Справа № 640/12267/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 грудня 2020 року 12:11 № 640/12267/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., при секретарі судових засідань Левкович А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (

АДРЕСА_1 )

до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

(03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9),

державного виконавця Святошинського районного відділу державної

виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління

Міністерства юстиції (м. Київ) Абакумової Надії Іванівни (03148, м. Київ, вул.

Гната Юри, 9)

про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправними

дій,-

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Бондар Н.С.

представника відповідача-1 - не прибув,

відповідач-2 - не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Святошинського районного відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №61261390 від 24.03.2020.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судову справу №640/12267/20 передано на розгляд судді Федорчуку А.Б.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2020 року позовну заяву позивача залишено без руху з підстав ненадання позивачем обґрунтування поважності причин пропуску звернення до суду з адміністративним позовом.

Відповідною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2020 року продовжено розгляд адміністративної справи.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження було допущено порушення чинного законодавства у частині встановлених законом строків винесення постави та, крім цього, фактично було прийнято до виконання виконавчий документ, строк пред`явлення до виконання якого сплинув.

При цьому, позивач стверджує, що фактичною датою надходження виконавчого документа до виконання є 12 лютого 2020 року, тобто після спливу встановленого законодавством строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Додатково позивач повідомив, що відповідачем-2 оскаржувану постанову прийнято з порушенням строків, визначених частиною 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження». Також порушено строки надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу позивача як боржника у виконавчому провадженні.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

У відзиві на адміністративний позов відповідач-2 повідомив, що відповідно до відмітки на конверті стягувач направив листа до відділу виконавчого служби 29 листопада 2019 року, в якому подав заяву про відкриття виконавчого провадження №44/2/19/20566 від 28 листопада 2019 року, тобто виконавчий документ пред`явлено стягувачем вчасно. На думку відповідача-2, період реєстрації в АСВП ніяким чином не впливає та не скасовує необхідність виконання рішення.

Позивач надіслала до суду відповідь на відзив, у якій стверджувала, що заява стягувача про відкриття виконавчого провадження за №44/2/19/20566 датована 28 листопада 2019 року, водночас на відтиску штампу Укрпошти вбачається дата 23 листопада 2019 року, відтак твердження відповідача-2, викладені у відзиві на адміністративний позов, не відповідає дійсності.

У призначене судове засідання відповідачі не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, з урахуванням особливостей, встановлених для даної категорії справ.

Відповідно до вимог частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

24 березня 2020 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови №ТД/ФС-621, виданої 15 січня 2019 року Головним управлінням Держпраці у Київській області про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 125 190,00 грн., прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №61261390).

Копію вказаної постанови надіслано супровідним листом від 24 березня 2020 року №68705 на адресу позивача.

Незгода позивача із вказаною постановою від 24 березня 2020 року зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Вимоги до виконавчого документа визначені статтею 4 Закону №1404-VIII.

Згідно частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Пунктом 2 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені статтею 12 Закону №1404-VIII. Так, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Вимогами статті 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Тобто, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом №1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Наявними матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що супровідним листом від 28 листопада 2019 року №44/2/19/20566 Головне управління Держпраці у Київській області направило до Святошинського районного відділу державної виконавчої служб міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві виконавчий документ (постанову про накладення штрафу від 15 жовтня 2019 року №ТД-ФС-621) до виконання.

Судом вбачається, що датою набрання вказаною постановою законної сили зазначено 26 жовтня 2019 року та вказано, що постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом трьох днів з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення. При цьому, строк пред`явлення постанови до виконання встановлено до 15 січня 2020 року.

Водночас, відбитком штемпелю вхідної документації відповідача-1 підтверджується факт реєстрації вказаної постанови у Святошинському районному відділі державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві лише 12 лютого 2020 року, тобто після закінчення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

В контексті спірних правовідносин суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 12 Закону №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Нормами чинного законодавства передбачено можливість пред`явлення виконавчого документа до виконання засобами поштового зв`язку.

При цьому, датою пред`явлення виконавчого документа до виконання є дата передачі його до поштового відділення, а не дата такої реєстрації у органі державної виконавчої служби.

Так, наявною в матеріалах виконавчого провадження копією конверта Головного управління Держпраці у Київській області підтверджується, зокрема, відбитком штемпелю, що вказаний лист передано до відділення поштового зв`язку 29 листопада 2019 року. Крім того, на даному листі вказано реквізити супровідного листа №44/2/19/20566, датованого 28 листопада 2019 року, що спростовує твердження позивача, що на конверті міститься відбиток 23 листопада 2019 року.

Відтак, факт пред`явлення виконавчого документа саме засобами поштового зв`язку, а не безпосередньо до органу державної виконавчої служби підтверджується наявними матеріалами справи.

При цьому, суд враховує, що поняття пред`явлення виконавчого документа засобами поштового зв`язку та поняття його реєстрації у відповідному органі державної виконавчої служби не є тотожними та можуть не збігатися у часі.

В той же час, матеріали виконавчого провадження містять належні докази надіслання виконавчого документа засобами поштового зв`язку, що є датою пред`явлення такого документа до виконання та, як наслідок, в силу вимог пункту 1 частини 4 статті 12 Закону №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача щодо прийняття оскаржуваної постанови після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не знайшли свого документального та нормативного підтвердження.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05 серпня 2016 року №2432/5 (далі - Положення №2432/5, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), система забезпечує автоматизацію технологічних процесів обробки інформації в органах державної виконавчої служби, у приватного виконавця, а саме: реєстрацію вхідної та вихідної кореспонденції та етапів її проходження; централізоване зберігання документів виконавчого провадження в електронному вигляді; передачу документів виконавчого провадження до електронного архіву.

Розділом ІІ Положення №2432/5 передбачено, що вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою органу державної виконавчої служби (приватним виконавцем, помічником або відповідальною особою приватного виконавця) і реєструється у Системі в день її надходження. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Під час реєстрації виконавчого документа відповідальна особа органу державної виконавчої служби (приватний виконавець, помічник або відповідальна особа приватного виконавця) зобов`язана(ий) внести до Системи такі відомості: дата надходження виконавчого документа; найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, до якого надійшов виконавчий документ; кореспондент, дата та номер заяви (супровідного листа) про відкриття виконавчого провадження (у разі якщо виконавчий документ надійшов без заяви (супровідного листа), робиться відповідна відмітка); назва виконавчого документа, дата й номер видачі; найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, що видав(ла) документ; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - стягувача; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), число, місяць, рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника; адреса стягувача, адреса боржника, зазначена у виконавчому документі або заяві про примусове виконання рішення; категорія стягнення за виконавчим документом згідно з пунктом 8 розділу I цього Положення; дата набрання рішенням законної (юридичної) сили; резолютивна частина рішення (у тому числі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом); відомості про негайне виконання рішення (за наявності); відомості про заяву стягувача про накладення арешту на майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження (за наявності); номер телефону, факсу (телефаксу), адреси електронної пошти стягувача та боржника (за наявності); відомості щодо серії та номера паспорта фізичної особи - боржника (за наявності); реквізити рахунків стягувача та боржника (за наявності).

Дата реєстрації та вхідний номер документа, що є номером за порядком у відповідному році, формуються Системою автоматично.

За результатом реєстрації виконавчого документа відповідальна особа у Системі може сформувати довідку про реєстрацію виконавчого документа, яка містить: дату реєстрації документа; вхідний номер документа; єдиний унікальний номер виконавчого провадження; найменування органу державної виконавчої служби, який здійснюватиме примусове виконання виконавчого документа; прізвище, ім`я, по батькові державного виконавця, на якого розподілено відповідний виконавчий документ; адресу відповідного веб-сайту в мережі Інтернет; ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить, що дата реєстрації є обов`язковими відомостями, які повинно містити виконавче провадження.

Водночас, наданими суду копіями виконавчого провадження підтверджується факт реєстрації заяви Головного управління Держпраці в Київській області про пред`явлення виконавчого документа до виконання 12 лютого 2020 року за вх. №26813.

Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до розділу ІІІ Положення №2432/5 автоматичний розподіл виконавчих документів в органі державної виконавчої служби здійснюється в день їх реєстрації на підставі інформації, внесеної до Системи відповідальною особою органу державної виконавчої служби.

Оскільки виконавчий документ згідно довідки з автоматизованої системи виконавчого провадження про реєстрацію виконавчого документа було зареєстровано 13 липня 2020 року, то автоматичний розподіл повинен був відбутись того ж дня та за його наслідками переданий відповідному державному виконавцю.

Відомостей щодо знеструмлення електромереж та інших обставин, що впливають на безперебійність і функціонування Системи, які обов`язково фіксуються актами керівника органу державної виконавчої служби із зазначенням у них дати, часу настання та закінчення дії відповідних обставин, матеріали виконавчого провадження не містять та представником відповідача таких обставин не повідомлено.

З огляду на дату реєстрації виконавчого документа 12 лютого 2020 року та прийняття оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження лише 24 березня 2020 року, суд приходить до висновку про порушення державним виконавцем, зокрема, вимог частини 5 статті 26 Закону №1404-VIII.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з критеріїв, визначених частиною 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що при прийнятті оскаржуваної постанови державний виконавець діяв поза межами строку, визначеного частиною 5 статті 26 Закону №1404-VIII, а відтак наявні підстави для її скасування в судовому порядку.

Суд зазначає, що предметом оскарження в межах даного спору є також дії відповідача щодо відкриття виконавчого провадження №61261390.

При цьому, суд зазначає, що задоволення адміністративного позову повинно призводити до відновлення порушеного права позивача у сфері публічно-правових відносин. В той же час, таке відновлення повинно відбуватись у законодавчо передбачений спосіб.

Відповідно, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, буде належним та достатнім в даному випадку способом захисту порушеного права позивача як боржника в межах ВП №61251390.

За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору..

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №61261390 від 24.03.2020.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 051 (одна тисяча п`ятдесят одна) гривня 00 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у міста Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому частиною першою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення та оскаржені у порядку, передбаченому статтями 292, 293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону №2147-VIII).

Інформація заборонена для оприлюднення згідно з пунктом чотири частини першої статті 7 Закону України "Про доступ до судових рішень"

Суддя А.Б. Федорчук