Справа № 200/10574/20-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2020-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 р. Справа№200/10574/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Донецької обласної прокуратури

про: визнання протиправними дії Донецької обласної прокуратури щодо відмови у перерахунку та виплаті заробітної плати ОСОБА_1 за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року, включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру, зобов`язання Донецьку обласну прокуратуру здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати та інші виплати за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року (день звільнення), включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру з врахуванням вже здійснених виплат за цей період.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними дії Донецької обласної прокуратури щодо відмови у перерахунку та виплаті заробітної плати ОСОБА_1 за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року, включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру, зобов`язання Донецьку обласну прокуратуру здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати та інші виплати за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року (день звільнення), включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру з врахуванням вже здійснених виплат за цей період.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він з 1996 року працював в органах прокуратури. Останнє місце роботи, до виходу на пенсію - прокурор Артемівської місцевої прокуратури згідно наказу № 1120 від 14.04.2015 року. З 01.10.2020 року ОСОБА_1 був звільнений з займаної посади та з органів прокуратури у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру». Позивач зазначає, що після звільнення, 05.10.2020 року він звернувся до Донецької обласної прокуратури з письмовою заявою про здійснення перерахунку та виплатити заробітну плату відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 81 Закону № 1697-УІІ «Про прокуратуру» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» з урахуванням його посадового окладу у розмірі 31530 грн. з 01.01.2020 року по 30.06.2020 рік і у розмірі 32955 грн. з 01.07.2020 року по 01.10.2020 рік (день звільнення). Однак, згідно відповіді Донецької обласної прокуратури від 02.11.2020 року за № 21-1913-20, було відмовлено з підстав, що заробітна плата за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року нарахована та виплачена згідно Постанови від 31.05.2012 року № 505 «Про порядкування структури та умов оплати праці працівникам органів прокуратури», враховуючи зміни внесені Постановою КМУ «Про внесення змін до деяких Постанов КМУ, щодо оплати праці прокурорів» від 30.08.2017 року за № 657. Позивач з даним висновком відповідача не погоджується, та звертає увагу суду на те, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 81 Закону № 1697-VІІ посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 року по 30.06.2020 рік становить 2102 грн., з 01.07.2020 року по 30.11.2020 рік становить 2197 грн. Позивач зазначає, що відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» та п. 3 ч. 1 ст. 81 Закону № 1697-VІІ його посадовий оклад повинен складатися у розмірі 31530 грн. з 01.01.2020 року по 30.06.2020 рік і у розмірі 32955 грн. з 01.07.2020 року по 01.10.2020 рік, однак з довідки від 03.08.2020 року вбачається, що його посадовий оклад складає 5660 грн., що не відповідає п. 3 ч. 1 ст. 81 Закону № 1697-VІІ. Крім того, позивач посилається на те, що рішенням Конституційного суду від 26.03.2020 року у справі №1-223/2018(2840/18) провадження №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконстуційним), окреме положення п. 26 розділу 6 «Прикінцеві та переходи положення» Бюджетного кодексу України в частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та рамках, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового соціального страхування. Положення п. 26 розділу 6 «Прикінцеві та переходи положення» Бюджетного кодексу України в частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року № 1697-УІІ зі змінами застосовуються у порядку та рамках, встановлених КМ України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового соціального страхування, визначене неконстуційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Тобто, на думку позивача, з дня визнання неконстуційними окремих положень відповідач повинен нараховувати та виплатити позивачу заробітну плату з урахуванням п. 3 ч. 1 ст. 81 Закону № 1697-VІІ «Про прокуратуру» та ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» з урахуванням посадового окладу у розмірі 31530 грн. з 01.01.2020 року по 30.06.2020 рік і у розмірі 32955 грн. з 01.07.2020 року по 01.10.2020 рік (день звільнення). З огляду на викладене позивач просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

07 грудня 2020 року від Донецької обласної прокуратури надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2020 року залишено без задоволення заяву Донецької обласної прокуратури про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

11 грудня 2020 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позивач заперечував проти позову та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідач вказував на те, що позивач у період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року працював на посаді прокурора Артемівської місцевої прокуратури Донецької області, у подальшому, наказом виконувача обов`язків керівника Донецької обласної прокуратури від 28.09.2020 № 1262-к ОСОБА_1 звільнено з займаної посади прокурора Артемівської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури області з 01.10.2020 року.

Приписами частини 1 статті 81 Закону України «Про прокуратуру» заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Згідно з ч. 3 ст. 81 Закону України «Про прокуратуру» посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року. Одночасно з тим, ч. 3 п. 3 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 17.10.2019 року № 113-ІХ передбачено, що за прокурорами та керівниками, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до їх дня звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури. Пунктом 4 цього ж розділу зазначено, що день початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора стосовно Офісу Генерального прокурора, усіх обласних прокуратур, усіх окружних прокуратур. Вказані рішення публікуються у газеті «Голос України». Отже, до початку роботи окружних прокуратур, заробітна плата прокурорів місцевих прокуратур, здійснюється відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про порядкування структури га умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Відповідач зазначає, що Генеральним прокурором рішення про початок роботи окружних прокуратур не прийнято, посаду прокурора окружної прокуратури ОСОБА_1 не обіймав. Таким чином, ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад та проведено нарахування й виплату заробітної плати за період роботи з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року, відповідно до затвердженого Генеральним прокурором станом на 01.01.2020 року штатного розпису місцевих прокуратур Донецької області складеного з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 року № 505 «Про порядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», та змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України, щодо оплати праці прокурорів» від 30.08.2017 року № 657. З огляду на викладене, відповідач вважає, що заробітна плата позивача нарахована у відповідності до вимог чинного законодавства, а отже, вимога останнього про здійснення перерахунку заробітної плати є безпідставною.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 4).

ОСОБА_1 проходив службу в органах прокуратурі з 24.07.1996 року, зокрема, з 14.04.2016 року призначений прокурором Артемівської місцевої прокуратури, що підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_3 (а.с. 7-9).

Наказом Донецької обласної прокуратури № 1262-к від 28.09.2020 року звільнено ОСОБА_1 з займаної посади прокурора Артемівської місцевої прокуратури Донецької області та органів прокуратури з 01 жовтня 2020 року, у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» (а.с. 11)

05 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Донецької обласної прокуратури із заявою, відповідно до якої просив здійснити йому перерахунок та виплатити заробітну плату відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 81 Закону № 1697-VII «Про прокуратуру» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з урахуванням його посадового окладу у розмірі 31530 грн. з 01.01.2020 року по 30.06.2020 рік та у розмірі 32955 грн. з 01.07.2020 року по 01.10.2020 рік (день звільнення) (а.с. 5).

Листом від 02.11.2020 року № 21-1913-20 Донецька обласна прокуратура повідомила позивача, що заробітна за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року нарахована та виплачена згідно постанови від 31.05.2020 року № 505 «Про порядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», враховуючи зміни внесені Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці прокурорів» від 30.08.2017 року № 657 (а.с. 6).

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті заробітної плати за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року відповідно до ст. 81 Закону України «Про прокуратуру», звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною 4 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі по тексту - Закон №1697-VII).

Відповідно до частини 1 статті 81 Закону № 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством. Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці. Розмір щорічної премії прокурора не може становити більше 30 відсотків розміру суми його посадового окладу, отриманої ним за відповідний календарний рік.

Згідно з частиною 3 статті 81 Закону № 1697-VII посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

З 1 січня 2021 року посадовий оклад прокурора окружної прокуратури становить 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, а з 1 січня 2022 року - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Відповідно до частини 7 статті 81 Закону України від 14.10.2014 №1697-VII прокурорам виплачується щомісячна надбавка за вислугу років у розмірах: за наявності стажу роботи понад один рік - 10 відсотків, понад 3 роки - 15 відсотків, понад 5 років - 18 відсотків, понад 10 років - 20 відсотків, понад 15 років - 25 відсотків, понад 20 років - 30 відсотків, понад 25 років - 40 відсотків, понад 30 років - 45 відсотків, понад 35 років - 50 відсотків посадового окладу. Порядок виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно частина 9 статті 81 Закону № 1697-VII, фінансування оплати праці прокурорів здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 89 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, а також інших джерел, не заборонених законодавством, у тому числі у випадках, передбачених міжнародними договорами України або проектами міжнародної технічної допомоги, зареєстрованими в установленому порядку.

Статтею 90 Закону № 1697-VII передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі по тексту - Закон № 108/95-ВР) умови розміру оплати праці працівників установ та організацій, що фінансуються з бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті, та частиною першою статті 10 цього Закону.

Відповідно до статті 13 Закону № 108/95-ВР оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань. Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом.

Пунктами 1, 2, 6 Постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2012 року № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури» затверджено схеми посадових окладів працівників органів прокуратури згідно з додатками 1-5; надано право керівникам органів прокуратури у межах затвердженого фонду оплати праці: установлювати: працівникам органів прокуратури посадові оклади відповідно до затверджених цією постановою схем посадових окладів. <…>, а також зазначено, що видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на оплату праці, затверджених у кошторисах на утримання органів прокуратури. Упорядкування посадових окладів окремих працівників органів прокуратури здійснювати в межах затвердженого фонду оплати праці.

Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що положення статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України від 14 жовтня 2014 року "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дає підстави для висновку, що відповідач не був наділений правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості щодо збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати перерахунок посадового окладу позивача та виплату заробітної плати в іншому розмірі, ніж це передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Такої позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 14.03.2018 у справі №825/575/16, від 21.03.2018 у справі №817/548/16, від 31.01.2018 у справі №810/1304/16 та від 26.04.2019 у справі №802/634/16-а.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, позивачу нараховувалась заробітна плата виходячи з розміру посадового окладу, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури».

Між тим, рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 у справі №6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України визначено, що положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, положення пункту 26 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами втратили чинність з дня ухвалення рішення Конституційним Судом України, тобто, з 26.03.2020.

Отже, правові наслідки рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 не можуть застосовуватись до правовідносин, які мали місце до 26.03.2020.

Щодо оцінки правовідносин у сфері проходження публічної служби між позивачем та відповідачем з 26.03.2020, суд зазначає наступне.

Законом України від 19.09.2019 № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» (далі по тексту - Закон України від 19.09.2019 №113-ІХ), який набрав чинності 25.09.2019, запроваджено реформування системи органів прокуратури.

Так, у частині 1 статті 7 Закону № 1697-VІІ «Про прокуратуру» (далі по тексту - Закон України від 14.10.2014 №1697-VІІ) слова «регіональні» та «місцеві» замінено відповідно на «обласні» та «окружні», а пункт 4 цієї частини 1 та статті стосовно військових прокуратур в системі органів прокуратури виключено.

Отже, статтею 15 Закону № 1697-VІІ зазначено виключний перелік посад в обласних та окружних прокуратурах (в редакції Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ «Прикінцевих і перехідних положень» Закону № 113-ІХ, до дня початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур їх повноваження здійснюють відповідно Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, місцеві прокуратури. Після початку роботи Офісу Генерального прокурора, обласних прокуратур, окружних прокуратур забезпечення виконання функцій прокуратури призначеними до них прокурорами здійснюється з дотриманням вимог законодавства України та особливостей, визначених Генеральним прокурором. За прокурорами та керівниками регіональних, місцевих і військових прокуратур, прокурорами і керівниками структурних підрозділів Генеральної прокуратури України зберігається відповідний правовий статус, який вони мали до набрання чинності цим Законом, при реалізації функцій прокуратури до дня їх звільнення або переведення до Офісу Генерального прокурора, обласної прокуратури, окружної прокуратури. На зазначений період оплата праці працівників Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур здійснюється відповідно до постанови Кабінету Міністрів України, яка встановлює оплату праці працівників органів прокуратури.

Пунктом 7 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ передбачено, що прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів у регіональних прокуратурах чи місцевих прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в обласних прокуратурах чи окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.

Також, пунктом 4 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 №113-ІХ передбачено, що день початку роботи обласних прокуратур та окружних прокуратур визначається рішеннями Генерального прокурора. Вказані рішення публікуються у газеті «Голос України».

Закон № 113-ІХ неконституційним не був визнаний.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений з посади прокурора Артемівської місцевої прокуратури Донецької області на підставі наказу Донецької обласної прокуратури № 1262-к від 28.09.2020 року

Отже, суд звертає увагу, що станом на час звільнення позивача з посади прокурора місцевої прокуратури та на момент звернення останнього до Донецької області із заявою про перерахунок заробітної плати, рішення Генерального прокурора про початок роботи окружних прокуратур прийнято не було

Крім того, диспозиція ст. 81 Закону України від 14.10.2014 № 1697 «Про прокуратуру» (станом на час внесення змін 19.09.2019) стосується Офісу Генерального прокурора, обласних та окружних прокуратур, а відтак, не поширюється на прокурорів регіональних та місцевих прокуратур.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Першого апеляційного адміністративного суду викладеною у постанові від 08 грудня 2020 року у справі № 200/4699/19-а.

Також слушними є доводи відповідача про те, що розрахунок заробітної плати позивача, здійснювався за фактичними показниками станом на 06.09.2017, тобто на дату набрання чинності постанови КМУ № 657 від 30.08.2017, згідно якої нараховується заробітна плата прокурорів місцевої прокуратури.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідач відмовляючи позивачу в перерахунку та виплаті заробітної плати відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 81 Закону № 1697-VII «Про прокуратуру» та ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» з урахуванням посадового окладу у розмірі 31530 грн. з 01.01.2020 року по діяв правомірно та в межах чинного законодавства.

Отже на думку суду, заробітна плата позивача за період з 01.01.2020 року по 01.10.2020 року нарахована та виплачена згідно постанови від 31.05.2020 року № 505 «Про порядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури», враховуючи зміни внесені Постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанови Кабінету Міністрів України щодо оплати праці прокурорів» від 30.08.2017 року № 657.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними дії Донецької обласної прокуратури щодо відмови у перерахунку та виплаті заробітної плати ОСОБА_1 за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року, включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру, зобов`язання Донецьку обласну прокуратуру здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати та інші виплати за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року (день звільнення), включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру з врахуванням вже здійснених виплат за цей період.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної прокуратури про визнання протиправними дії Донецької обласної прокуратури щодо відмови у перерахунку та виплаті заробітної плати ОСОБА_1 за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року, включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру, зобов`язання Донецьку обласну прокуратуру здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату заробітної плати та інші виплати за період з 26.03.2020 року по 01.10.2020 року (день звільнення), включно відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру з врахуванням вже здійснених виплат за цей період відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 17 грудня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська