Справа № 545/923/20
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 р.Справа № 545/923/20

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського 1 роти 1 батальйону капрала поліції БПП м.Кременчука УПП в Полтавській області Заплатинського Максима Олександровича на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Кіндяк Ігор Степанович, вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, Полтавська, 36008, повний текст складено 12.08.20 року по справі № 545/923/20

за позовом ОСОБА_1

до Поліцейського 1 роти 1 батальйону капрала поліції БПП м.Кременчука УПП в Полтавській області Заплатинського Максима Олександровича

про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до Поліцейського 1 роти 1 батальйону капрала поліції БПП м. Кременчука УПП в Полтавській області Заплатинського Максима Олександровича (надалі по тексту відповідач) в якому просив суд:

-визнати незаконною та скасувати постанову і Поліцейського 1 роти 1 батальйону капрал поліції БПП м. Кременчука УПП в Полтавській області Заплатинського Максима Олександровича серія ЕАК № 2365650 від 10.04.2020р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 12.08.2020 року позов ОСОБА_1 до Поліцейського 1 роти 1 батальйону капрала поліції БПП м. Кременчука УПП в Полтавській області Заплатинського Максима Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволено частково.

Постанову серії ЕАК № 2365650 від 10.04.2020р. винесену поліцейським 1 роти, 1 батальйону капралом поліції БПП м. Кременчука УПП в Полтавській області, Заплатським Максимом Олександровичем, відносно водія ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито.

В іншій частині вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12.08.2020 року та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь обставин справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.04.2020р. поліцейським 1 роти, 1 батальйону капралом поліції БПП м. Кременчука УПП в Полтавській області, Заплатським Максимом Олександровичем, винесено постанову серії ЕАК № 2365650 у справі про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та останнього було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Відповідно Постанови серії ЕАК № 2365650 від 10.04.2020 року о 01 год. 07 хв., на 52 км. автодороги Полтава-Олександрія М-22, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч, чим порушив п.п. 9.2 б) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначеною постановою за невиконання вимог п.п. 9.2 б) ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності оскаржуваної постанови.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд апеляційної інстанції перевіривши оскаржуване рішення на відповідність критеріям, наведеним у ч.2 ст.2 КАС України приходить до висновку, що прийнято воно незаконно, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕАК № 2365650 від 10.04.2020 року о 01 год. 07 хв., на 52 км. автодороги Полтава-Олександрія М-22, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті праворуч з чим порушив п.п. 9.2 б) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Зазначеною постановою за невиконання вимог п.п. 9.2 б) ПДР та вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП відбулося через порушення позивачем п.п. 9.2 б) ПДР .

Відповідно до п.п. 9.2 б) ПДР водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Керуючи автомобілем водій зобов`язаний проінформувати інших учасників дорожнього руху про початок виконання маневру, незалежно від місця виконання маневру, плавності виконання маневру і віддаленості інших учасників дорожнього руху.

ПДР України передбачено, що маневр (маневрування) - це початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Таким чином, з системного аналізу вказаних норм випливає, що порушенням п.п. 9.2 б) ПДР є не подавання сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, зазначена норма має певний перелік доказів, які підтверджують відсутність або наявність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Перевіряючи обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали адміністративної справи містять відеозапис з нагрудної камери поліцейського на якому зафіксовано зупинку транспортного засобу позивача.

Проте, колегія суддів зазначає, що такий відеозапис не доводить порушення позивачем п.п. 9.2 б) ПДР України, оскільки на ньому не зафіксовано факту вчинення позивачем правопорушення, а саме не увімкнення сигналу світловими покажчиками повороту при здійсненні маневру направо, а тому вказаний відеозапис не підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Оцінюючи аргумент відповідача, викладений в апеляційній скарзі, про те, що з вказаного відеозапису з відеореєстратора 6195 файл videо_2020-04-24_15-31-03 вбачається, що покажчик повороту на автомобілі позивача не увімкнений протягом всього часу виконання маневру повороту, чим спростовуються доводи позивача в адміністративному позові, колегія суддів зазначає наступне.

З дослідженого відеозапису з відеореєстратора 6195 файл videо_2020-04-24_15-31-03 , колегією суддів встановлено, що через низьку якість зображення, нічний час запису та погодні умови, не можливо встановити номер транспортного засобу, що здійснює поворот та факту відсутності ввімкнення сигналу світловими покажчиками повороту протягом всього часу виконання маневру повороту.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП не підтверджена належними і допустимими доказами, а тому наявні підстави для задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи незаконність оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, то за приписами ч.3 ст.286 КАС України справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги відповідача колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення-без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу-без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського 1 роти 1 батальйону капрала поліції БПП м.Кременчука УПП в Полтавській області Заплатинського Максима Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 12.08.2020 року по справі № 545/923/20 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Я.М. Макаренко
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 15.12.2020 року