Справа № 420/2808/20
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2808/20

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Домусчі С.Д.,

Кравця О.О.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року, прийняте у складі суду судді Глуханчука О.В. в місті Одеса по справі за позовом Приватного підприємства «СЕАЛ СТРОЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року Приватне підприємство «СЕАЛ СТРОЙ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, в якому, з урахуванням ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 17 червня 2020 року про роз`єднання позовних вимог, просило суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управлення ДПС у Одеській області:

- № від 12 березня 2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму у розмірі 3 746 967, 00 грн., з яких 2 497 978, 00 грн. за податковим зобов`язанням та 1 248 989, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № від 12 березня 2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму у розмірі 3 069 035, 00 грн., з яких 2 046 023, 00 грн. за податковим зобов`язанням та 1 023 012, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

- № від 12 березня 2020 року про визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 798 067, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем зроблено помилковий висновок про порушення ПП «СЕАЛ СТРОЙ» вимог податкового законодавства та заниження грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість, а також зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість. Позивач зазначає, що господарські операції з контрагентами ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» (41771133), ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС» (41122991), ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» (40106444), ТОВ «УКРБУД-ЛТД» (41118093), ТОВ «ТД БЕТОНЕКС-БУД» (36518734), ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» (40772796), ТОВ «МАСМЕД» (41655586) підтверджуються усіма необхідними первинними документами, є реальними та дійсними, а висновки податкового органу в акті перевірки ґрунтуються на податковій інформації щодо підприємств-контрагентів, що є неприпустимим та суперечить презумпції правомірності платника податків та принципу індивідуальної відповідальності.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року адміністративний позов приватного підприємства СЕАЛ СТРОЙ до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 12 березня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 12 березня 2020 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області № від 12 березня 2020 року.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ГУ ДПС в Одеській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що судом першої інстанції рішення прийняте з порушенням вимог матеріального та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення повністю та постановити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не досліджено, технічну можливість контрагентів зазначених в акті перевірки виконати спірні послуги з урахуванням їх фактичних господарських ресурсів (наявності основних засобів, відповідних трудових ресурсів), понесення ними витрат, пов`язаних з реальним здійсненням господарської діяльності. При цьому, на думку апелянта, судом не перевірено, якими силами і засобами виконувались роботи та надавались послуги, хто виступав їх конкретними виконавцями, яким чином забезпечувався доступ цих виконавців до об`єктів, яким чином позивач здійснював контроль за станом виконання придбаних робіт/послуг тощо, а також намір платника отримати економічний ефект від цих господарських операцій за наслідками аналізу умов та обставин їх здійснення.

Посилаючись на висновки Акту перевірки, апелянт вказує, що задекларовані позивачем показники по операціям з придбання товарів та послуг у вищевказаних контрагентів-постачальників не підтверджуються належним чином; первинні документи не можуть свідчити про фактичне придбання позивачем товарів, робіт (послуг) від контрагентів. Вказані висновки апелянт мотивує тим, що по контрагентам-постачальникам наявна податкова інформація, яка свідчить про неможливість виконання контрагентами позивача тих робіт, які оформлені первинними документами, у зв`язку з відсутністю будь-яких ресурсів (трудових, технологічних, тощо), невідповідністю у номенклатурі придбаних та реалізованих товарів, відсутність за місцезнаходженням, анулювання свідоцтва платника ПДВ. Апелянт стверджує, що фактично відбулося лише документальне оформлення операцій з надання товарів, послуг на адресу ПП СЕАЛ СТРОЙ, які стали підставою незаконного оприбуткування та формування податкового кредиту.

Враховуючи податкову інформацію по контрагентах - постачальниках ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД», ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС», ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ», ТОВ «УКРБУД-ЛТД», ТОВ «ТД БЕТОНЕКС-БУД», ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН», ТОВ «МАСМЕД», апелянт вважає, що дані підприємства зареєстровані з метою створення видимості реалізації товарів/послуг/робіт по ухиленню від сплати податків реально діючим суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі для ПП «СЕАЛ СТРОЙ» шляхом незаконного формування податкового кредиту.

Представник позивача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, приватне підприємство СЕАЛ СТРОЙ, , зареєстроване у якості юридичної особи 17.08.2008 року виконавчим комітетом Одеської міської ради, запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.01.2008 року № 1 030661.

Основним видом економічної діяльності підприємства є: Будівництво житлових і нежитлових будівель (КВЕД 41.20).

04 липня 2016 року приватне підприємство СЕАЛ СТРОЙ отримало Ліцензію Державної архітектурно-будівельною інспекції України на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV ті V категорії складності (а.с. 101-102, том 1).

З 01.12.2013 року приватне підприємство СЕАЛ СТРОЙ зареєстроване платником податку на додану вартість.

У період з 28.12.2019 року по 14.01.2020 року (термін проведення перевірки переносився, починаючи з 31.08.2018 року та продовжувався) згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України, плану-графіку проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків, на підставі наказу Головного управління ДФС в Одеській області від 09 серпня 2018 року № 5878, а також направлень від 28 серпня 2018 року, посадовими особами Головного управління ДФС в Одеській області проведена документальна планова виїзна перевірка приватного підприємства СЕАЛ СТРОЙ, , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року.

За результатами перевірки відповідачем складено Акт від 21 січня 2020 року № 41/15-32-05-01/35695830 про результати документальної планової виїзної перевірки приватного підприємства «СЕАЛ СТРОЙ», , з питань дотримання податкового, законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 30.06.2018 року (а.с. 32-81, том 1).

Відповідно до акту, перевіркою встановлено наступні порушення, щодо яких виникли спірні правовідносини:

- п.44.1 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, в результаті встановлено заниження податку на прибуток у сумі 2 497 978 грн., в т.ч. 2017 р. - 2 482 934 грн., 2018 р.- 15 044 грн.;

- п.44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п.200.4 ст. 200 ПК України в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 2 046 023 грн., у тому числі: березень 2017 року у сумі 331 390 грн., квітень 2017 року у сумі 639 280 грн., травень 2017 року у сумі 174 549 грн., липень 2017 року у сумі 25 097 грн., жовтень 2017 року у сумі 2 333 грн., грудень 2017 року у сумі 443 685 грн., лютий 2018 року у сумі 429 689 грн.;

- п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.3 ст.198, п.200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого встановлено заниження від`ємного значення з податку на додану вартість всього у сумі 798 067 грн., у тому числі: червень 2017 року у сумі 435 626 грн.; червень 2018 року у сумі 362 441 грн.

На підставі висновків Акту перевірки від 21 січня 2020 року № 41/15-32-05-01/35695830, Головним управлінням ДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення-рішення (а.с. 82-85, том 1):

№ від 12 березня 2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму у розмірі 3 746 967, 00 грн., з яких 2 497 978, 00 грн. за податковим зобов`язанням та 1 248 989, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 12 березня 2020 року про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму у розмірі 3 069 035, 00 грн., з яких 2 046 023, 00 грн. за податковим зобов`язанням та 1 023 012, 00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 12 березня 2020 року про визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, у розмірі 798 067, 00 грн..

Не погоджуючись із правомірністю оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем безпідставно збільшено позивачу за перевіряємий період податкові зобов`язання та нараховано штрафні санкції з податку на прибуток приватних підприємств та податку на додану вартість, зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, відтак, податкові повідомлення-рішення № , № , № від 12 березня 2020 року підлягають скасуванню.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (з наступними змінами та доповненнями, чинними на час виникнення спірних відносин, далі ПК України).

Підпунктом 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що органам державної податкової служби надане право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку, встановленому цим Кодексом. Порядок проведення перевірок визначений ст.ст. 75-86 Податкового кодексу України.

Платники податку на додану вартість, об`єкти, база та ставки оподаткування, перелік неоподатковуваних та звільнених від оподаткування операцій, особливості оподаткування експортних та імпортних операцій, поняття податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету визначені розділом 5 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 44.1, п.п. 2 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України;вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

За приписами п. 198.3 ст. 198 ПК України зазначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з, у тому числі, придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Положеннями п. 198.6 ст. 198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1 ст. 201 ПК України).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (п. 201.10 ст. 201 ПК України).

При цьому, згідно п. 200.1 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Виходячи зі змісту наведених вище норм законодавства, право на віднесення сум ПДВ, сплачених при придбанні товару, до податкового кредиту виникає у суб`єкта господарювання у разі дотримання ним наступних умов: фактичності придбання такого товару, тобто, реальності відповідної господарської операції; наявності податкових накладних, складених особою, зареєстрованою платником податку, чи митних декларацій на підтвердження придбання такого товару та сплати відповідної суми ПДВ; подальшого використання придбаного товару в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності підприємства. При цьому, сама по собі несплата податку продавцем (у тому числі внаслідок ухилення від сплати) в разі фактичного здійснення господарської операції не впливає на формування податкового кредиту покупцем та суму бюджетного відшкодування.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для відображення у бухгалтерському обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують та підтверджують факти здійснення господарських операцій і які повинні мати визначені цим Законом та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, обов`язкові реквізити.

Тобто, факт вчинення певних господарських операцій, та правомірність подальшого відображення їх у бухгалтерському та податковому обліку, можливо досліджувати лише на підставі вивчення первинних документів платника податків. Для правильного вирішення спору встановленню, також, підлягає факт реальності поставки товару із з`ясуванням, зокрема, обставин щодо правосуб`єктності сторін господарського договору, можливості реальної поставки тощо. Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку, відповідні суми не можуть включатися до складу витрат для цілей оподаткування податком на прибуток підприємств навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Як вбачається з Акту перевірки, посадовими особам ГУ ДПС в Одеській області було поставлено під сумнів реальність господарських операцій ПП «СЕАЛ СТРОЙ» з контрагентами, зокрема під час перевірки за даними аналітичного обліку по рахунку 631 "Розрахунки з постачальниками та підрядниками" та згідно з первинними документами, наданими до перевірки, контролюючим органом встановлено взаємовідносини приватного підприємства «СЕАЛ СТРОЙ» з підприємствами з ознаками «сумнівності», а саме ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» (41771133), ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС» (41122991), ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» (40106444), ТОВ «УКРБУД-ЛТД» (41118093), ТОВ «ТД БЕТОНЕКС-БУД» (36518734), ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» (40772796), ТОВ «МАСМЕД» (41655586).

В Акті перевірки відповідачем зроблено висновки, що вищевказані підприємства - контрагенти ПП «СЕАЛ СТРОЙ», згідно наявної податкової інформації здійснюють діяльність, пов`язану з наданням податкової вигоди третім особам з метою штучного формування витрат та податкового кредиту.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції досліджені надані ПП «СЕАЛ СТРОЙ» договори та первинні документи, які складені під час виконання вказаних договорів.

Як встановлено судом, основним видом економічної діяльності приватного підприємства «СЕАЛ СТРОЙ» є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.

04 липня 2016 року приватне підприємство СЕАЛ СТРОЙ отримало Ліцензію Державної архітектурно-будівельною інспекції України на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів ІV ті V категорії складності (а.с. 101-102, том 1).

Так, здійснюючи свою господарську діяльність, приватне підприємство СЕАЛ СТРОЙ виступає Підрядником за договорами про закупівлю підрядних робіт за державні кошти, а саме:

27 вересня 2016 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Замовник) та Приватним підприємством «СЕАЛ СТРОЙ» (Підрядник) укладено договір № 102/16-П на виконання робіт: Капітальний ремонт будівлі дитячого саду-ясла № 28, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 14/1 (а.с. 119-126, том 1). Виконання даного договору підряду «СЕАЛ СТРОЙ» підтверджує актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), локальний кошторис, підсумкові відомості ресурсів.

29 листопада 2016 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Замовник) та Приватним підприємством «СЕАЛ СТРОЙ» (Підрядник) укладено договір № 184/16-П на виконання робіт: Капітальний ремонт будівлі та елементів благоустрою території Одеської ЗОШ №1, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Михайлівська, 10 (а.с. 176-183, том 2). Виконання даного договору підряду «СЕАЛ СТРОЙ» підтверджує актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), локальний кошторис, підсумкові відомості ресурсів.

06 грудня 2016 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Замовник) та Приватним підприємством «СЕАЛ СТРОЙ» (Підрядник) укладено договір № 189/16-П на виконання робіт: Будівництво загальноосвітньої школи на 1000 учбових місць, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 8 (а.с. 1-9, том 3). Виконання даного договору підряду «СЕАЛ СТРОЙ» підтверджує актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), локальний кошторис, підсумкові відомості ресурсів.

28 серпня 2017 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Замовник) та Приватним підприємством «СЕАЛ СТРОЙ» (Підрядник) укладено договір № 109/17-П на виконання робіт: Капітальний ремонт будівлі та інженерних мереж за адресою: м. Одеса, вул. Хімічна, 3 (а.с. 83-95, том 4). Виконання даного договору підряду «СЕАЛ СТРОЙ» підтверджує актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), локальний кошторис, підсумкові відомості ресурсів.

15 травня 2017 року між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (Замовник) та Приватним підприємством «СЕАЛ СТРОЙ» (Підрядник) укладено договір № 39/17-П на виконання робіт: Ремонтно-реставраційні роботи будівлі-пам`ятки архітектури, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Рішельєвська, 4, (Будівля Банку об`єднаного торгового дому Ашкіназі) (а.с. 128-134, том 4). Виконання даного договору підряду «СЕАЛ СТРОЙ» підтверджує актами приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), локальний кошторис, підсумкові відомості ресурсів.

За умовами вказаних договорів з Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради, ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Підрядник) має право залучати для виконання робіт субпідрядників.

З цією метою, ПП «СЕАЛ СТРОЙ» вступало в договірні відносини з контрагентами ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» (41771133), ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС» (41122991), ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» (40106444), ТОВ «УКРБУД-ЛТД» (41118093), ТОВ «ТД БЕТОНЕКС-БУД» (36518734), ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» (40772796), ТОВ «МАСМЕД» (41655586).

Як вбачається з матеріалів справи, 21 лютого 2017 року між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Замовник) та ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС» (Підрядник) укладено Договір підряду, відповідно до умов якого Підрядник приймає на себе виконання будівельних робіт, а саме: «Монтаж сонячних колекторів дитячого саду-ясел №28, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва 14/1». Відповідно до п.4.1 Договору Підряду № ціна договору становить 1 602 042, 36 грн., в тому числі ПДВ 267 007.06 грн. (а.с. 139-142, том 1).

На підтвердження виконання та реальності даного договору позивачем надано до суду копії наступних документів, а саме: акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), підсумкову відомість ресурсів, виписку банку по рахунку ПП «СЕАЛ СТРОЙ», виписану ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС» податкову накладну від 19.05.2017 р. №116 (а.с. 143-199, том 1).

25 травня 2018 року між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Покупець) та ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» (Продавець) укладено Договір поставки № 25.05.-18, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар за ціною, що вказується в накладних.

Згідно з видатковою накладною № 288 від 13.06.2018 року на загальну суму 50 148, 00 грн. та видатковою накладною № 427 від 25.05.2018 року на загальну суму 50 148, 00 грн., ПП «СЕАЛ СТРОЙ» придбавало у ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» цемент.

На підтвердження розрахунків позивачем надано до суду копії рахунку на оплату №71 від 25.05.2018р., рахунку на оплату №74 від 12.06.2018р., а також виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» (а.с. 201-209, том 1).

У зв`язку з оплатою товару, ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» виписано на користь ПП «СЕАЛ СТРОЙ» податкові накладні від 25.05.2018 ороку №56 та від 13.06.2018 року № 9 (а.с. 206, 210, том 1).

25 січня 2017 року між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Покупець) та ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» (Продавець) укладено Договір поставки, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар за ціною, що вказується в накладних. Згідно п.2,1, п.2.2 цього договору, ціна товару зазначається в накладних і встановлюється в національнім валюті України, Загальна вартість цього Договору визначається загальною сумою вартості товару, що вказана в накладних (а.с. 1-2, том 2).

Згідно видаткових накладних № 02076 від 07.02.2017 року на загальну суму 10 240,44 грн., №020710 від 07.02.2017 року на загальну суму 32 385 грн., №02077 від 07.02.2017 року на загальну суму 17 426,40 грн., №02075 від 07.02.2017 року на загальну суму 6 048 грн., ПП «СЕАЛ СТРОЙ» придбавало у ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» електрокомплектуючі товари (кабель, лічильник, доза, дюбель, ізолента, колодка, світильник, лампа, тощо).

На підтвердження розрахунків позивачем надано до суду копії рахунку на оплату №2901 від 25.01.2017р., рахунку на оплату №2801 від 25.01.2017р., рахунку на оплату №3201 від 31.01.2017р., згідно яких ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Покупець) здійснило оплату вартості поставленого товару в сумі 66 099,84 грн., а також виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ».

У зв`язку з оплатою товару, ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» виписано на користь ПП «СЕАЛ СТРОЙ» податкові накладні (а.с. 2-14, том 2).

17 березня 2017 року між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Замовник) та ТОВ «УКРБУД-ЛТД» (Підрядник) укладено Договір на виконання робіт з влаштування фасаду по технології Марморок/Хострок, за умовами якого (Підрядник) приймає на себе виконання будівельних робіт по влаштуванню фасаду по технології Марморок/Хострок при будівництві загальноосвітньої школи на 1000 учбових місць, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 8. Договірна ціна 251 467, 57 грн. (а.с. 39-40, том 3).

На підтвердження виконання та реальності даного договору позивачем надано до суду копії наступних документів, а саме: акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), підсумкову відомість ресурсів, виписку по рахунку, податкову накладну від 14.04.2017р. №242 (а.с. 41-54, том 3).

Також між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Покупець) та ТОВ «УКРБУД-ЛТД» (Продавець) укладено Договір поставки від 14 квітня 2017 року, за умовами якого Продавець зобов`язується Передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар за ціною, що вказується в накладних (а.с. 204, том 2).

Згідно видаткових накладних від 14.04.2017 р. №117 та від 28.04.2017 р. №192, ПП «СЕАЛ СТРОЙ» придбавало у ТОВ «УКРБУД-ЛТД» будівельні матеріали та послуги.

На підтвердження розрахунків позивачем надано до суду копії рахунків, а також виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «УКРБУД-ЛТД».

У зв`язку з оплатою товару, ТОВ «УКРБУД-ЛТД» виписано на користь ПП «СЕАЛ СТРОЙ» податкові накладні (а.с. 200-208, том 2).

20 грудня 2017 року між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» та ТОВ «МАСМЕД» укладено Договір поставки № 20/12, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується поставити і передати у власність Покупця будівельні матеріали, а Покупець зобов`язується приймати цю продукцію та своєчасно здійснювати його оплату на умовах цього договору (а.с. 107-108, том 3).

На підтвердження виконання ТОВ «МАСМЕД» своїх зобов`язань по вказаному договору поставки №20/12 позивачем надано до суду видаткові накладні, рахунки на оплату, виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «МАСМЕД» (а.с. 109-163, том 3).

22 січня 2018 року між ТОВ «МАСМЕД» (Кредитор), ТОВ СЕРЧ ІНФ» (Новий Кредитор) та ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Боржник) укладено Договір №22/01-18 про переведення боргу, згідно якого Кредитор переводить на користь Нового кредитора частину зобов`язань Боржника, а саме 2 800 000, 00 грн. (а.с. 164-165, том 3).

22 листопада 2016 року між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Замовник) та ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» (Підрядник) укладено Договір на виконання робіт по монтажу вентиляційної фасадної системи Марморок/Хострок, за умовами якого (Підрядник) приймає на себе виконання будівельних робіт по монтажу вентиляційної фасадної системи Марморок/Хострок на об`єкті: Будівництво загальноосвітньої школи на 1000 учбових місць, розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 8 (а.с. 96-99, том 4).

На підтвердження виконання та реальності даного договору позивачем надано до суду копії наступних документів, а саме: акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), підсумкову відомість ресурсів, виписку по рахунку, податкову накладну від 14.04.2017р. №242 (а.с. 100-127, том 4).

Також між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Покупець) та ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» (Продавець) укладено Договір поставки від 22 лютого 2017 року, за умовами якого Продавець зобов`язується Передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар за ціною, що вказується в накладних (а.с. 135, том 4).

Згідно видаткових накладних від 22.02.2017 року №1-00000002, №1-00000003, від 06.03.2017 року № 74, від 17.03.2017 року № 1232, ПП «СЕАЛ СТРОЙ» придбавало у ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» будівельно-монтажні товари та послуги (а.с. 136-141, том 4).

На підтвердження розрахунків позивачем надано до суду копії рахунків та виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН».

У зв`язку з оплатою товару, ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» виписано на користь ПП «СЕАЛ СТРОЙ» податкові накладні (а.с. 142-164, том 4).

01 липня 2015 року між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Покупець) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД» (Постачальник) укладено Договір поставки № 207-ТД, відповідно до умов якого Постачальник на умовах даного Договору зобов`язується поставити і передати у власність Покупця будівельні матеріали, а Покупець зобов`язується приймати що продукцію та своєчасно здійснювати його оплату па умовах цього договору (а.с. 108-111, том 5).

Згідно видаткових накладних, ПП «СЕАЛ СТРОЙ» придбавало у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД» будівельні матеріали (пісок, відсів, цегла, тощо).

На підтвердження розрахунків позивачем надано до суду копії рахунків, а також виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД».

У зв`язку оплатою товару, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД» виписано на користь ПП «СЕАЛ СТРОЙ» податкові накладні (а.с. 112-135, том 5).

Також між ПП «СЕАЛ СТРОЙ» (Покупець) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД» (Постачальник) укладено Договір поставки № 318-ТД від 12 травня 2017 року (а.с. 136-142, том 5).

Згідно видаткових накладних, ПП «СЕАЛ СТРОЙ» придбавало у ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД» будівельні матеріали (стекло, дзеркала, тощо).

На підтвердження розрахунків позивачем надано до суду копії рахунків, а також виписки по рахунку у банку, з яких вбачаються операції по перерахуванню коштів на користь ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД».

У зв`язку з оплатою товару, ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ БЕТОНЕКС-БУД» виписано на користь ПП «СЕАЛ СТРОЙ» податкові накладні (а.с. 143-168, том 5).

Таким чином, у ПП «СЕАЛ СТРОЙ» наявні договори та первинні документи щодо здійснення господарських операцій з саме ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» (41771133), ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС» (41122991), ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» (40106444), ТОВ «УКРБУД-ЛТД» (41118093), ТОВ «ТД БЕТОНЕКС-БУД» (36518734), ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» (40772796), ТОВ «МАСМЕД» (41655586), та відповідно наявність підстав для формування податкового кредиту по вказаним господарським операціям.

Дослідивши надані позивачем документи, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції, що вони відповідають вимогам ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність до первинних документів, оскільки містять відомості про укладені угоди, замовника послуг та виконавця, розкривають зміст наданих послуг, який відповідає умовам договорів, період надання послуг, вартість наданих послуг, а також місця де зазначені послуги були надані. Тобто, вказані документи підтверджують здійснення господарських операцій та розкривають їх зміст та обсяг у достатньому для формування обліку обсязі.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи наявний Додаток 4 до Акту перевірки Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ПП «СЕАЛ СТРОЙ», згідно якого перевіркою охоплено дослідження, зокрема, таких документів: договори з додатковими угодами, контракти, акти виконаних робіт (послуг), акти приймання-передачі, видаткові накладні, рахунки, рахунки-фактури, банківські виписки, товарно-транспортні накладні за період 01.01.2017-31.06.2018 року (а.с. 78-79, том 1). З огляду на зазначене, судом не встановлено в діях позивача складу порушення, передбаченого п. 44. 1 ст. 44 Податкового кодексу України, як зазначено в Акті перевірки.

Крім того, норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення п. 44.6 ст. 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 12.02.2019 року по справі №820/6512/16, від 05.02.2019 року по справі №820/12002/15, від 24.01.2019 року по справі №820/3398/16, від 15.01.2019 року по справі №826/14534/16, від 20.11.2018 року по справі №806/434/16, від 12.03.2019 року у справі №815/2488/15, від 16.07.2019 року у справі №804/17854/14, від 11.09.2018 року у справі №815/651/17.

Як вбачається з Акту перевірки та пояснень представника відповідача, відповідач щодо фактичного виконання робіт, придбання товарів, послуг, описаних в наданих первинних документах не заперечує, проте наполягає на тому, що ці роботи не виконувались, а товари не поставлялись контрагентами-постачальниками, якими складені податкові накладні та акти виконаних робіт, по якими ПП «СЕАЛ СТРОЙ» сформовано спірний податковий кредит та витрати, а невстановленими третіми особами або власними силами підприємства.

Аналіз змісту Акту перевірки, свідчить про те, що податковий орган, фактично не дослідивши наявні у позивача первинні документи щодо формування податкового кредиту, вважає його формування неправомірним з посиланням на податкову інформацію щодо контрагентів позивача. Проте колегія суддів вважає, що податкова інформація може бути лише підставою для проведення перевірки підприємства проте ніяк не для висновків щодо порушення ним податкового законодавства, оскільки саме позивачем дотримано вимог податкового законодавства по господарським операціям з вказаними контрагентами. Податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податків-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених господарських операцій, суб`єкт господарювання не може відповідати за порушення, допущені його контрагентом, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. ПП «СЕАЛ СТРОЙ» надані всі документи, які свідчать про реальність здійснення господарської діяльності, а в Акті перевірки відсутні будь-які докази про причетність позивача до порушень допущених його контрагентами.

Доводи апелянта щодо ненадання до суду документів, що посвідчують якість та комплектність, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними, оскільки відсутність певних документів у платника податків не може бути беззаперечним доказом відсутності реального характеру поставки, тоді як інші докази, оцінені судом у судовому процесі підтверджують фактичне виконання поставки та здійснення господарських операцій, а контролюючим органом не надано достовірних доказів на спростування цих фактів.

Крім того, правова позиція Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі №826/11879/13-а, вказує на те, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Правова позиція Верховного Суду від 12.06.2018 р. у справі №826/11879/13-а, вказує на те, що наявність або відсутність окремих документів, як і деякі помилки чи неточності у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а певні недоліки в заповненні первинних документів носять оціночний характер.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача достатніх трудових ресурсів, складських приміщень для зберігання товару, оскільки сама по собі наявність або відсутність у контрагентів основних фондів, певної кількості персоналу, не можуть являтися вичерпними ознаками неправомірності вчиненої господарської операції, якщо з інших даних вбачається фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю. Укладення договору не є єдиним способом залучення фізичних осіб до вчинення необхідних дій в процесі виконання поставки; податкове законодавство не ставить право платника на податковий кредит в залежності від того, за рахунок яких ресурсів (власних або залучених) здійснюється поставка товарів (робіт, послуг) постачальником. При цьому залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу).

Зазначений висновок суду відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові по справі №2а/1770/3360/12 від 30.01.2018 року.

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд критично ставиться до доводів апелянта про підміну видів товару (скрутку) в обґрунтування протиправності формування позивачем податкового кредиту, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарських операцій, вчинених між позивачем та його безпосередніми контрагентами. Позивач не наділений правом вимагати від контрагента документи, що підтверджують факт придбання останнім товару, тим більше до контрагентів у ланцюгу постачання, на яких відповідач вказує про в контексті підміни видів товару.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що навіть наявність акту перевірки відносно контрагента та зазначені в ньому обставини про порушення податкового законодавства контрагентом може бути підставою для застосування негативних наслідків для перевіряємого платника податків лише за умови прийняття податкового повідомлення-рішення відносно вказаного контрагента. В інших випадках такі дані заборонено застосовувати, що прямо зазначено у п.86.7 ст.86 ПК України. Таким чином, лише за наявності зібраних в установленому законодавством порядку доказів щодо причетності до порушень податкового законодавства контрагентом платника податків, такий платник податків може нести відповідальність за таки порушення.

Саме така позиція зазначена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України». У п.38 рішення зазначено: «На думку Суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання в системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів для запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б указували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Згідно з частиною другою статті 6 КАС України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Більш того, колегія суддів наголошує, що податкові накладні, які відповідно до п. 201.10 ПК України є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, були видані позивачу та надавали право на формування відповідного податкового кредиту та їх юридична дійсність податковим органом не оспорюється.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позивач, дотримуючись правил податкового законодавства, правомірно сформував податковий кредит за рахунок господарських операцій, яка здійснена відповідно до умов укладеного з контрагентами ТОВ «МОНЕДА ТРЕЙД» (41771133), ТОВ «ГЛІНКОР ПЛЮС» (41122991), ТОВ «ДЕЛЬТАБРОБІНВЕСТ» (40106444), ТОВ «УКРБУД-ЛТД» (41118093), ТОВ «ТД БЕТОНЕКС-БУД» (36518734), ТОВ «БУД СЕРВІС ПРОМОУШЕН» (40772796), ТОВ «МАСМЕД» (41655586) договорів, що підтверджується первинними документами. При цьому висновки Акту перевірки щодо наявності ознак нереальності здійснення операцій, які фактично покладені в основу оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені належними документами та доказами з боку відповідача, а тому таки висновки не є підставою для позбавлення позивача, як добросовісного платника податку, права на віднесення сплачених ним у ціні товару та послуг відповідних сум податку на додану вартість до податкового кредиту. Позивач виконав усі передбачені законом обов`язки щодо цього та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту по господарським операціям з його контрагентами.

Враховуючи вищевикладені приписи чинного законодавства України, обставини встановлені судом, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень від 12 березня 2020 року № , №, №

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року по справі за позовом Приватного підприємства «СЕАЛ СТРОЙ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: С.Д. Домусчі

Суддя: О. О. Кравець