Справа № 420/3481/20
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3481/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Одесі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області, Державна служба України з безпеки на транспорті про визнання протиправним та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про визнання протиправним та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів від 13.12.2019 року №№169472, 169479, 169482, 169483, 1697485.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що оскаржувані постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13 грудня 2019 року є безпідставними та незаконними, оскільки відповідачем при вирішенні питання про накладення штрафу неповно з`ясовано обставини справи.

Так, позивач зазначив, що відповідачем порушено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою КМУ від 08.11.2006 року №1567, позивача про розгляд справи про порушення не повідомлялось та не запрошувалось до участі, справу розглянуто за відсутності позивача.

Також, позивач зазначив, що 01 листопада 2019 року ТОВ «СПМК-17» та ПП «Південьдортех» укладено договори оренди транспортних засобів та згідно з актів приймання-передачі транспортних засобів від 01.11.2019 року в порядку та на умовах визначених договорами оренди транспортних засобів, Орендодавець передав, а орендар прийняв у платне користування Вантажний/сідловий тягач, напівпричіп та вантажні самоскиди, а тому на момент здійснення перевірки ТОВ «СПМК-17» не знаходився в статусі перевізника.

Позивач вважає, що відповідно до приписів Закону України «Про автомобільний транспорт» власником транспортного засобу та автомобільним перевізником не завжди є одна і та сама особа, а відповідно до норм чинного законодавства адміністративно-господарські санкції застосовуються виключно до автомобільних перевізників.

Також, позивач зазначив, що довідку про здійснення габаритно-вагового контролю водієві не надавали, жодного документа на підставі якого було визначено вагу транспортних засобів на навантаження на осі, водієві також не було надано, з актів перевірок та постанов про застосування адміністративно-господарських санкцій неможливо встановити на яких вагах проводилось зважування.

Таким чином, позивач вважає, що достовірність та правильність результатів вимірювань при здійсненні зважування транспортного засобу та визначенні навантажень на осі транспортного засобу та його загальної ваги підлягає сумніву.

Представником відповідачів надано до суду відзив на адміністративний позов, який мотивований тим, що за результатами рейдових перевірок посадовими особами складено Акти про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, якими зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: відсутній дозвіл або плата за проїзд, що дає права на рух автомобільними дорогами загального користування з перевищенням вагових обмежень, а також іншого порушення нормативних документів. Застосування штрафної санкції регулюється абзацами ч.1 ст. 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» в залежності від розміру відсотку перевищення вагового параметру від нормативного, а також за іншими критеріями. Показник проценту визначається простою арифметичною дією за допомогою пропорцій та знаходження невідомого числа від встановлених параметрів (показників) відповідач зазначає, що всі оскаржувані Постанови про застосування адміністративно-господарських стягнень є законними та прийнятими з дотриманням норм чинного законодавства на підставі вищезгаданих актів та саме до організатора перевезень перевізника-позивача. Таким чином, відповідачем було виконано всі вимоги передбачені законодавством.

Ухвалою суду від 28.04.2020 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 13.05.2020 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 10.07.2020 року залучено до участі по справі в якості співвідповідача Державну службу України з безпеки на транспорті та розпочато розгляд справи спочатку.

Ухвалою суду від 08.09.2020 року розгляд справи вирішено продовжити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 28.10.2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до розгляду по суті.

Представники позивача та відповідачів до судового засідання не з`явились.

Представник позивача через канцелярію суду надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

В той же час, з 21 жовтня 2020 року в Одеському окружному адміністративному суді на період запровадження в Україні карантинних заходів припинено розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу, рівно як і обмежено допуску осіб до будівлі суду. Отже проведення судового засіданні за участі учасників справи наразі є об`єктивно неможливим.

Також відповідачем надано до суду заяву про заміну неналежного відповідача на належного, а саме замінити управління Укртранзбезпеки в Одеській області на Південне міжрегіональне управління Укртранзбезпеки. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач зазначив, що розпорядженням Кабінету Міністрів України №196-р від 03.03.2020 року «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» було реорганізовано Укртрансбезпеки в Одеській області шляхом злиття з Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки та Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області у Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене положення Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку із відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, з урахуванням заяви наданої позивачем, а також карантинних обмежень суд ухвалив рішення про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.

Відповідно до ч.6 ст.120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Так, суд вказує на те що суддя Іванов Е.А. з 01.12.2020 року перебував на лікарняному в зв`язку з чим справу розглянуто в перший день після виходу на роботу.

Дослідивши адміністративний позов, відзив, інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом під час розгляду справи встановлено наступне.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» () зареєстроване юридичною особою з 14.09.2011 року, основним видом діяльності якого є 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (основний).

Відповідно до матеріалів справи, позивачем укладено ряд договорів оренди транспортних засобів із приватним підприємством «Південьдортех», згідно яких позивач передав в оренду ПП «Південьдортех» транспортні засоби:

- Договір №11/19-О/8696 від 01.11.2019 року про передання в оренду ПП «Південьдортех» вантажного транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ACTROS 2641, державний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп марки SCHMITZ SKI 24, державний номер НОМЕР_2 , передача вказаних транспортних засобів підтверджена актом приймання-передачі транспортних засобів від 01.11.2019 року (а.с.20-23);

- Договір №11/19-О/4124 від 01.11.2019 року про передання в оренду ПП «Південьдортех» вантажного транспортного засобу марки ВАРЗ МБ4141 К-20, державний номер НОМЕР_3 , передача вказаного транспортного засобу підтверджена актом приймання-передачі транспортних засобів від 01.11.2019 року (а.с.24-27);

- Договір №11/19-О/2330 від 01.11.2019 року про передання в оренду ПП «Південьдортех» вантажного транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ACTROS 4141, державний номер НОМЕР_4 , передача вказаного транспортного засобу підтверджена актом приймання-передачі транспортних засобів від 01.11.2019 року (а.с.28-31).

18.11.2019 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №198124. В акті від 18.11.2019 року №198124 зазначено, що водій транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ACTROS, державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки SCHMITZ, державний номер НОМЕР_2 , які належать ТОВ «СПМК-17», здійснював перевезення вантажу з порушенням нормативних вагових обмежень навантаження склало: загальна маса транспортних засобів 52650 кг.; навантаження на строєну вісь склало 31900 кг., що перевищує встановлених законодавством габаритних норм на 20% при перевірці без відповідного дозволу, що є порушенням п. 22,5 ПДР України, за що передбачена відповідальність абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.15).

10.11.2019 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №198204. В акті від 10.11.2019 року №198204 зазначено, що водій транспортного засобу марки ВАРЗ, державний номер НОМЕР_3 , який належить ТОВ «СПМК-17», здійснював перевезення вантажу з порушенням нормативних вагових обмежень, а саме загальної маси 40,0 т. фактична 44,6 т. при допустимих на здвоєну вісь 16,0т. фактична 32,3 т., що є порушенням п. 22,5 ПДР України, за що передбачена відповідальність зокрема абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.16).

04.11.2019 року посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №198170. В акті від 04.11.2019 року №198170 зазначено, що водій транспортного засобу марки ВАРЗ, державний номер НОМЕР_3 , які належать ТОВ «СПМК-17», здійснював перевезення вантажу з порушенням нормативних вагових обмежень, а саме повна маса транспортного засобу складає 44950 кг. При допустимій 40000 кг на здвоєну вісь 32550 кг., що є порушенням п. 22,5 ПДР України при допустимій 16000 кг., за що передбачена відповідальність абз.16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.17).

16.11.2019 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №198216. В акті від 16.11.2019 року №198216 зазначено, що водій транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ACTROS, державний номер НОМЕР_4 , який належить ТОВ «СПМК-17», здійснював перевезення вантажу з порушенням нормативних вагових обмежень, а саме здвоєну вісь 29 000 кг., та загальну масу 42700 кг., що є порушенням п. 22,5 ПДР України, за що передбачена відповідальність абз.14 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.18).

10.11.2019 року посадовими особами Чорноморського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №198205. В акті від 10.11.2019 року №198205 зазначено, що водій транспортного засобу марки MERCEDES-BENZ ACTROS, державний номер НОМЕР_4 , який належить ТОВ «СПМК-17», здійснював перевезення вантажу з порушенням нормативних вагових обмежень, а саме на загальну масу при допустимиї 40,0 т. фактична маса 42,45 т., при допустимих на здвоєну вісь 16,0 т. фактична 30,15 т., що є порушенням п.22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність абз.14 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.19).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №169472 від 13.12.2019 року на позивача накладено адміністративно-господарський штраф на підставі абз. 16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 34000,00 грн. (а.с.10).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №169479 від 13.12.2019 року на позивача накладено адміністративно-господарський штраф на підставі абз. 16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 34000,00 грн. (а.с.11).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №169482 від 13.12.2019 року на позивача накладено адміністративно-господарський штраф на підставі абз. 16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 34000,00 грн. (а.с.12).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №169485 від 13.12.2019 року на позивача накладено адміністративно-господарський штраф на підставі абз. 16 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 34000,00 грн. (а.с.14).

Постановою Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №169483 від 13.12.2019 року на позивача накладено адміністративно-господарський штраф на підставі абз. 14 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 8500,00 грн. (а.с.13).

Позивач, не погоджуючись з постановами про застосування адміністративно-господарського штрафу від 13.12.2019 року №№169472, 169479, 169482, 169483, 1697485, вважаючи їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про автомобільний транспорт» №2344-III від 05.04.2001 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №2344-III), відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

За приписами частини 3 статті 6 Закону №2344-III, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері автомобільного транспорту, забезпечує: формування та реалізацію державної політики у сфері автомобільного транспорту; нормативно-правове регулювання; визначення пріоритетних напрямів розвитку автомобільного транспорту.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), визначено, що Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу (пункт 8 Положення №103).

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III, законодавство про автомобільний транспорт складається із цього Закону, законів України «Про транспорт», «Про дорожній рух», чинних міжнародних договорів та інших нормативно-правових актів у сфері автомобільних перевезень.

Частиною 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 48 Закону №2344-III, у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони.

Відповідно до п. 16 цієї Постанови, перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30.

Згідно з п. 3 цих Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування. (далі - Порядок №879).

Відповідно до пп. 4 п. 2 вказаного Порядку габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Пунктом 3 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з абз. 1 п. 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Таким чином, обов`язок внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів покладено саме на перевізника.

Згідно зі ст. 1 Закону №2344-III, автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах. Для виконання перевезень небезпечних вантажів автомобільний перевізник повинен одержати відповідну ліцензію (ст. 33 Закону №2344-III).

Відповідно до абзаців 14, 15, 16 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-ІІІ, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм без відповідного дозволу.

Таким чином, відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Така позиція суду відповідає правовому висновку Верховного Суду у поставові від 09.08.2019 справа №806/1450/16 (адміністративне провадження №К/9901/22072/18), який в силу положень частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковим для врахування, а саме: «Оскільки, вказаний транспортний засіб у відповідності до вимог чинного законодавства був переданий позивачем у користуванні іншій особі, тому позивач у спірних правовідносинах не мав статусу автомобільного перевізника, та не може бути суб`єктом відповідальності передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344-III».

Суд критично ставиться до наданих позивачем договорів оренди транспортних засобів за якими передано в оренду ПП «Південьдортех» такі транспортні засоби:

- тягач марки MERCEDES-BENZ ACTROS 2641, державний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп марки SCHMITZ SKI 24, державний номер НОМЕР_2 ;

- вантажний автомобіль марки ВАРЗ МБ4141 К-20, державний номер НОМЕР_3 ;

- тягач марки MERCEDES-BENZ ACTROS 4141, державний номер НОМЕР_4 .

Так як, на час складання актів перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.11.2019 року №198170, від 10.11.2019 року №198204 та №198205, від 16.11.2019 року №198216, від 18.11.2019 року №198124 про передачу вказаних транспортних засобів в оренду ПП «Південьдортех», не повідомлялось перевіряючим та відомості про це відсутні в товарно-транспортних накладних (а.с.82, 84, 87, 89).

Також суду не надано тимчасових реєстраційних документів (тимчасових техпаспортів), що підтверджують передачу транспортних засобів в тимчасове користування іншій особі.

Водночас суд враховує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження здійснення габаритно-вагового контролю у Порядку №879, зокрема, довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю стосовно тягача марки MERCEDES-BENZ ACTROS 2641, державний номер НОМЕР_1 , та напівпричіп марки SCHMITZ SKI 24, державний номер НОМЕР_2 , а також вантажного автомобіля марки ВАРЗ МБ4141 К-20, державний номер НОМЕР_3 , що свідчить про безпідставність винесених постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно вказаних транспортних засобів.

Щодо тверджень позивача про не повідомлення його належним чином про розгляд справ про порушення, то такі спростовуються з огляду на наступне.

Так, Пунктом 25 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

У разі виявлення вчиненого іноземним перевізником порушення посадова особа складає відповідний акт та приймає постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, а інформацію про виявлені порушення та адміністративно-господарський штраф надсилає центральному органові виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері державної митної справи.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно п.27 Порядку №1567, у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

На виконання наведених вище приписів, про час і місце розгляду справи про порушення, ТОВ «СПМК-17» було повідомлено та викликано на 13.12.2019 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи запрошеннями на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт та/або порушення кодексу України про адміністративні правопорушення від 29.11.2019 року №75691/32-1/24-19 від 29.11.2019 року та від 02.12.2019 року №76212/32-1/24-19 від 02.12.2019 року, а також списком відправлень рекомендованих листів №2110 за формою ф.103 (а.с.176-178).

Отже, відповідач виконав свій обов`язок щодо належного та своєчасного сповіщення позивача про час і місце розгляду справи відповідно до приписів Порядку № 1567.

Водночас, решті посилань позивача суд не надає оцінку, оскільки попередні висновки є достатніми підставами для визнання протиправними та скасування оскаржуваних позивачем постанов.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови Управління Укртрансбезпеки в Одеській області про накладення адміністративно-господарського штрафу на позивача прийнято необґрунтовано, без врахування всіх обставин у справі, а тому такі постанови є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст.9 КАС України розгляд та вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.72 та ч.1 ст.73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Під час перевірки правомірності оскаржуваних рішень суд керується критеріями закріпленими у ст.2 КАС України, які повною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Щодо заяви представника відповідачів відносно заміни неналежного відповідача на належного, а саме замінити управління Укртранзбезпеки в Одеській області на Південне міжрегіональне управління Укртранзбезпеки, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України №592 від 26.06.2015 року "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" було утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, серед яких Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (без статусу юридичної особи).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті» №196-р від 03.03.2020 року визначено Перелік територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, зокрема, реорганізовано Укртрансбезпеки в Одеській області шляхом злиття з Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки та Управлінням Укртрансбезпеки у Миколаївській області у Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (без статусу юридичної особи).

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 4 КАС України, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 48 КАС України, якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Як вбачається з матеріалів адміністративного позову постанови про застосування до позивача адміністративно-господарських штрафів 13.12.2019 року №№169472, 169479, 169482, 169483, 1697485 були винесені саме Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Також суд зазначає що в позовній заяві ТОВ «СПМК-17» відсутні вимоги зобов`язального характеру, які б були пов`язані із необхідністю здійснення відповідачем функції, які були передані від Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області на Південне міжрегіональне управління Укртранзбезпеки.

За таких умов у суду відсутні підстави для заміни відповідача по справі з Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області на Південне міжрегіональне управління Укртранзбезпеки.

Крім того, суд враховує відсутність згоди позивача на заміну відповідача з Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області на Південне міжрегіональне управління Укртранзбезпеки.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної додано квитанцію №ПН544 від 06.05.2020 року про сплату судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 2 167,50 грн. (а.с.45).

З огляду на зазначене, та враховуючи наявність підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», суд вважає за необхідне стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору у розмірі 2 167,50 грн. з Державної служби України з безпеки на транспорті за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю СПМК-17 (21-й км. Старокиївського шосе, буд.30А, Комінтернівський район, Одеська область, 65025, ) до Управління Укртрансбезпеки в Одеській області (вул. Успенська, 4, м. Одеса, 65014), Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 03135, ) - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №169472 від 13.12.2019 року, винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №169479 від 13.12.2019 року, винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №169482 від 13.12.2019 року, винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №169483 від 13.12.2019 року, винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №169485 від 13.12.2019 року, винесену Управлінням Укртрансбезпеки в Одеській області.

Стягнути за рахунок бюджетних Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» () судовий збір у розмірі 2167,50 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іванов Е.А.

.