Справа № 620/4642/20
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Чернігів Справа № 620/4642/20

Чернігівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Падій В.В., розглянувши, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (далі ТОВ АПК «Магнат») звернулось до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекція України (далі ДАБІ України), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Державної архітектурно-будівельної інспекції України у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.10.2020 № IУ26;

- зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати дозвіл на будівельні роботи по об`єкту «Елеватор загальною ємністю 80,0 тис тон (перший пусковий комплекс: один силос на 13,33 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: п`ять силосів на 66,67 тис. тон), по вул. Заболотна, 24, в с. Безуглівка, Ніжинського району, Чернігівської області».

Обґрунтовуючи вимоги, позивач вказує на те, що позивачем видані відмови у видачі дозволу на виконання робіт за різними підставами, остання на думку позивача є відверто злочинна, оскільки усунути неіснуючі недоліки позивач не має об`єктивної можливості, у зв`язку з чим був змушений звернутись до суду за захистом своїх права.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 21.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи; витребувано у відповідача копії усіх наявних документів, що стосуються предмету позову, засвідчені належним чином та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався; документів, що стосуються предмету позову, засвідчені належним чином суду не надав.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ АПК «Магнат» є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (т.2 а.с.80-89).

Позивач на підставі договорів купівлі-продажу від 21.01.2012 №69, №71 є власником нежитлових будівель за адресою: Чернігівська область, Ніжинський район, с. Безуглівка, вул. Заболотна, 24г та 24в, загальною площею 1177,2 кв.м, 3971,2 кв.м, розташованих на земельних ділянках площею 4,6312 га, кадастровий номер - :08:003:0055 та 4,6312 га, кадастровий номер - :08:003:0056, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 23.01.2012 (т. 1 а.с. 36-41, 43-51).

ТОВ АПК «Магнат» звернулось до ДАБІ України із заявою від 08.09.2020 №255 про отримання дозволу на будівельні роботи по об`єкту «Елеватор загальною ємністю 80,0 тис тон (перший пусковий комплекс: один силос на 13,33 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: п`ять силосів на 66,67 тис. тон), по вул. Заболотна, 24, в с. Безуглівка, Ніжинського району, Чернігівської області». До заяви позивачем було додано всі необхідні документи та виконано усі вимоги Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» щодо належного оформлення матеріалів для отримання дозволу на будівництво (т.1 а.с.12-14).

За результатами розгляду заяви ТОВ АПК «Магнат», ДАБІ України зареєстровано відмову від 01.10.2020 №IУ26 у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 16.09.2020 №40-30/1609-77 та доданих до неї документів, установлено, що експертний звіт щодо розгляду проектної документації не завірений у установленому законодавством порядку; не надано розрахунку класу наслідків (відповідальності) та категорії складності, що суперечить Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2011 №466 (т.1 а.с.27).

Вважаючи вказану відмову ДАБІ України у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.10.2020 №IУ26 протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 № 747 (далі- Порядок №466) та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 4 частини 1 статті 1 Закону №3038-VI визначив, що замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Відповідно до частини 2 статті 34 Закону №3038-VI зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 7 Закону №3038-VI управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється шляхом, зокрема, надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (крім анулювання (скасування) документів, що засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів) центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, розташованих за межами населених пунктів і на території кількох адміністративно-територіальних одиниць, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми наслідками (СС2), розташованих у межах сіл, селищ та міст (крім міст, які є адміністративними центрами областей, міст з чисельністю населення понад 50 тисяч, міст Києва та Севастополя), а також щодо всіх об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із значними наслідками (СС3), розташованих у межах населених пунктів.

Державна архітектурно-будівельна інспекція України діє відповідно до Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 №294 (далі Положення №294).

Згідно пункту 1 Положення №294 Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду в частині надання (отримання, реєстрації), відмови у видачі чи анулювання (скасування) документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, видає дозволи на виконання будівельних робіт, повідомлення про внесення змін до них, відмовляє у видачі таких дозволів, анулює дозволи на виконання будівельних робіт (підпункт 4 пункту 4 Положення №294).

Частинами 1 та 2 статті 37 Закону №3038-VI встановлено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля», підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону №3038-VI для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:

1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;

2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);

3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;

4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника (співвласників), засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;

5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;

5-1) інформація про інженера-консультанта (у разі його залучення);

6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;

7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, копія договору суперфіцію або копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, не подається у разі, якщо державна реєстрація такого права здійснювалася у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У цьому випадку інформація про документ, який посвідчує відповідне речове право, зазначається у заяві про видачу дозволу на виконання будівельних робіт.

Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначено Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2015 №747) (далі - Порядок №466).

Пунктом 5 Порядку №466 визначено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Дозвіл видається на безоплатній основі відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 9 до цього Порядку (пункт 27 Порядку №466).

Згідно з пунктом 28 Порядку №466 замовник (його уповноважена особа) подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг чи через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг заяву про отримання дозволу за формою згідно з додатком 10 до цього Порядку.

До заяви додаються: витяг (витяги) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявного права власності або землекористування земельною ділянкою (земельними ділянками) (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку); витяг (витяги) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо будівель і інженерних споруд, які реконструюються, піддаються капітальному ремонту чи реставрації; нотаріально завірена згода власника (власників) будівлі (будівель), інженерної споруди на проведення будівельних робіт у разі здійснення не власником будівель і інженерних споруд їх реконструкції, реставрації, капітального ремонту; частина проектної документації у складі: для нового будівництва, капітального ремонту та реконструкції містобудівних умов та обмежень або листа уповноваженого органу містобудування та архітектури про те, що для проектування даного об`єкта будівництва містобудівні умови та обмеження не надаються; технічних умов щодо теплопостачання або листа розробника проекту про відсутність потреби; технічних умов щодо водопостачання та водовідведення або листа розробника проекту про відсутність потреби; технічних умов щодо електропостачання або листа розробника проекту про відсутність потреби; технічних умов щодо газопостачання або листа розробника проекту про відсутність потреби; розрахунку класу наслідків (відповідальності) та категорії складності; генерального плану на топографічній основі масштабом 1:500 або 1:1000; плану трас зовнішніх інженерних мереж та комунікацій масштабом 1:2000; планів поверхів, фасадів масштабом 1:50, 1:100 або 1:200 (для будівель).

Пунктом 29 Порядку №466 визначено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви приймає рішення про надання дозволу або відмову у його видачі.

Під час розгляду заяви орган державного архітектурно-будівельного контролю на основі чек-листа, поданого за формою згідно з додатком 9-3 до цього Порядку (для об`єктів нового будівництва, капітального ремонту та реконструкції) або додатком 9-4 до цього Порядку (для об`єктів реставрації), встановлює: відповідність цільового призначення земельної ділянки; відсутність зауважень за результатами проведеної експертизи проектної документації; відповідність проектних рішень містобудівним умовам і обмеженням, а саме дотримання вимог щодо відсотка забудови земельної ділянки, висотності; дотримання вимог щодо збереження охоронних зон (у разі потреби): зони приаеродромної території; зон потенційно небезпечних об`єктів лінійної частини магістральних продуктопроводів; заборонних зон електромереж; санітарно-захисної зони; природоохоронної зони; зон потенційно небезпечних об`єктів 2 класу; зони охорони пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій; історичних ареалів населених місць; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; забезпеченість об`єктами благоустрою: дитячими майданчиками; зонами відпочинку; паркувальними майданчиками; достовірність поданих документів (у тій частині, що об`єктивно може бути документально перевірена): чинність ліцензії/сертифіката відповідального виконавця робіт та її/його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва; чинність сертифіката архітектора та його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва (СС2 чи СС3) (у разі потреби); чинність сертифіката інженера-проектувальника та його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва (СС2 чи СС3) (у разі потреби); чинність сертифіката інженера технічного нагляду та його відповідність класу наслідків об`єкта будівництва (СС2 чи СС3).

