Справа № 520/14343/2020
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2020-12-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

01 грудня 2020 року № 520/14343/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мельникова Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Міністерства оборони України та Харківським національним університетом Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба до ОСОБА_1 про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Міністерство оборони України та Харківський національний університет Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба суму у розмірі 3505 грн. 53 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання та сплачений судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 18.08.2020 року по 17.09.2020 року на посаді курсанта. Відповідно до норм діючого законодавства із відповідачем було укладено контракт про проходження військової служби (навчання), проте 17.09.2020 року контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України, в особі начальника університету і відповідачем, був достроково розірваний та відповідач виключений зі списків особового складу університету наказом начальника університету (по стройовій частині) від 16.09.2020 року №214, у зв`язку з чим відповідач повинен відшкодувати по контракту про проходження військової служби (навчання) витрати, пов`язані з його утриманням.

Ухвалою суду від 09.11.2020 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі, призначено справу до судового розгляду.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надсилалась відповідачеві засобами поштового зв`язку за адресою, що була вказана позивачем у позовній заяві.

При цьому, відповідно до відомостей відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області відповідач є особою, яка зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Судом відповідно до положень ст.130 Кодексу адміністративного судочинства України розміщено оголошення щодо виклику в якості відповідача ОСОБА_1 на сайті Харківського окружного адміністративного суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: https://adm.hr.court.gov.ua/sud2070/gromadyanam/nevidomomisto/skobcov11_20.

Представники позивача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Через канцелярію від представників позивачів надійшли клопотання про розгляд справи за відсутності представників позивача.

Відповідач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся в порядку ст. 130 КАС України. Правом подання відзиву на позов, заяви про визнання позову не скористався. Будь-яких інших заяв або клопотань від відповідача до суду не надходило.

Таким чином, відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов та необхідних документів або заяви про визнання позову до суду.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно із положеннями п.1 ч.3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положень частини 4 статті 229 КАС України.

Частиною 9 статті 205 КАС України передбачено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Водночас, суд зазначає, що положеннями ч.4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив навчання та військову службу у Харківському університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба з 18.08.2020 року по 17.09.2020 року на посаді курсанта.

Відповідно до розділу ІІ "Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" (далі - Положення), затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, з громадянином ОСОБА_1 18.08.2020 року було укладено контракт про проходження військової служби (навчання).

Як передбачено умовами зазначеного контракту, ОСОБА_1 зобов`язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання.

Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про проходження військової служби громадянами України та нормативно-правовими актами Міністерства оборони України та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону здійснюють керівництво військовими формуваннями, якщо інше не передбачено законом.

Матеріали справи свідчать, що наказом начальника Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба від 16.09.2020 року №214 (по стройовій частині), зокрема, вирішено солдата ОСОБА_1 , курсанта 1-го курсу (набору 2020 року) факультету автоматизованих систем управління та наземного забезпечення польотів авіації університету, відповідно до пп. 3.2 Інструкції, затвердженої наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490, відрахувати від подальшого навчання через небажання продовжувати навчання та відповідно до п. 36 «Положення про проходження громадянина України військової служби у Збройних Силах України» припинити чинність дії контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу достроково у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, з 17.09.2020 року; стягнути суму у розмірі 3505 грн. 53 коп. за період навчання в університеті, відповідно Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 та пункту 10 статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; з 17.09.2020 року виключити зі списків змінного складу університету, всіх видів забезпечення.

Під час судового розгляду справи з наявних в матеріалах справи доказів встановлено, що звільнення відповідача з військової служби та, як наслідок, розірвання із ним контракту, відбулось за результатами засідання вченої ради Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, про було складено протокол №16 від 15.09.2020 року.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї доказів вбачається, що витрати Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба на утримання відповідача склали 3505,53 грн.

При цьому, як вказано представником позивача у позовній заяві, відповідно до п.1 (абз.6) контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, укладеного між Міністерством оборони України, в особі начальника університету, і відповідачем 18.08.2020 p., ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання "відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу".

Отже, після розриву контракту у відповідача виникло зобов`язання щодо відшкодування витрат на утримання під час навчання, а у позивача - право звернення до суду для захисту майнових інтересів в судовому порядку.

Для добровільного відшкодування витрат університетом встановлений строк 15 діб, який обчислюється від дати видання наказу про відрахування курсанта (з моменту відрахування).

Відповідач ознайомився із розрахунком на відшкодування витрат, пов`язаним з його утриманням, про що свідчить його особистий підпис на Загальному розрахунку № 419 від 22.09.2020 року.

Отже, як встановлено під час судового розгляду справи, відповідачем не було здійснено добровільного відшкодування витрат, пов`язаних із його утриманням під час військової служби (навчання), у зв`язку з чим позивач у встановлені законодавством строки звернувся до суду.

Отже, надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно із приписами статті 25 Закону № 2232-XII підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Порядок проведення підготовки громадян України для проходження військової служби на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського та офіцерського складу встановлюється Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, спільно з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань.

Громадяни України, які в установленому порядку зараховані до вищих військових навчальних закладів або військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти для здобуття певних освітніх рівнів і не мають звань офіцерського складу, вважаються курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.

Установлення правових відносин між курсантами, яким не виповнилося 18 років, і державою здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Порядок проходження ними військової служби (навчання) встановлюється положеннями про проходження військової служби громадянами України та іншими нормативно-правовими актами України.

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Також згідно з п. 15, 16 Положення "Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України" від 10 грудня 2008 року №1153 (далі - Положення №1153) з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, який є письмовою угодою, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби (навчання). Право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається: керівнику вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - з курсантами цих закладів про проходження військової служби на посадах осіб сержантського та старшинського складу, офіцерського складу після закінчення вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу.

Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі - Порядок №964), цей порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального

підрозділу вищого навчального закладу відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Як передбачено п.3 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Відповідно до приписів частини 7 Порядку №964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Згідно з п. 2.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534, відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищому навчальному закладі, а саме витрат, окрім іншого, на грошове забезпечення, продовольче забезпечення, медичне забезпечення та оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів та відповідно до Порядку розрахунку витрат, який установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

За п. 2.1.1 Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання, яке визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців. Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.

Як встановлено під час судового розгляду справи, витрати, пов`язані з утриманням позивача, які просить стягнути позивач, склали 3505,53 грн. та підтверджуються загальним розрахунком №419 від 22.09.2020 року коштів на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 .

При цьому, відповідач із вказаним розрахунком був ознайомлений, про свідчить підпис останнього.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що у даному випадку зазначені витрати підлягають відшкодуванню.

При цьому, як встановлено судом відповідачем у встановлені терміни не було відшкодовано позивачу витрати, що послугувало підставою для звернення останнього до суду з даним позовом.

Враховуючи викладені обставини, відповідач повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання у Харківському національному університеті Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба, проте зазначені витрати на час розгляду справи ним не відшкодовано добровільно.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Міністерства оборони України та Харківського університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168) та Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків, 61023) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) на користь Харківського національного університету Повітряних Сил ім. Івана Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків, 61064, код ЄДРПОУ - 24980799) суму у розмірі 3505 (три тисячі п`ятсот п`ять) грн. 53 коп. на відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час навчання та сплачений судовий збір.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення в порядку письмового провадження виготовлено 15 грудня 2020 року.

Суддя Мельников Р.В.