Справа № 280/4849/20
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року Справа № 280/4849/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Стовбур А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166; )

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі позивач, ГУ ДПС у Запорізькій області) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач, ФОП ОСОБА_1 ), в якій позивач просить суд стягнути з відповідача з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та інших активів платника, податкову заборгованість у розмірі 28 142,00 грн. з яких:

- у сумі 17 055,35 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на рахунок UA0008433, отримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с.Михайлівка/11010500, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11010500;

- у сумі 9 665,37 грн. по єдиному податку з фізичних осіб на рахунок UA0008433, отримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с.Михайлівка/18050400, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18050400;

- у сумі 1 421,28 грн. по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на рахунок UA 0008079, отримувач УК у Вільнянському р-ні/Вільнянський р-н/11011001, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11011001.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 10.06.2020 відповідач має податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, єдиного податку та військового збору в розмірі 28 142,00 грн., який виник у зв`язку з несплатою самостійно визначеного податкового зобов`язання та податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами перевірки, пені. Позивачем вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку, проте борг у добровільному порядку не сплачено. На час звернення до суду податковий борг відповідачем не погашений, а тому підлягає примусовому стягненню у судовому порядку. На підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні на 17.08.2020.

Відповідач позов не визнав, 17.08.2020 подав відзив на позов (вх.№37486), в якому зазначає, що позивачем пропущений строк на заявлення позовних вимог щодо сплати нарахованої податкової недоїмки. Крім того зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами заявлені ним позовні вимоги. Так, на підтвердження позовних вимог надано до суду копії податкових декларацій про майновий стан і доходи щодо декларування податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного податку, які заповнені друкарським способом та не мають жодного підпису відповідача, проте відповідач стверджує, що жодного разу не подавав звітності у такому вигляді, оскільки завжди заповнював бланки декларацій виключно власноруч. Про невідповідність наданих копій декларацій об`єктивній дійсності свідчить і відсутність його підпису на жодній з них. Крім того, зазначає, що не отримував вимоги про сплату боргу, що свідчить про те, що вимоги не були доведені до його відома належним чином, а тому не є погодженими, що унеможливлює процедуру примусового стягнення боргу. Звертає увагу суду, що позивачем в примусовому порядку здійснюється стягнення заборгованості з єдиного соціального внеску на підставі вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області №8978-59У від 11.03.2020, у зв`язку з чим відповідач вважає, що усю нараховану заборгованість позивач вже намагається стягнути в позасудовому порядку, а тому намагання позивача ще раз стягнути нараховану заборгованість з єдиного соціального внеску ще й у судовому порядку вважає незаконними, що може призвести до дублювання сум нарахованої недоїмки. Просить в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 17.08.2020 вирішено розгляд справи №280/4849/20 здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 12.10.2020.

25.08.2020 до суду надійшла відповідь на відзив (вх.№39020), у якій позивач зазначає, що звернення до суду з даним позовом відбулось в межах строків, визначених пунктом 102.4 статті 102 Податкового кодексу України (далі ПК України) та частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Крім того вказує, що податкова звітність подавалась безпосередньо платником податків ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується наданими копіями декларацій, які особисто підписані платником. Отже до стягнення контролюючим органом заявлено суми, самостійно узгоджені платником шляхом особистого подання податкової звітності. Також зазначає, що направлена на адресу відповідача податкова вимога отримана відповідачем 30.05.2018. Щодо посилань на здійснення процедури примусового стягнення єдиного соціального внеску, то дані нарахування не є предметом даного позову.

Ухвалою суду від 12.10.2020 витребувано у позивача оригінали письмових доказів: - податкових декларацій ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про майновий стан і доходи (для підприємців) щодо декларування податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (для підприємців), єдиного податку з фізичних осіб, військового збору, за період 2017-2020 років; - доказів отримання ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкових повідомлень-рішень № та № від 24.05.2019, податкової вимоги форми «Ф» №464-17 від 17.05.2018; продовжено підготовче провадження у справі на тридцять днів, відкладено підготовче засідання на 04.11.2020.

Ухвалою суду від 04.11.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 26.11.2020.

05.11.2020 до суду надійшли оригінали письмових доказів на виконання вимог ухвали суду від 12.10.2020.

У судове засідання 26.11.2020 відповідач не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомний належним чином, заяв або клопотань не подав. Представник позивача не заперечував проси розгляду справи в порядку письмового провадження, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі (клопотання від 26.11.2020 вх.№57584).

У відповідності до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 КАС України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

На підставі наявних у суду матеріалів встановлено такі обставини.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрована як фізична особа-підприємець 07.10.2009, номер запису: 0001893, види діяльності: 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (основний); 82.99 Надання інших допоміжних комерційних послуг, н. в. і. у.; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки, перебуває на податковому обліку у позивача (Вільнянське управління) з 08.10.2009.

Відповідно до даних державної реєстрації змін відомостей про фізичну особу-підприємця від 19.06.2018, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) змінено прізвище на « ОСОБА_4 » (а.с.7).

За даними інтегрованої картки платника податків ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 10.06.2020 за відповідачем обліковується податковий борг в загальному розмірі 28 142,00 грн. (а.с.11-14, 23-24, 26-27), який виник з таких підстав.

1. З єдиного податку.

У 2017 році відповідачем самостійно визначено належні до сплати податкові зобов`язання з єдиного податку як платником податку 3 групи:

- ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І квартал 2017 року, зареєстровано за № від 05.05.2017, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 1 799,71 грн. За рахунок наявної переплати несплачена сума податкового зобов`язання у розмірі 1 749,58 грн., термін сплати 20.05.2017 (а.с.15, 53);

- ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2017 року, зареєстровано за № від 09.08.2017, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 2 242,11 грн., термін сплати 19.08.2017 (а.с.16, 54);

- ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за ІІІ квартали 2017 року, зареєстровано за №11381 від 06.11.2017, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 2 594,88 грн., термін сплати 19.11.2017 (а.с.17, 55);

- ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подано податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за 2017 рік, зареєстровано за №2261 від 09.02.2018, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з єдиного податку в розмірі 2 994,97 грн., 19.02.2018 (а.с.18, 56).

Крім того, контролюючим органом проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгоджених сум податкового зобов`язання, за результатами якої складений акт камеральної перевірки №863/08-01-59-07/ НОМЕР_1 від 22.04.2019, яким встановлено порушення відповідачем граничних термінів сплати авансових внесків єдиного податку (а.с.21).

На підставі висновків акту камеральної перевірки №863/08-01-59-07/ НОМЕР_1 від 22.04.2019 контролюючим органом винесено податкові повідомлення-рішення від 24.05.2019 №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 6,02 грн, та №, яким до позивача застосовано штраф у сумі 74,09 грн. (а.с.19-20, 51-52).

Податкові повідомлення-рішення від 24.05.2019 № та №00829859 направлені на податкову адресу відповідача 27.05.2019 та вручені 29.05.2019 (а.с.51 звор.бік).

Крім того, відповідачу нараховано пеню у зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених податкових зобов`язань у розмірі 3,72 грн (а.с.13-14).

2. З податку на доходи фізичних осіб та військового збору.

Відповідачем самостійно визначено належні до сплати податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та військового збору:

- ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2018 рік, зареєстровано за №2237 від 08.02.2019, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (для підприємців), у розмірі 8 041,68 грн. та військовий збір у розмірі 670,14 грн., термін сплати 21.02.2019 (а.с.57-58);

- ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2019 рік, зареєстровано за №2039 від 07.02.2020, якою визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування (для підприємців), у розмірі 9 013,68 грн. та військовий збір у розмірі 751,14 грн., термін сплати 20.02.2020 (а.с.59-60).

Контролюючий орган направляв на адресу відповідача податкову вимогу №464-17 від 17.05.2018, відповідно до якої станом на 16.05.2018 податковий борг відповідача становить 9 611,64 грн (а.с.10), вимога отримана 30.05.2018 (а.с.76).

У зв`язку з несплатою відповідачем податкового боргу в розмірі 28 142,00 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом на виконання наданих ПК України повноважень.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України (тут і в подальшому в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до приписів п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої в порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 54.1 ст.54 ПК України визначено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з п.57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у 2017 році відповідач перебував на спрощеній системі оподаткування, був платником єдиного податку 3 групи, у зв`язку з чим подавав відповідну податкову звітність.

Відповідно до п.295.3 ст.295 ПК України (в редакції на момент здійснення відповідачем діяльності на спрощеній системі оподаткування) платники єдиного податку третьої - шостої груп сплачують єдиний податок протягом 10 календарних днів після граничного строку подання податкової декларації за податковий (звітний) квартал.

Згідно з п.296.3 ст.296 ПК України платники єдиного податку третьої - шостої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

За змістом п.49.18 ст.49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: 49.18.2. календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя).

Крім того, судом також встановлено, що у період 2018-2019 роки відповідач перебував на загальній системі оподаткування, у зв`язку з чим подавав відповідну податкову звітність.

За змістом п.177.11 ст.177 ПК України фізичні особи - підприємці (окрім тих, що обрали спрощену систему оподаткування) подають річну податкову декларацію у строк, визначений підпунктом 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 цього Кодексу, в якій поряд з доходами від підприємницької діяльності мають зазначатися інші доходи з джерел їх походження з України та іноземні доходи.

Відповідно до Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 №859 «Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 р. за №1298/27743, у декларації, крім іншого, вказується сума військового збору, обов`язок щодо сплати (перерахування) до бюджету якого згідно з нормами розділу IV Кодексу покладається на платника податку.

Підпунктом 49.18.5 п.49.18 ст.49 ПК України визначено, що податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Таким чином, протягом строків, встановлених податковим законодавством, відповідач мав обов`язок сплатити самостійно визначені податкові зобов`язання з єдиного податку, податку на доходи фізичних осіб та військового збору, які мають статус узгоджених, однак такі зобов`язання не сплатив, у зв`язку з чим у позивача, як у контролюючого органу, виникло право на здійснення заходів щодо погашення податкового боргу.

Разом з тим, відповідно до п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Згідно з п.102.2 ст.102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

102.2.1. податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;

102.2.2. посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

У разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним (п.102.4 ст.102 ПК України).

Таким чином, контролюючий орган може реалізувати свої повноваження щодо стягнення податкового боргу протягом 1095 днів з дня його виникнення, а в разі спливу 1095-денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, в тому числі й винесення податкової вимоги, звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу тощо.

Враховуючи, що сума грошового зобов`язання, самостійно визначена платником податку за податковою декларацією платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І квартал 2017 року в розмірі 1 749,58 грн. (з урахуванням наявної переплати), стала узгодженою та набула статусу податкового боргу 20.05.2017, а до суду податковий орган звернувся лише 20.07.2020, суд дійшов висновку, що контролюючим органом пропущено строк давності стягнення податкового боргу в 1095 днів, що є підставою для відмови в задоволенні позову про стягнення податкового боргу.

Аналогічним чином застосовано норми права у подібних правовідносинах у постанові Верховного Суду від 17.11.2020 у справі №809/1086/16.

При цьому суд зазначає, що строки давності стягнення податкового боргу, визначені ст.102 КАС України, та строки звернення до адміністративного суду, визначені ст.122 КАС України, є різними за правовим регулюванням та змістом, оскільки норми ст.122 КАС України врегульовують загальні правила визначення строків звернення до адміністративного суду за наявності публічно-правового спору, а визначений ст.102 ПК України строк давності стягнення податкового боргу 1095 днів є спеціальним строком, що застосовується у податкових правовідносинах.

Відтак, нормативні зміни щодо продовження процесуальних строків звернення до адміністративного суду у зв`язку із запровадженням карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (п.3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України, в редакції на момент звернення до суду з даним позовом), встановили право звернутись до адміністративного суду з позовом понад строки, встановлені ст.122 КАС України, якщо закінчення такого строку припадало на період карантину, однак жодним чином не вплинули на перебіг строку давності стягнення податкового боргу, визначеного ст.102 ПК України, а тому відповідні посилання контролюючого органу є помилковими.

Щодо іншої частини позовних вимог про стягнення податкових зобов`язань, самостійно визначених платником податків, суд дійшов висновку що контролюючий орган реалізував своє право на стягнення в межах строку давності стягнення податкового боргу 1095 днів, а тому відповідні посилання платника податків про пропущення позивачем строку звернення до суду з такими позовними вимогами є безпідставними.

Крім того, згідно з п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом; результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до п.54.5 ст.54 ПК України якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.2 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.58.3 ст.58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Враховуючи, що податкові повідомлення-рішення, якими до відповідача застосовано штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань, направлені платнику податків з дотриманням вимог ст.42 ПК України, суд дійшов висновку, що визначені ними грошові зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу.

Крім того, пп.129.1.1. п.129.1 ст.129 ПК України встановлено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Пунктом 129.4 ст.129 ПК України передбачено, що на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Відповідно до п.131.1. ст.131 ПК України нараховані контролюючим органом суми пені самостійно сплачуються платником податків.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачу нарахована пеня за несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язань на суму 3,72 грн з єдиного податку.

У відповідності до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.5 ст.59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що Головне управління ДФС у Запорізькій області (правонаступником якого є позивач) у встановленому порядку направило відповідачу податкову вимогу №464-17 від 17.05.2018, яка отримана 30.05.2018.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сума грошового зобов`язання 26 392,42 грн. (28 142,00 грн - 1 749,58 грн.), яка складається із сум податкових зобов`язань, визначених платником податків самостійно, а також контролюючим органом в межах наданих повноважень, є податковим боргом відповідача, який ним не сплачено. Доказів, які б свідчили про погашення такого податкового боргу або спростовували його наявність, до суду не надано.

Відповідно до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Згідно з п.87.11 ст.87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, стягнення податкового боргу з фізичної особи здійснюється за рішенням суду державною виконавчою службою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», а тому заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача податкового боргу саме шляхом стягнення коштів з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та інших активів платника, є безпідставними.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що позивачем доведено наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 26 392,42 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При цьому суд вважає безпідставними посилання відповідача на те, що позивачем здійснюється подвійне стягнення податкового боргу у судовому порядку та в примусовому порядку через виконавчу службу, оскільки, як встановлено судом з наданих до матеріалів справи письмових доказів, виконавче провадження ВП №62146423 відкрито на підставі виконавчого документа вимоги №Ф-8978-59-У від 11.03.2020, що не є підставою для виникнення податкового боргу в межах розгляду даної справи, а тому не стосується спірних правовідносин.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Позивачем не надано доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку з чим розподіл судових витрат не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 205, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 26 392,42 грн. (двадцять шість тисяч триста дев`яносто дві гривні 42 коп.), а саме:

- у сумі 17 055,35 грн. (сімнадцять тисяч п`ятдесят п`ять гривень 35 коп.) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на рахунок UA0008433, дотримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с.Михайлівка/11010500, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11010500;

- у сумі 7 915,79 грн. (сім тисяч дев`ятсот п`ятнадцять гривень 79 коп.) по єдиному податку з фізичних осіб на рахунок UA0008433, отримувач УК у Вільнянському р-ні/отг с.Михайлівка/18050400, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 18050400;

- у сумі 1 421,28 грн. (одна тисяча чотириста двадцять одна гривня 28 коп.) по військовому збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на рахунок UA 0008079, отримувач УК у Вільнянському р-ні/Вільнянський р-н/11011001, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), код отримувача 37997149, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 11011001.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач Головне управління ДПС у Запорізькій області, місцезнаходження: 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166;

Відповідач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 15 грудня 2020 року.

Суддя М.О. Семененко