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ АПК «Магнат» звернулося в липні 2020 року до відповідача з заявою про видачу дозволу на виконання будівельних робіт по об`єкту «Елеватор загальною ємністю 80,0 тис тон (перший пусковий комплекс: один силос на 13,33 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: п`ять силосів на 66,67 тис. тон), по вул. Заболотна, 24, в с. Безуглівка, Ніжинського району, Чернігівської області».

27.07.2020 позивачем отримано відмову у видачі дозволу на виконання робіт № IУ92 з підстав: в заяві на видачу дозволу не зазначено код об`єкта згідно з Державним класифікатором будівель та споруд ДК 018-2000; не надано технічних умов щодо водопостачання та водовідведення, чим не дотримано вимоги пункту 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (у чинній редакції) - (технічні умови на водопостачання та водовідведення видаються організацією у якої наявна ліцензія НКРЕКП у сфері водопостачання та водовідведення); не надано фотокопію договору підряду на здійснення технічного нагляду та/або фотокопію розпорядчого документа (рішення, розпорядження, наказ) замовника про призначення осіб, які здійснюють технічний нагляд, завіреного замовником, чим не дотримано вимоги пункту 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (у чинній редакції) (надано наказ «Про прийом на роботу»); не надано наказ «Про призначення відповідального виконавця робіт», чим порушено вимоги абзацу 5 частини 3 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»; не надано плану трас зовнішніх інженерних мереж та комунікацій масштабом 1:2000, чим не дотримано вимоги пункту 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (у чинній редакції); не надано генерального плану на топографічній основі масштабом 1:500 або 1:1000, чим не дотримано вимоги пункту 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (у чинній редакції) (т.1 а.с.19-22).

Після усунення недоліків, вказаних у відмові від 27.07.2020 позивачем повторно направлено комплект необхідних документів відповідачу із заявою про отримання дозволу.

27.08.2020 позивачем повторно отримано відмову у видачі дозволу на виконання робіт № IУ98, яка містила зовсім інший перелік підстав: відповідальну особу за здійснення авторського нагляду призначено наказом замовника будівництва, який не являється проектувальником, чим порушено Порядок здійснення авторського нагляду під час будівництва об`єкта архітектури, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2007 № 903; на кутовому штампі зведеного плану інженерних мереж відсутні підписи ГАПа, ГІПа та виконавців; не надано право власності на існуючі споруди; в поданій заяві на видачу дозволу не зазначено кадастрові номери земельних ділянок, чим порушено вимоги Додатку 10 до Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (у чинній редакції); надані витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права не містять кадастрових номерів; не надано технічних умов щодо електропостачання, газопостачання, теплопостачання або листа розробника проекту про відсутність потреби, чим не дотримано вимоги пункту 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466 (у чинній редакції); не надано фотокопію договору підряду на здійснення технічного нагляду, завірену замовником, чим не дотримано пункт 28 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (у чинній редакції); не надано наказ про призначення відповідального виконавця робіт, чим порушено вимоги абзацу 5 частини 3 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (т.1 а.с.15-18).

Після усунення недоліків, вказаних у відмові від 27.08.2020 позивачем втретє направлено комплект необхідних документів відповідачу із заявою про отримання дозволу, проте 01.10.2020 знову отримано оскаржувану відмову № IУ26 з підстав, що експертний звіт щодо розгляду проектної документації не завірений в установленому законодавством порядку; не надано розрахунку класу наслідків (відповідальності) та категорії складності, що суперечить Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.10.2011 №466 (т.1 а.с.23-27).

Частиною 4 статті 37 Закону №3038-VI визначено, що відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу.

Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:

1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;

2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;

4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Згідно з пунктом 30 Порядку №466 підставою для відмови у видачі дозволу є: невідповідність цільового призначення земельної ділянки; наявність у поданих документах порушень містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, зокрема дотримання вимог висотності (блакитна лінія), щільності населення, планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони), дотримання охоронних зон об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури та об`єктів підвищеної небезпеки (червоні та жовті лінії), а також зелених насаджень (зелена лінія).

Пунктом 31 Порядку №466 встановлено, що у разі прийняття рішення про відмову у видачі дозволу орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій особі) протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви відмову в паперовій або електронній формі через електронний кабінет з обґрунтуванням причин за формою, наведеною у додатку 11 до цього Порядку. Замовник може після усунення недоліків, що спричинили прийняття рішення про відмову у видачі дозволу, повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо видачі дозволу.

Форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт наведена у додатку 11 до Порядку №466, з якого, зокрема, вбачається, що така повинна містити не лише причини відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт, а саме їх обґрунтування.

Зі змісту оскаржуваної відмови випливає, що остання містить причини відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт, проте не містить її обґрунтування.

При цьому суд зазначає, що непослідовність позицій ДАБІ України, викладених у відмовах у видачі дозволу на виконання будівельних робіт позивачу від 27.07.2020, 27.08.2020 та 01.10.2020 створила йому перешкоди у реалізації права на отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Також суд зауважує, що матеріали справи містять копію експертного звіту щодо розгляду проектної документації, який містить відповідні підписи та печатки; розрахунок класу наслідків (відповідальності) та категорії складності, що спростовує причини відмови у наданні дозволу на виконання будівельних робіт позивачу.

Окремо суд акцентує увагу, що відповідачем не надано відзиву щодо заявлених позовних вимог із підтверджуючими документами, які спростовують доводи позивача.

Згідно з частиною 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Як випливає з матеріалів справи, ухвалою суду від 21.10.2020 відкрито провадження у справі; витребувано у відповідача копії усіх наявних документів, що стосуються предмету позову, засвідчені належним чином та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання адміністративного позову 15 - денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Вказана ухвала та адміністративний позов з додатками надіслано відповідачу на електронну пошту 22.10.2020, що підтверджується роздруківками (т.2 а.с.76-77). Однак станом на день ухвалення судом рішення у справі документів, що стосуються предмету позову, засвідчені належним чином та відзиву від відповідача не надійшло, що кваліфікується судом, як визнання позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірності своїх дій.

Враховуючи те, що позивач з метою отримання дозволу на виконання будівельних робіт подав відповідну заяву за формою, наведеною у додатку 10 до Порядку №466 із повним переліком додатків, встановлених частиною 3 статті 37 Закону №3038-VI та пункту 28 Порядку №466, суд вважає, що відмова Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо видачі дозволу на об`єкт «Елеватор загальною ємністю 80,0 тис тон (перший пусковий комплекс: один силос на 13,33 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: п`ять силосів на 66,67 тис. тон), по вул. Заболотна, 24, в с. Безуглівка, Ніжинського району, Чернігівської області» є протиправною, тому має бути скасована.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд приймає до уваги положення пунктів 53 - 55 Висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи «Щодо якості судових рішень», які передбачають, що згідно з тлумаченням Європейського суду з прав людини право на справедливий суд, зафіксоване в статті 6 Конвенції, означає те, що судове рішення повинно бути таким, яке можна ефективно виконати на користь сторони, яка виграла справу; Конвенція не передбачає теоретичного захисту прав людини, а має на меті гарантувати максимальну ефективність такого захисту; рішення повинно бути сформульоване таким чином, щоб його можна було втілити в життя; нечітке рішення, яке можна тлумачити по-різному, підриває ефективність та надійність судового процесу.

У постанові від 05.09.2018 у справі №826/9727/16 Верховний Суд аналізував застосування пункту 4 частини другої статті 245 КАС України і дійшов висновку, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок висвітлено й у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі N 2340/2921/18.

Суд враховує, що повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Поняття дискреційних повноважень наведене у Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи N R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктами 1.6, 2.4 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23 червня 2010 року №1380/5 передбачено, що дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Дискреційні повноваження можуть закріплюватися в нормативно-правових актах, проектах нормативно-правових актів такими способами: 1) за допомогою оціночних понять, наприклад: «за наявності поважних причин орган вправі надати...», «у виключних випадках особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може дозволити...», «рішення може бути прийнято, якщо це не суперечить суспільним інтересам...» тощо; 2) шляхом перерахування видів рішень, що приймаються органом (особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування), не вказуючи підстав для прийняття того чи іншого рішення або шляхом часткового визначення таких підстав; 3) шляхом надання права органу (особі, уповноваженій на виконання функцій держави або місцевого самоврядування) при виявленні певних обставин (настанні конкретних юридичних фактів) приймати чи не приймати управлінське рішення залежно від власної оцінки цих фактів; 4) за допомогою нормативних приписів, що містять лише окремі елементи гіпотези чи диспозиції правової норми, що не дозволяють зробити однозначний висновок про умови застосування нормативного припису або правові наслідки застосування такого припису.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

У спірних у цій справі правовідносинах, в разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - розглянути заяву позивача у встановленому законом порядку, а за умови відповідності заяви та доданих до неї документів вимогам законодавства - прийняти рішення про задоволення заяви. Підставою для відмови у задоволенні заяви позивача можуть бути лише визначені законом обставини. Відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - розглянути заяву, або ж ні; прийняти рішення про задоволення заяви, або ж рішення про відмову у її задоволенні.

Визначальним є те, що у кожному конкретному випадку звернення особи із заявою, з урахуванням фактичних обставин, згідно із законом існує лише один правомірний варіант поведінки суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим суд зазначає, що такий спосіб захисту, як зобов`язання прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.

При цьому адміністративний суд, з урахуванням фактичних обставин, зобов`язаний здійснити ефективне поновлення порушених прав, а не лише констатувати факт наявності протиправного рішення. Для цього адміністративний суд наділений відповідними повноваженнями, зокрема, частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Аналіз зазначених норм, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що такі повноваження суд реалізує у разі встановленого факту порушення прав, свобод чи інтересів позивача, що зумовлює необхідність їх відновлення належним способом у тій мірі, у якій вони порушені. Зміст вимог адміністративного позову, як і, відповідно, зміст рішення, має виходити з потреби захисту саме порушених прав, свобод та інтересів у цій сфері.

Однак, як і будь-який інших спосіб захисту, зобов`язання відповідача прийняти рішення може бути застосовано судом за наявності необхідних та достатніх для цього підстав.

У спірних правовідносинах відповідач не навів обставин, що слугували підставою для відмови у наданні позивачу дозволу на виконання будівельних робіт, передбачених частиною 4 статті 37 Закону №3038-VI.

З урахуванням наведеного, враховуючи непослідовність позицій ДАБІ України, викладених у відмовах у видачі дозволу на виконання будівельних робіт позивачу від 27.07.2020, 27.08.2020 та 01.10.2020 та з метою захисту порушеного права позивача ефективним та належним, за встановлених обставин, є такий спосіб захисту порушених прав, як зобов`язання Державної архітектурно-будівельної інспекції України видати дозвіл на будівельні роботи по об`єкту «Елеватор загальною ємністю 80,0 тис тон (перший пусковий комплекс: один силос на 13,33 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: п`ять силосів на 66,67 тис. тон), по вул. Заболотна, 24, в с. Безуглівка, Ніжинського району, Чернігівської області».

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись положеннями статті 139 КАС України, враховуючи задоволення позову повністю, вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь позивача судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати відмову Державної архітектурно-будівельної інспекції України у видачі дозволу на виконання будівельних робіт від 01.10.2020 № IУ26.

Зобов`язати Державну архітектурно-будівельну інспекцію України видати дозвіл на будівельні роботи по об`єкту «Елеватор загальною ємністю 80,0 тис тон (перший пусковий комплекс: один силос на 13,33 тис. тон з допоміжним обладнанням та зерносушаркою потужністю 2000 тон/добу з теплогенератором, другий пусковий комплекс: п`ять силосів на 66,67 тис. тон), по вул. Заболотна, 24, в с. Безуглівка, Ніжинського району, Чернігівської області».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» судовий збір у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова компанія «Магнат» (вул. Прилуцька, 125, с. Талалаївка, Ніжинський район, Чернігівська область, 16651, код ЄДРПОУ - 34490542).

Відповідач: Державна архітектурно-будівельна інспекція України (бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ - 37471912).

Повний текст рішення виготовлено 17.12.2020 року.

Суддя В.В. Падій