Справа № 328/2542/17
Суддя: Погрібна О. М.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

328/2542/17
№ 6-а/328/7/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді: Погрібної О.М.,

секретаря судового засідання: Мацинської О.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Токмак заяву ОСОБА_1 про встановлення способу виконання постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення способу виконання судового рішення, а саме постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року у справі № 328/2542/17 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо бездіяльності органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити певні дії. Вказаною постановою було визнано незаконною бездіяльність Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо виділення ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд та зобов`язано Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області вирішити питання щодо виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_1 у встановленому законом порядку. Крім того, вказана постанова стала підставою для стягнення моральної шкоди з Сокільницької сільської ради на користь ОСОБА_1 , згідно з рішенням колегії суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 23.10.2017 року.

Так боржник, тобто Сокільницька сільська рада Пустомитівського району Львівської області вирішила своїм Рішенням № 15 від 27.01.1995 року «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» (далі по тексту Рішення № 15) виділити їй земельну ділянку для ведення індивідуального будівництва, як реабілітованій особі та жертві політичних репресій, відповідно до Закону України «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні».

Проте, до теперішнього часу боржник ухиляється від виконання свого ж рішення № 15 та судових рішень, прийнятих на її користь, зокрема, судовими рішеннями: Постановлю Токмацького районного суду Запорізької області від 29.04.2011 року (справа 2-а-4 2011 рік), яке набрало законної сили відповідно до ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 07.12.2011 року, окрім цього Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду Дніпропетровської області від 16 квітня 2014 року (справа № 328/1812/13-а (2а-38/13)), якою, зокрема, було визнано протиправним та скасовано пункт перший рішення відповідача Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області № 350 від 27.09.2012 року «Про виконання виконавчого провадження», яке безпосередньо вважається таким, що прийняте на її користь, як позивачки ОСОБА_1 , оскільки стосувалося її законних прав та інтересів, що були порушенні відповідачем.

Постановою Львівського апеляційного суду від 03.06.2019 року (справа № 450/544/18) її з боржником правовідносини були віднесені з цивільного до адміністративного судочинства.

Із змісту ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2020 року походить, що спір між нею та боржником вирішено на підставі раніше прийнятих на її користь судових рішень, і що у такому разі вона має право вимагати виконання судового рішення в порядку ст. 378 КАС України.

Тому, заявник ОСОБА_1 просить встановити спосіб виконання постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року прийнятого на її користь, а саме зобов`язати боржника Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області виконати своє Рішення № 15 від 27.01.1995 року «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» і виділити їй в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку.

В судове засідання ОСОБА_1 , яка належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву з клопотанням розглядати справу щодо встановлення способу виконання судового рішення в порядку ст.378 КАС України за її відсутності.

Представник Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області, який також належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням положення ч. 2 ст. 378 КАС України суд вважає за можливе провести розгляд заяви у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року у справі № 328/2542/17 року визнано незаконною бездіяльність Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо виділення ОСОБА_1 земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд та зобов`язано Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області вирішити питання щодо виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

На виконання постанови від 06.12.2017 року Токмацьким районним судом 10.01.2018 року видано виконавчий лист.

Згідно з ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб. Тобто, у такому разі слід відрізняти способи захисту цивільного права, передбачені ст.16 ЦК України, та способи і порядок виконання рішення суду.

Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Із конститутивних ознак норм ч. 3 ст. 378 КАС в поєднанні з адміністративними правовими нормами статей 5, 245 цього Кодексу випливає, що вони гарантують право особи на звернення за захистом їх порушених прав, свобод чи інтересів суб`єктами владних повноважень і визначають підстави, форми та способи захисту цих прав.

Зокрема, у частині першій статті 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з частинами першою та другою статті 245 КАС при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Із матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням, про встановлення способу виконання якого клопоче заявник, задоволено позовні вимоги позивача стосовно зобов`язання Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області вирішити питання щодо виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку, господарських будівель та споруд ОСОБА_1 у встановленому законом порядку.

Аналіз резолютивної частини судового рішення та синтез наведених процесуальних норм дають підстави зробити висновок про те, що зобов`язання, покладені на відповідача цим судом, є позовними вимогами як обраним судом видом захисту порушених прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин заявник просить не встановити спосіб виконання постанови суду, а змінити судове рішення по суті позовних вимог і вирішити позовну вимогу про зобов`язання Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області виконати своє Рішення № 15 від 27.01.1995 року «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» і виділити їй в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку, яка не була предметом розгляду та дослідження адміністративного суду під час прийняття цієї постанови.

Зазначені заявником вимоги про зобов`язання Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області виконати своє Рішення № 15 від 27.01.1995 року «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» і виділити їй в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку не є способом виконання судового рішення, бо не визначає нових заходів у вирішенні питання для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

Відповідно до чинного законодавства, процедура виділення земельної ділянки суттєво відрізняється від процедури, яка діяла на момент прийняття Рішення №15 від 27.01.1995 року.

Так, відповідно до ст.118 ЗК України земельна ділянка може бути виділена після розробки проекту землеустрою, дозвіл на розробку якого надає орган місцевого самоврядування за зверненням особи.

Необхідним є реальний розподіл та баланс виконавчої та судової влади. З одного боку, він запобігає необґрунтованому втручанню суду у сферу виконавчої влади, а з іншого перекладенню на судову владу обов`язку щодо прийняття рішень, які мають адміністративний характер та повинні ухвалюватися органами виконавчої влади.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час ухвалення судового рішення суд обрав спосіб відновлення порушеного права щодо предмету позовних вимог.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В матеріалах справи міститься лише не завірений витяг з Рішення Сокільницької сільської ради №15 від 27.01.1995 року про виділення ОСОБА_1 земельної ділянки під індивідуально забудову. Рішенням Сокільницької сільської ради № 16 від 27.01.2020 ОСОБА_1 була виділена конкретна земельна ділянка за АДРЕСА_1 . Чи вільна ця земельна ділянка наразі не відомо.

Постанова Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року у справі № 328/2542/17 року була ухвалена з урахуванням встановлених обставин постановою Токмацького районного суду Запорізької області від 29 квітня 2011 року у справі 2-а-4/2011 рік, яка набрала законної сили.

У постанові Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року у справі № 328/2542/17 року не вирішувалось питання щодо зобов`язання Сокільницької сільської ради виконати своє Рішення №15 від 27.01.1995 року.

Судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні і додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними.

ОСОБА_1 в заяві про встановлення способу виконання рішення фактично звернулась з заявою, в якій просить змінити суть судового рішення, що є неприпустимим в силу статті 378 КАС.

Так, саме поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під встановленням способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Однак заява ОСОБА_1 не містить таких заходів.

За наявності обставин, що ускладнюють виконання судових рішень, суд вправі встановити, змінити встановлені ним або законом способи і порядок на інші, передбачені законодавством. Проте, суд не може встановити новий спосіб захисту порушеного права, його дії щодо зміни чи встановлення способу і порядку виконання повинні бути спрямовані лише на забезпечення виконання резолютивної частини рішення, відповідати його меті, не спотворювати його змісту.

В адміністративному судочинстві повноваження щодо зміни рішення суду в частині задоволення позовних вимог мають тільки адміністративні суди апеляційної та касаційної інстанцій (ст. 317, 351 КАС України).

Таким чином, встановлення, зміна на підставі статті 378 КАС способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, встановлення способу виконання судового рішення про зобов`язання боржника Сокільницьку сільську раду Пустомитівського району Львівської області виконати своє Рішення № 15 від 27.01.1995 року «Про виділення земельних ділянок під індивідуальну забудову» і виділити ОСОБА_1 в натурі земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку є незаконною, тому заява ОСОБА_1 про встановлення способу виконання судового рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 378 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення способу виконання постанови Токмацького районного суду Запорізької області від 06.12.2017 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Пустомитівського району Львівської області щодо бездіяльності органу місцевого самоврядування та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 15 грудня 2020 року.

Суддя: