Справа № 240/13794/20
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 113070200
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Черноліхова С.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому після збільшення позовних вимог просить:
- визнати протиправними дії Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області щодо складання акта № 044547 від 24 липня 2020 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів;
В обгрунтування своїх вимог зазначає, що при здійсненні зважування транспортного засобу з сипучим вантажем, який змінює розподіл навантажень на осі транспортного засобу в русі, результати вимірювання, здійсненні посадовими особами Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки, не можна вважати достовірними, оскільки такі вимірювання здійснені без застосування відповідної методики, яка б враховувала особливості вантажу, що свідчить про неможливість встановлення достовірного та точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу. Відповідачем не надано доказів того, що габаритно-ваговий контроль щодо позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для нього місцях, та здійснено на обладнанні, що відповідає вимогам законодавства. Крім того, проведення зважування у русі шляхом поосьового заїзду тягача на платформу ваг без дотримання часу для врівноваження сипучого вантажу не дає достовірних результатів навантаження на одну вісь.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду Черноліхова С.В. від 25 серпня 2020 року дану справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено відкрите судове засідання на 17 вересня 2020 року.
17 вересня 2020 року справа у судовому засіданні не слухалася у зв`язку з надходженням клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Наступне судове засідання призначено на 01 жовтня 2020 року.
01 жовтня 2020 року справа у судовому засіданні не слухалася у зв`язку з розглядом виборчої справи. Наступне судове засідання призначено на 27 жовтня 2020 року.
27 жовтня 2020 року судове засідання відкладено на 05 листопада 2020 року.
05 листопада 2020 року справа у судовому засіданні не слухалася у зв`язку з надходженням клопотання представника відповідача. Наступне судове засідання призначено на 12 листопада 2020 року.
12 листопада 2020 року справа у судовому засіданні не слухалася у зв`язку з надходженням клопотання представника позивача. Наступне судове засідання призначено на 19 листопада 2020 року.
19 листопада 2020 року Житомирським окружним адміністративним судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про заміну відповідачів їх правонаступниками, а саме: Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області на Центральне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки, а також про подальший розгляд справи у письмовому провадженні.
16 вересня 2020 року представник відповідачів направив до суду відзив, а 26 жовтня 2020 року доповнення до нього, в яких позов не визнав і просив у його задоволенні відмовити. Пояснив, що під час проведення габаритно-вагового контролю належного позивачеві транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено навантаження на одиночну вісь 12,95 т при дозволених 11 т, що складає 17,73% перевищення встановлених законодавством габаритно- вагових норм. За таких обставин до ОСОБА_1 правомірно застосовано штраф у сумі 1700, 00 грн., оскаржувана постанова є такою, що відповідає вимогам законодавства, оскільки винесена на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством України. Крім того, сам габаритно-ваговий контроль був проведений у повній відповідності до норм законодавства.
У відповіді на відзив ОСОБА_1 зазначив, що жодних повноважень щодо здійснення функцій оператора вагового комплексу працівники Укртрансбезпеки не мають. А також проведені зважування належного йому транспортного засобу з сипучим вантажем відбулося на вагах, що сертифіковані для зважування виключно в статичному режимі.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що 24 липня 2020 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки в Черкаській області на 210 км + 450 м а/д Київ - Одеса під час проведення рейдової перевірки на підставі направлення на перевірку № 010971 від 16 липня 2020 року проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 .
Як вбачається з товарно-транспортної накладної № 600781 від 24 липня 2020 року, автомобільним перевізником вантажу вказаним транспортним засобом виступав ФОП ОСОБА_1 .
Під час перевірки зазначеного транспортного засобу виявлено порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 22.5 ПДР України, а саме: навантаження на одиночну вісь становило 12,95 т при дозволених 11 т, що складає 17,73% перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм. При цьому у водія відсутній дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України з перевищенням вагових норм.
За результатами перевірки 24 липня 2020 року складено акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 044547, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 043958, розрахунок плати за проїзд № 1439, а також акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 236520, відповідно до якого встановлено порушення ОСОБА_1 вимог абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: перевезення подільного вантажу (ріпак) із перевищенням осьових навантажень.
Не погодившись із діями працівників Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області по складанню акта № 044547 від 24 липня 2020 року і постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року № 2344-III (далі - Закон № 2344-ІІІ).
Відповідно до частини 7 статті 6 Закону № 2344-ІІІ, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема: державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.
Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11 лютого 2015 року (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно із пунктом 8 Положення №103, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26 червня 2015 року №592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно Додатку 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області і Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області.
В силу положень частин 14 та 17 статті 6 Закону № 2344-ІІІ, державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктами 2, 3 та 4 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 року № 1567 (надалі - Порядок № 1567), державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи. Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Рейдові перевірки можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).
Пунктом 12 Порядку №1567 передбачено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
За змістом пункту 16 Порядку № 1567, рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Згідно з пунктом 19 Порядку №1567, рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку.
Пунктами 20 та 21 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Необхідно зазначити, що відповідно до положень частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
За приписами статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" від 08 вересня 2005 року №2862-IV, рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування врегульовано Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою КМУ від 27 червня 2007 року № 879 (надалі - Порядок № 879).
За визначенням підпунктів 2, 3 пункту 2 Порядку № 879, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).
Відповідно до пункту 18 Порядку № 879, за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Згідно з пунктами 21 та 22 Порядку №879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України. У разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних пунктах габаритно-вагового контролю порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Згідно з частиною 4 статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому за визначенням статті 1 Закону № 2344-ІІІ, автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
За змістом пунктів 25, 27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Аналіз викладених норм законодавства свідчить, що державний контроль на транспорті здійснюється органами Укртрансбезпеки шляхом проведення планових, позапланових, рейдових перевірок, а також здійснення габаритно-вагового контролю, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів великовагових та великогабаритних транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу визначена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Як вже було зазначено, під час проведеного 24 липня 2020 року габаритно-вагового контролю належного позивачеві транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено навантаження на одиночну вісь 12,95 т при дозволених 11 т, що складає 17,73% перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Суд погоджується із доводами позивача про те, що на момент проведення такого габаритно-вагового контролю не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.
Разом з цим, за змістом статей 4 і 29 Закону України "Про дорожній рух", статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком №879, яким і керувався відповідач.
Вказані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 02 серпня 2018 року по справі № 820/1420/17.
Що стосується доводів позивача про те, що вантаж, який перевозився є сипучим і його маса не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, то суд вважає їх безпідставними, оскільки автомобіль на ваги заїжджає повільно - зі швидкістю не більше 5-6 км на годину, а така швидкість руху не може призвести до значного зміщення вантажу.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду №803/1540/16 від 24 липня 2019 року.
У пункті 22.5 Правил дорожнього руху і пункті 21 Порядку №879 законодавець чітко передбачив критичну похибку у розмірі 2 відсотки, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися.
Суд критично ставиться до доводів позивача про проведення габаритно-вагового контролю на обладнанні, яке не відповідає вимогам законодавства, та у неналежно обладнаному для цього місці з огляду на наступне.
Пунктами 3, 4, 6 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Власники (балансоутримувачі) пунктів габаритно-вагового контролю здійснюють фінансування робіт (послуг) з їх утримання, обслуговування та забезпечення функціонування.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
За змістом пунктів 12, 13 Порядку № 879, вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами адміністративної справи, що зважування належного позивачеві транспортного засобу здійснювалося вагами пересувними автомобільними типу "Cheklode Freeweigh", виробник Central Weighing, Англія. Згідно з свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/0844 від 27 квітня 2020 року (чинне до 27 квітня 2021 року), метрологічна характеристика вагів пересувних автомобільних "Cheklode Freeweigh", виробник Central Weighing, Англія, відповідає вимогам нормативно-технічної документації. Також у матеріалах справи наявна копія сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки.
Тобто, на момент габаритно-вагового контролю транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ваги пройшли повірку, доказів протилежного чи їх несправності позивач не надав.
Крім того, представник відповідачів надав суду копію акта обстеження майданчика для роботи пересувного пункту габаритно-вагового контролю на кв 210+450 автодороги М-05 Київ-Одеса від 14 листопада 2019 року, в якому вказані його характеристики і відповідність нормам законодавства.
На підставі викладеного, враховуючи встановлений під час перевірки факт перевищення транспортним засобом нормативних габаритних (вагових) параметрів, суд дійшов висновку про відсутність порушень при проведенні габаритно-вагового контролю належного позивачеві транспортного засобу, складанні відповідного акта та обґрунтованість застосування до нього адміністративно-господарського штрафу на підставі оскаржуваної постанови.
Статтею 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з частиною першою статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачі при вчиненні спірних дій і прийнятті оскаржуваного рішення діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та Законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.
Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 256 КАС України, суд
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов