Справа № 420/14068/20
Суддя: Корой С.М.
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
16 грудня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Корой С.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
11.12.2020 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо:

- не розквартирування служби метрології та стандартизації;

- не розподілу приміщень для служби метрології та стандартизації;

- не розподілу приміщення для кабінету начальника служби метрології та стандартизації, що перешкоджає ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки військовою посадою начальника служби метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 ;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 :

- здійснити розподілення приміщень для служби метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 та для кабінету начальника служби метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 відповідно до статті 132 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV Про Статут внутрішньої служби Зброї Сил України;

- закріпити квартирно-експлуатаційне майно (меблі, інвентар обладнання тощо) за приміщеннями служби метрології та стандартизації кабінетом начальника служби метрології та стандартизації відповідно до частини другої статті 162 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил-України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України та наказу Міністерства оборони України від 30.01.2019 № 34 Про затвердження Порядку використання квартирного майна у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України.

- забезпечити начальника служби метрології та стандартизації ОСОБА_1 кабінетом начальника служби метрології та стандартизації відповідно до статті 132 Статуту внутрішньої служби. Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-ХІV Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України та наказу Міністерства оборони України від 30.01.2019 № 34 Про затвердження Порядку використання квартирного майна у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України;

3) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вибачитися перед ОСОБА_1 за перешкоджання діяльності у сфері стандартизації, метрології та метрологічної діяльності у письмовій формі та перед строєм офіцерів військової частини НОМЕР_1 , які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) ОСОБА_1

4) стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі вісімдесят тисяч гривень.

Дана позовна заява подана позивачем засобами поштового зв`язку 07.12.2020 року.

Ознайомившись зі змістом адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що він не відповідає вимогам ст. 160, ст.161 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається, в тому числі, зміст позовних вимог.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пп.2-4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд, визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо:

- не розквартирування служби метрології та стандартизації;

- не розподілу приміщень для служби метрології та стандартизації;

- не розподілу приміщення для кабінету начальника служби метрології та стандартизації, що перешкоджає ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки військовою посадою начальника служби метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 ;

Однак не вказано: бездіяльність щодо не розквартирування служби метрології та стандартизації; бездіяльність щодо не розподілу приміщень для служби метрології та стандартизації; бездіяльність щодо не розподілу приміщення для кабінету начальника служби метрології та стандартизації якого суб`єкта допущено відповідачем.

Таким чином, позивачу необхідно уточнити вказані позовні вимоги у відповідності до приписів ст.5 КАС України, з урахуванням вищевикладеного судом.

Суддя зазначає, що зміст позовних вимог впливає на з`ясування наявності підстав або перешкод для відкриття провадження у справі.

При цьому, суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідач має право на подання відзиву на позовну заяву, а отже має бути обізнаним відносно чого він має надавати таку заяву по суті справи.

Тобто, предмет позову має бути визначений чітко та конкретизовано в прохальній частині позовної заяви.

Відповідно до положень ч.2 ст.173 КАС України остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів, вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті є завданням підготовчого провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже визначитися з предметом спору має саме позивач, оскільки саме він є ініціатором судового процесу, а суд створює умови для реалізації ним процесуальних прав сторони спору.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Верховного суду від 31.10.2018 року по справі №826/16958/17.

В той же час, суддя зазначає, що відповідно до ч.5 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Згідно з ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно приписів ч.ч. 1-3, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Суддя зазначає, що вказаною статтею визначено строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Дотримання строку звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням.

Предметом розгляду у даній справі є бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо:

- не розквартирування служби метрології та стандартизації;

- не розподілу приміщень для служби метрології та стандартизації;

- не розподілу приміщення для кабінету начальника служби метрології та стандартизації, що перешкоджає ОСОБА_1 виконувати службові обов`язки військовою посадою начальника служби метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 .

Як зазначено у позові, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

З вказаного вбачається, що спір у даній адміністративній справі стосується проходження позивачем військової служби.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Отже, спір, що виник між сторонами стосується проходження позивачем публічної служби та на нього поширюється місячний строк звернення до суду.

У позові вказано, що з 26.02.2016 є чинним контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу від 02.10.2015, укладений з Міністерством оборони України строком на 5 років. Однак, протиправною бездіяльністю відповідача створені перешкоди для виконання сторонами контракту зобов`язань,- зокрема неналежних умов позивачу для проходження військової служби на посаді начальника служби метрології та стандартизації. Так, вказує позивач, з 03.12.2018 позивач проходить військову службу у Збройних рилах України на військовій посаді начальника служби метрології та стандартизації відповідача відповідно до пункту 1 наказу командира відповідача від 03.12.2018 № 251. Однак, 03.12.2018 відбулося формальне прийняття і здавання посади начальника служби метрології та стандартизації через бездіяльність відповідача щодо виконання вимог статей 63, 64 Статуту внутрішньої служби. Збройних Сил України та введення позивача в оману щодо фактичних обставин справ служби метрології та стандартизації військової частини НОМЕР_1 . Позивачем з`ясовано, що службу метрології та стандартизації як структурний підрозділ відповідачем не розквартировано, розподілу приміщень для служби метрології та стандартизації, не здійснено, розподілу приміщення для кабінету начальника службу метрології та стандартизації не здійснено, меблі, інвентар та обладнання за приміщеннями служби метрології та стандартизації та кабінетом начальника служби метрології та стандартизації не закріплені.

З вказаного вбачається, що про порушення свої прав позивач дізнався щонайменше у 2018 році.

В той же час, з даною позовною заявою позивач звертається у грудні 2020 року, тобто через більш як через більш як рік від дати виникнення обставин, які слугували підставою для звернення до суду, в отже із пропуском місячного строку звернення до суду, який визначено ст.122 КАС України.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суддя зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Інститут строків в судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Слід зауважити, що встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій.

Відповідно до ч.6 ст.161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Таким чином, суддя зазначає позивачу про необхідність надати до суду протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали надати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обґрунтованих підстав для поновлення строку звернення.

Відповідно до ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 статті 79 КАС України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Так, позивач вказує, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Однак, позивачем не надано до суду документів на підтвердження вищевказаних обставин.

Натомість, разом із позовом до суду надано клопотання про витребування доказів на підтвердження обставин його службового становища.

Відповідно до ч.1 ст.80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Однак, позивачем не зазначено жодної обставини та не надано до суду жодного доказу на підтвердження неможливості самостійно надати до суду доказів проходження ОСОБА_1 служби у військовій частині НОМЕР_1 .

Таким чином, позивачу необхідно надати відповідні докази до суду разом із їх копією для відповідача.

При цьому суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4-5 ст.94 КАС України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відтак, системно проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства та дослідивши позовну заяву, судом з`ясовано, що при подачі адміністративного позову позивачем не було виконано вимог, передбачених статтею 160, ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст.169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч.2 ст.169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виявлені недоліки повинні бути усунені, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з копією для учасників справи та заява про поновлення строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Копію цієї ухвали надіслати позивачу.

Встановити позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя С.М. Корой