Справа № 640/31200/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

16 грудня 2020 року м. Київ № 640/31200/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 з позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень у місті Києві, у якому позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві № АСВП 45722648 від 10.04.2015 про стягнення з боржника виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № АСВП 45722648 від 02.11.2020 про стягнення виконавчого збору;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № № АСВП 63504387 від 04.11.2020 про відкриття виконавчого провадження.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд:

- зупинити стягнення на підставі виконавчого документа, яким є постанова про стягнення виконавчого збору № АСВП 45722648 від 02.11.2020 з ОСОБА_1 на користь стягувача - Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в межах виконавчого провадження № АСВП 63504387 від 04.11.2020.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Обґрунтовуючи необхідність вжиття обраних заходів забезпечення позову позивач стверджує, що оспорювані постанови є очевидно протиправними, оскільки останні позивачу направлені не були, а про існування оскаржених постанов позивач дізнався тільки під час ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень 01.12.2020. Також позивач вказує, що на майно та банківський рахунок позивача, на який надходять кошти, що є пенсійним забезпеченням позивача, накладено арешт. Тому, звернувши стягнення на пенсію, позивач буде вимушений докласти значних зусиль, витратити час та кошти задля повернення стягнутих коштів.

Суд зазначає, що наведені позивачем в заяві про забезпечення позовної заяви аргументи щодо очевидних ознак протиправності оскаржуваних постанов, підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, позаяк забезпечення позову з підстави очевидної протиправності таких постанов є вирішенням адміністративного спору, до розгляду справи по суті.

Сама лише незгода позивача із прийняттям відповідачем спірних постанов та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Окрім того, суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що державним виконавцем здійснюється стягнення пенсії позивача, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження накладення органом державної виконавчої служби арешту на банківський рахунок позивача, на який надходить його пенсія, так і не надано доказів на підтвердження прийняття органом державної виконавчої служби рішення про здійснення відповідних відрахуваннь з його пенсії.

Також, суд зауважує, що дана заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

У зв`язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в особі Відділу примусового виконання рішень у місті Києві про визнання протиправними та скасування постанов, - відмовити.

2. Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Т.П. Балась