судна, а тому доводи Позивача щодо відсутності як підстав, так і доказів сплати ним зазначених витрат є обґрунтованими».

В постанові від 12.03.19 р. по справі №817/604/17 Верховний Суд також зазначив, що у свою чергу, поставка товару на умовах FОВ NINGBO (Китай) "Інкотермс 2010 передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару, а саме перевезення товару на території країни продавця. Вказана обставина підтверджується листом виробника, згідно якого вартість транспортно-експедиційних послуг (доставка в порт завантаження та завантаження на судно) включена до ціни товару, вказаної у інвойсі, про що також свідчать надані калькуляції.

Враховуючи вказані положення, у розумінні Інкотермс 2010" термін "вартість і фрахт" означає, що постачальник оплачує, всі витрати, які необхідні для доставки товару до порту призначення, в тому числі витрати по навантаженню товару на борт судна та будь-які збори в зв`язку з вивантаженням товару у порту призначення, які за умовами договору покладаються на продавця.

Отже, витрати на транспортування по країні продавця та завантаження на борт судна не потребують додаткового підтвердження для цілей визначення митної вартості товару, поставленого відповідно до умов договору поставки та за інвойсом.

Щодо тверджень митниці про неподання декларантом копії декларації країни відправлення необхідно зазначити, що копія митної декларації країни відправлення передбачена як додатковий документ, що надається за його наявності на запит митниці, якщо надані документи, передбачені ч.2ст.53 МКУ містять розбіжності , які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, шо підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Контрактом №NNТ-1-2020 (п.3.5,3.6) сторонами узгоджені документи які повинні надаватись для підтвердження поставки товару, серед яких митна декларація відсутня. Таким чином підприємство, в рамках контракту, не має права вимагати від іншої сторони документи, не передбачені контрактом.

Здійснення митного оформлення в країні відправлення є обов`язком китайського підприємства-постачальника відповідно до законодавства КНР. Діючим митним законодавством ні України ні КНР не передбачено зобов`язання українського підприємства надавати підтвердження митного оформлення в країні відправлення .

Змінами, внесеними до частини першої ст.53 МКУ (згідно ЗУ від 02 жовтня 2019 року № 141- IX "Про внесення змін до Митного кодексу України щодо деяких питань функціонування авторизованих економічних операторів"), виключено вимогу щодо подання органу доходів і зборів документів, шо підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, одночасно з митною декларацією. Відповідно, з урахуванням внесених змін разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та у випадках, встановлених Кодексом, - декларація митної вартості згідно з частиною другою ст. 264 МКУ.

Згідно з частиною 3 ст.53 МКУ надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. Копія митної декларації країни відправлення у підприємства відсутня в зв`язку з чим надання її є неможливим.

Верховний Суд в постанові від 19.03.19 р. №810/4116/17 висловив наступну правову позицію.

Так, неподання Позивачем митної декларації країни відправлення також не може бути підставою для невизнання заявленої Позивачем вартості товару; оскільки така вартість повністю підтверджувалася поданими Позивачем при проходженні митних формальностей первинними документами, а надання такої митної декларації не є обов`язковим за вказаних обставин підтвердження митної вартості товару.

Підприємством митниці надані документи (контракт, специфікація, інвойс, пакувальний лист), які не мають розбіжностей у числових значеннях і у своїй сукупності підтверджують ціну товару, що підлягала сплаті.

Таким чином, зауваження митниці про відсутність копії митної декларації суперечать положенням Митного кодексу.

Щодо тверджень митниці про ненадання декларантом банківських платіжних документів необхідно зазначити,, що враховуючи умови оплати коштів за товар, передбачені Специфікацією №2, на день декларування товару термін оплати за товар не сплинув, оскільки фактично товар був отриманий 19.02.20 року про що свідчить дата штампу «під митним контролем» Дніпровської митниці на Коносаменті, рахунку-фактурі.

25.05.2020 р. сторони уклали додаткову угоду №1, якою узгоджені інші терміни оплати за товар.

Платіжним дорученням №164 від 09.06.20 р. постачальнику сплачено 21822,11 дол. США з яких 1199,31 дол. за Специфікацією №2 та за ЕМД №003077 від 26.02.20 р.

Зазначені суми підтверджуються заявою на купівлю валюти №182 від 09.06.20 р.

Щодо недоліків поданих декларантом прайс-листів суд зазначає, що пункт 2 частини 2 статті 52 МКУ передбачає обов`язок декларанта надати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Для митного оформлення митниці були надані документи: Специфікація №2 , рахунок- фактура №NТ19Н127506, пакувальний лист, які містять відомості щодо найменування товару, що поставляється, його кількості ціни за одиницю товару, загальна сума партії товару, ваги та кількості місць товару .

В доповнення до цих відомостей, на вимогу митниці додатково надано прайс-лист та комерційна пропозиція виробника від 25.11.2019, які підтверджують ціну одиниці товару, зазначену у наданих документах.

Зауваження щодо форми наданих прайс-листа та пропозиції ніяким чином не впливають на числові значення фактурної вартості товару, як складової митної вартості, визначеної і підтвердженої наданими документами.

Верховний Суд в постановах від 16.04.2019 р. №810/4440/16, від 07.08.2018 р. №804/14558/15 зазначає, що, законодавство не містить вимог, яким повинен відповідати зміст, форма прас - листа, зазначення в ньому певної інформації, зокрема і щодо країн на які такий прас - лист поширюється, крім того, прас - лист, як правило, не має суб`єктивної спрямованості, та містить інформацію, яка доводитись до відома всіх потенціальних споживачів в незалежності від приналежності до країн, регіонів тощо, а тому не зазначення в прайс - листі країни на яку поширюється цінова пропозиція не може бути достатньою підставою для неврахування вказаних у такому прайс - листі цін, особливо у тому разі, якщо така (ціна) відповідає цінам, підтвердженим іншими первинними документами.

Відтак, доводи Відповідача щодо неналежності поданих прайс-листів є безпідставними, оскільки прайс не є документом, на підставі якого визначаються складові митної вартості, відомості з нього можуть лише бути додатковими, надто у разі, коли між відомостями контракту, специфікації, рахунків, платіжних документів немає суперечностей чи ознак підробки.

Щодо посилань митного органу на суперечні відомості щодо вартості фрахту одного контейнеру та щодо включення додаткових витрат на надбавок до загальної вартості транспортування необхідно зазначити,, що 11.02.2020 р. перевізник за договором №1510/912/2019 від 15.10.19 р. складено інвойс №L30354 згідно якого вартість морського перевезення (фрахту) товарів- запчастин до мотобурів) у контейнерах № MSKU1776843, № MRKU2598066 склала 2080 дол.США (1040 дол. за 1 контейнер). До загальної вартості морського фрахту включені перевантаження контейнерів на інше судно в ході перевезення та надбавки БАФ, КАФ , які по своїй суті є коефіцієнтами коригування цін на паливо та курсу валют.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.4, 4.1. договору перевезення детальні умови морського перевезення визначаються в заявках, підписаних Замовником, які є невід`ємною частиною договору.

Перевізник зобов`язаний надати Замовнику коносамент, інвойс на оплату фрахту та акт наданих послуг (виконаних робіт).

Загальна сума цього Договору складається з сум, що наведені в рахунках(інвойсах)та/або актах виконаних робіт, що виставлені перевізником замовнику.

Таким чином, загальна вартість морського перевезення контейнерів, зазначена у Заявці №1/7 підтверджується інвойсом, актом виконаних робіт та підтверджується платіжним дорученням №3 від 06.03.20 р.. Інформація, викладена в наданих документах дозволяє ідентифікувати їх з задекларованим товаром за номерами контейнерів, вагою товару, кількістю місць. Будь-які розбіжності в поданих документах судом не встановлені.

Враховуючи що заявка перевізнику направляється до моменту фактичної передачі партії вантажу Заявка та інвойс за датою складання не можуть кореспондуватись між собою.

Щодо тверджень Відповідача про те, що рахунки про надання ТЕО складені до моменту фактичної поставки товару, що не дають можливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послуг необхідно зазначити,.

Контейнери, зазначені у коносаменті №МRFВ19121719, вивантажені у порту призначення (порт Південний) 19.01.2020 року, що підтверджується інформацією зі сторінки сайту морської лінії.

Відмітка штампу Одеської митниці 16.02.2020 р. на коносаменті свідчить про вивезення контейнерів з порту Південний для доставлення в кінцевий пункт призначення, про що свідчить відомість вагонів і контейнерів та накладна №42403196.

З огляду на що такі зауваження митниці не є такими, що підтверджені належним чином.

Також є протиправними посилання митного органу на ненадання Позивачем банківських платіжних документів щодо здійснення оплати послуг транспортування, оскільки на день декларування партії товару термін сплати інвойсу про транспортні витрати не сплинув.

Фактично оплата інвойсу була здійснена 06.03.2020 року платіжним дорученням № 3.

Щодо доводів митниці про вірогідність існування іншого морського коносаменту та різних морських транспортних засобів на яких здійснювалось перевезення товару та, як наслідок, наявність вантажно-розвантажувальних операцій по перевантаженню товару, що свідчить неврахування декларантом всіх витрат, слід зазначити , що відповідно до пункту 4.3. Договору №1510/912/2019 у разі перевантаження (перевалки) контейнера на інше судно в проміжному порту, вартість даного перевантаження включається в загальну вартість морського перевезення (фрахту) що зазначена в рахунку (інвойсі) та акті виконаних робіт.

Надані інвойс та акт виконаних робіт підтверджують факт включення перевантаження у загальну вартість транспортних послуг.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що надані підприємством документи кореспондуються між собою та містять чітку, недвозначну і зрозумілу інформацію про товар, його ціну, транспортні витрати , а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Також необхідно зазначити, що у спірних рішеннях митним органом вказано: в інформаційних ресурсах митниці наявна інформація про митне оформлення товару за кодом згідно УКТЗЕД (товар №1 за ЕМД) «Інструменти з недорогоцінних металів, змінні для ручних знарядь: Бур для буріння ґрунту (для ручного мотобура)», країна виробництва та відправлення - Китай, імпортованого за угодою з виробником, митне оформлення якого здійснено за ціною угоди та випущеного у вільний обіг за ЕМД від 28.08.2019 №UA500010/2019/23598 - 3,10 дол.США/кг. Митна вартість товару №1 скоригована митницею за другорядним методом визначення митної вартості - 2-ґ - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ, та ґрунтується на відомостях митної вартості вищезазначеної ЕМД від 28.08.2019 №UА500010/2019/23598 на рівні 3,10 дол.США/кг.

Таким чином за основу коригування митної вартості було взято одну ЕМД - № UА500010/2019/23598 , оформлену 28.08.2019 року, тобто фактично за 6 місяців та більше від дат декларування товарів ТОВ «ПК «ДТЗ» (21.02.2020 р. та 31.03.2020 р. відповідно).

При цьому митниця зазначає лише номер, дату та митну вартість товару за зазначеною митною декларацією і не дає ніяких пояснень та обґрунтувань чому за основу була взята саме ця ЕМД, за яким методом визначення митної вартості оформлена ЕМД, не надані характеристики порівнювальної товарної партії.

Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, спірні Рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Крім того, наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення Позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії валі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.

Отже, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано Позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29.01.2019 справа №815/6827/17, від 22.04.2019 справа № 815/6242/17, від 07.08.2018 справа №815/3400/17.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про надання Позивачем митниці належного та достатнього пакету документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, визначеної за основним методом, а Відповідачем не підтверджено належними доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості Позивачем за основним методом Відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості Відповідачем не доведена.

В свою чергу, Відповідачем не надано обґрунтованих пояснень відносно безпосереднього впливу вказаних ним зауважень на числові значення митної вартості товару та її розрахунок.

По суті вказані митним органом зауваження носять формальний характер, що у їх сукупності та окремо кожне не вказує про наявність підстав для коригування заявленої декларантом вартості товару.

Сам факт подання декларантом не всіх додаткових документів без належного обґрунтування митницею, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не є підставою для відмови в митному оформленні товару.

Разом з тим, митний орган, встановивши вищевказані розбіжності, жодним чином не обґрунтовує, яким чином зазначені розбіжності, позбавляють митний орган можливості перевірити заявлену митну вартість імпортованого товару.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 21 вересня 2020 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2020 року у справі №160/8836/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

В повному обсязі постанова складена 15 грудня 2020 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов