Справа № 640/31222/20
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2020 року м. Київ № 640/31222/20

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Федорчук А.Б., розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві (04053, м. Київ,

вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16)

до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (01001, м. Київ, пров. Музейний, 2-д )

про визнання протиправними дій, скасування постанови від 10.11.2020,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Головне управління Пенсійного фонду України у місті Києві з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якому просить: визнати дії відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) в особі головного державного виконавця Гречуха О.Я. щодо накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві неправомірними та скасувати постанову про накладення штрафу 10.11.2020 винесену по ВП № 63097274 у розмірі 5100,00 грн. в повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись із позовною заявою, суд встановив її невідповідність вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, Кодексом адміністративного судочинства України встановлений шестимісячний строк, який є загальним строком, для звернення особи до суду для захисту порушених прав, свобод та інтересів.

При цьому, частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 2 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач, оскаржуючи постанову про накладення штрафу від 10.11.2020 у ВП № 63097274, у позовній заяві жодних обґрунтувань поважності причин пропуску десятиденного строку звернення до суду позивач зазначає.

З позовом до адміністративного суду позивач звернувся лише 11.12.2020, що підтверджується відтиском штампу вхідної кореспонденції суду.

Частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Враховуючи наведе, позивачу слід обґрунтувати поважність причин спеціального пропуску звернення до суду з даним позовом та надати відповідні докази, на підтвердження існування таких причин.

У відповідності до частини 2 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Однак, в порушення вказаних вимог, позивач не надав доказів надіслання (вручення) відповідачу примірника позовної заяви з доданими до неї документами. Водночас, до позову додано копію опису вкладення у поштове відправлення, адресоване Центральному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції (м.Київ), від 07.12.2020, проте, даний опис не може бути належним доказом надіслання відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки з його змісту не можливо встановити що саме надсилалось у відправленні.

Отже, позивачу слід надати належні докази надіслання відповідача даної позовної заяви з додатками на адресу відповідача.

Крім того, частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з приписами частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI, визначено ставки судового збору, відповідно до якої за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлено ставку судового збору у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX установлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень.

Водночас, частиною 3 статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено позовні вимоги майнового характеру та вимогу немайнового характеру.

Разом з тим доказів сплати судового збору позивач до матеріалів позовної заяви не приєднав, а підстав для звільнення позивача від сплати судового збору судом не вбачається.

Враховуючи вище викладене, позивачу слід надати до суду докази сплати судового збору за звернення до суду з позовними вимогами майнового і немайнового характеру у розмірі 4204, 00 грн.

Згідно з частиною 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Положеннями статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Аналогічні положення визначені Національним стандартом України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003., що затверджений Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 р. № 55.

Так, пункт 5.27 даного стандарту визначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту.

Як видно з доданих до позовної заяви документів, позивачем не засвідчено у встановленому порядку копію супровідного листа від 10.1.2020 № 63097274/9 та опису вкладення у поштове відправлення від 07.12.2020.

Враховуючи вище викладене, позивачу слід надати до суду належним чином засвідчені копії вказаних документів.

Таким чином, наведені обставини в сукупності вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом п`яти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

- заяви про поновлення строку звернення до суду разом з доказами на обґрунтування поважності причин такого пропуску;

- доказів направлення позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача;

- оригіналу документу про сплату судового збору у встановленому Законом України «Про судовий збір» розмірі;

- належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви.

Вказані документи позивачу необхідно подати з врахуванням положень частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві слід залишити без руху, надавши строк для усунення вказаних недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

Згідно з частиною 3 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 241, 243, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у місті Києві залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.Б. Федорчук