Справа № 181/836/20(2-а/181/12/20)
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2020 року м. Дніпросправа № 181/836/20(2-а/181/12/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 року в адміністративній справі №181/836/20(2-а/181/12/20) за позовом ОСОБА_1 до Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспекції з питань контрою за паркуванням Дніпровської міської ради на постанову про накладення адміністративного стягнення.

Обгрунтовуючи адміністративний позов ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 300 гривень за порушення ч.1 ст.152-1 КУпАП. У постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що 04 серпня 2020 року о 12.58 годині за адресою: вул.Курчатова в районі будинку №10 м.Дніпро транспортним засобом марки ВАЗ 21124 реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснено адміністративне правопорушення у вигляді неоплати вартості послуг користування майданчиком для платного паркування, чим порушено абз.2 п.26 Правил паркування транспортного засобу. Позивач вказує на те, що описаних у постанові порушень не допускав, а доказів користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більше 10 хвилин відповідачем не надано. Інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради не було надано жодного доказу вчинення адміністративного правопорушення. Зазначені вище обставини свідчать про відсутність достатніх, належних доказів причетності позивача до скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП, відповідачем не обґрунтовано правомірність прийнятого рішення. ОСОБА_1 просить винесену відповідачем постанову скасувати та закрити провадження у справі.

Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 року позов задоволено повністю. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення серія РАП №273843200 до повідомлення серія IД №00182432 від 21 вересня 2020 року, винесеної спеціалістом І категорії інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бородіною Еліною Віталіївною відносно ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП про накладення штрафу в розмірі 300 (трьохсот) гривень. Провадження у справі закрито в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції неповно встановлено обставини справи, які мають значення для її вирішення.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно постанови серії РАП №273843200 до повідомлення серія ІД №00182432 від 21 вересня 2020 року, винесеної спеціалістом І категорії - інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Бородіною Е.В., на ОСОБА_1 накладено штраф в сумі 300,00 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152-1 КУпАП, за те, що 04 серпня 2020 року о 12.58 годині за адресою: вул.Курчатова в районі будинку №10 м.Дніпро транспортним засобом марки ВАЗ 21124 реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено адміністративне правопорушення у вигляді неоплати вартості послуг користування майданчиком для платного паркування, чим порушено абз.2 п.26 Правил паркування транспортного засобу.

Правомірність дій відповідача та законність і обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскарженої постанови, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Частиною 1 статі 152-1 КУпАП встановлено, що порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, - тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.

Організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів встановлюють Правила паркування транспортних засобів затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1342 (далі Правила).

Відповідно до пункту 26 вищезазначених Правил користувач зобов`язаний поставити транспортний засіб на місце для паркування відповідно до дорожньої розмітки та дорожніх знаків, а також з дотриманням вимог цих Правил і Правил дорожнього руху та сплатити вартість послуг з користування майданчиками для платного паркування.

У разі сплати вартості послуг з користування майданчиками для платного паркування через паркувальний автомат або шляхом придбання паркувального талона - розмістити у лівому нижньому куті лобового скла транспортного засобу платіжний документ у спосіб, що забезпечує його видимість для перевірки.

Після закінчення часу паркування, за який сплачено, звільнити місце паркування або сплатити вартість послуг з користування майданчиком для платного паркування за час фактичного паркування.

Допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин після закінчення часу паркування, за який сплачено.

Тобто, сплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування здійснюється у разі використання транспортним засом місця для паркування на такому майданчику. При цьому, допускається безоплатна стоянка транспортного засобу протягом 10 хвилин.

При цьому, пунктом 4 Правил надано роз`яснення поняттю місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху.

Пунктом 14 Правил встановлено, що відведені майданчики для платного паркування обов`язково повинні бути обладнані паркувальними автоматами з розрахунку не менш як один автомат на 20 місць для паркування з обох боків уздовж проїзної частини вулиці, дороги або тротуару та/або інформаційними знаками про можливість і порядок надання послуги мобільне паркування.

Отже, визначальною ознакою вчинення правопорушення відповідальність за яке передбачена частиною 1 статі 152-1 КУпАП є використання більше 10 хвилин транспортним засобом місця для паркування на майданчику для платного паркування, обладнаного згідно з вимогами законодавства та який містить інформаційні знаки щодо платного паркування на цьому майданчику.

Суд апеляційної інстанції зазначає про те, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (тяготіє до кримінального), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Згідно зі ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до положень статті 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною 1 цього Закону закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З наданої відповідачем фотозйомки неможливо беззаперечно встановити факт того, що місце для паркування серед яких є вул. Курчатоа в районі будинку №10 (автовоказал "Центральний" м.Дніпро, є платним, або отримання інших доказів - відеофіксації правопорушення, показань свідків, тощо відповідачем суду не надано.

Таким чином, оскільки вина позивача відповідачем не доведена належними та допустимими доказами у зв`язку з ненаданням відповідачем суду доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статі 152-1 КУпАП суд позбавлений можливості встановити наявність у діях позивача правопорушення за яке на нього накладено стягнення, що свідчить про те, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, вина позивача у вчинені правопорушення відповідачем суду не доведена.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте, відповідач зазначеного обов`язку не виконав.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Межівського районного суду Дніпропетровської області від 19.10.2020 року в адміністративній справі №181/836/20(2-а/181/12/20) - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов