Справа № 420/14063/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
16 грудня 2020 року м.Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Танцюра К.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ПАТ «Банк Михайлівський», про зобов`язання вчинити певні дії,-
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ПАТ «Банк Михайлівський», зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатити на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) суму інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 12.11.2017р. року по 12.11.2020 р. у розмірі 27 244,90 грн., зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатити на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 13 875,52 грн.
Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.
Пункт 2 частини першої статті 4 КАС України визначає публічно-правовий спір, зокрема, як спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
В свою чергу, пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України визначено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Отже, до справ адміністративної юрисдикції віднесені публічно-правові спори, ознакою яких є не лише спеціальний суб`єктний склад, але і їх виникнення з приводу виконання чи невиконання суб`єктом владних повноважень публічно-владних управлінських функцій.
Велика Палата Верховного Суду вже висловлювала думку про те, що публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо одної не як рівноправні, і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17 та від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16).
Підставою для звернення з цим позовом до Одеського окружного адміністративного суду стало те, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2020р. по справі №420/7674/19 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб виплатив ОСОБА_1 кошти на відшкодування за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» у сумі 154 090,68грн. При цьому, як зазначив позивач у позовній заяві, відповідач своїми діями, щодо не повернення своєчасно коштів вкладом в сумі 154013,00грн. завдав ОСОБА_1 матеріальної шкоди внаслідок інфляційного знецінення вкладу.
Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 Цивільного кодексу України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. У цій статті визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання. Тобто, дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, що регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
За змістом статей 524, 533-535 і 625 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.
Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.03.2020р. по справі №420/7674/19 позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ щодо не включення відомостей щодо рахунку № НОМЕР_2 вкладника ОСОБА_1 до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерного товариства БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 154013 грн.; зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ включити інформацію про вкладника ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами у публічному акціонерного товариства БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у розмірі 154013 грн. та подати додаткову інформацію до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.
Позивач, посилаючись на несвоєчасне повернення коштів за вкладом в сумі 154013,00грн., звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із вимогами про зобов`язання відповідача сплатити на користь ОСОБА_1 суму інфляційних збитків за прострочення виконання грошового та три відсотки річних від простроченої суми.
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання з виплати коштів за вкладами у публічному акціонерного товариства БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ у розмірі 154013 грн., у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.
Суд зазначає, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.
У зв`язку з викладеним, незважаючи на те, що позовні вимоги позивача звернені до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як суб`єкта владних повноважень, зазначений спір не має ознак публічно-правового, а стосується договірних відносин та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018р. по справі №758/1303/15-ц.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,19,170, 294-295, КАС України, суддя,-
У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, ПАТ «Банк Михайлівський», зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатити на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) суму інфляційних збитків за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 12.11.2017р. року по 12.11.2020 р. в розмірі 27 244,90 грн., зобов`язання Фонд гарантування вкладів фізичних осіб сплатити на користь ОСОБА_1 три відсотки річних від простроченої суми в розмірі 13 875,52 грн.- відмовити, позовні матеріали повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що даний спір підлягає вирішенню за правилами цивільного судочинства.
Ухвала суду набирає законної сили у строк та порядок визначений ст. 256 КАС України та оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.294- 296 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра