Справа № 640/30833/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 грудня 2020 року м. Київ № 640/30833/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуна Володимира Володимировича (03148, м.Київ, вул. Г.Юри, 9)

Начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Василевського Андрія Миколайовича (03148, м.Київ, вул. Г.Юри, 9)

про визнання протиправними дій, скасування постанови, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, визнання протиправною бездіяльності,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуна Володимира Володимировича, Начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Василевського Андрія Миколайовича, в якому просить суд:

- визнати дії Головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуна Володимира Володимировича протиправними, постанову про арешт коштів боржника від 05.06.2020 ВП № 62161447 незаконною та скасувати її;

- відшкодувати моральну шкоду шляхом публічного вибачення Головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуома Володимиром Володимировичем перед ОСОБА_1 ;

- стягнути матеріальну шкоду нанесену ОСОБА_1 з Головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуна Володимира Володимировича шляхом відшкодування одного прожиткового мінімуму встановленого Законом України «Про Державний бюджет України» за кожен місяць з дня накладення арешту до зняття арешту з накладеного на рахунок ОСОБА_1 ;

- визнати бездіяльність Начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Василевського Андрія Миколайовича та притягнути його до відповідальності відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 16, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В позовній заяві відповідачами визначено Головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуна Володимира Володимировича, Начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Василевського Андрія Миколайовича.

Водночас, статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, і у відповідності до частини 3 даної статті відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Крім того, оскаржуючи дії Головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковтуна Володимира Володимировича та бездіяльність Начальника Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Василевського Андрія Миколайовича, позивач у прохальній частині позову не конкретизує які саме дія і бездіяльність відповідачів він просить суд визнати протиправними.

Таким чином, позивачу слід визначити належного відповідача відносно заявлених позовних вимог, а також уточнити їх зміст.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України встановлений шестимісячний строк, який є загальним строком, для звернення особи до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів.

При цьому, частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач, оскаржуючи постанову про арешт коштів ВП №62161747 від 05.06.2020, у позовній заяві посилається, що про накладення арешту на картовий рахунок № НОМЕР_1 йому стало відомо 16.06.2020.

З позовом до адміністративного суду позивач звернувся лише 08.12.2020, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції.

Жодних обґрунтувань поважності причин пропуску десятиденного строку звернення до суду, позивач зазначає. На переконання позивача на оскарження спірної постанови про арешт кошів від 05.06.2020 поширюється загальний шестимісячний строк для звернення до суду за захистом порушених прав, свобод тат законних інтересів.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведе, позивачу слід обґрунтувати поважність причин спеціального пропуску звернення до суду з даним позовом та надати відповідні докази, на підтвердження існування таких причин.

Крім того, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень.

Водночас, частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру (стягнення матеріальної шкоди) та чотири вимоги немайнового характеру.

Разом з тим доказів сплати судового збору позивач до матеріалів позовної заяви не приєднав, а підстав для звільнення позивача від сплати судового збору судом не вбачається.

В позовній заяві позивач посилається, що Законом України «Про судовий збір» не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, діяння державного виконавця до загального або господарського суду.

Суд відхиляє такі посилання позивача, оскільки Кодексом адміністративного судочинства України не передбачено звернення до адміністративного суду з скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця, а передбачено таке звернення у формі позовної заяви, а тому позивачу слід сплатити судовий збір у загальному порядку та надати відповідні докази до суду.

Згідно з частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивачем не додано до позовної заяви оскаржуваної постанови від 05.06.2020 у ВП № 62161747 про накладення арешту на кошти. В той же час до в матеріалах позовної заяви міститься резолютивна частина постанови головного державного виконавця Ковтуна В.В., з якою не вбачається можливим встановити її реквізити.

Також, положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 р. № 55.

Так, пункт 5.27 даного стандарту визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Як видно з доданих до позовної заяви документів, позивачем не засвідчено у встановленому порядку додатки до позовної заяви, окрім копії паспорту позивача та довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків.

Враховуючи вище викладене, позивачу слід надати до суду належним чином засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви, а також постанови державного виконавця від 05.06.2020 ВП № 62161747.

Таким чином, наведені обставини в сукупності вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду разом з доказами на обґрунтування поважності причин такого пропуску;

- позовної заяви з уточненими позовними вимогами та визначення належного відповідача;

- оригіналу документу про сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі;

- належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви;

- засвідченої належним чином копії оскаржуваної постанови державного виконавця від 05.06.2020 про арешт коштів (ВП № 62161747).

Вказані документи позивачу необхідно подати з врахуванням положень частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Федорчук