Справа № 1.380.2019.004972
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-12-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 1.380.2019.004972

провадження № К/9901/11153/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів Кравчука В.М., Стрелець Т.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 (головуючий суддя Сакалош В.М.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020 (колегія суддів у складі головуючого судді Курильця А.Р., суддів Кушнерика М.П., Мікули О.І.)

у справі № 1.380.2019.004972

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

I. РУХ СПРАВИ

1. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просила:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 суми, що становить різницю між виплаченою та належною до виплати сумою довічного грошового утримання за період з 04.12.2018 по 31.12.2018 на підставі рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р з врахуванням даних довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 26.12.2018 №07.20/457;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми довічного грошового утримання судді за період з 01.01.2019 по 31.01.2019 з врахуванням даних довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 29.01.2019 №07.20/24/2019;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 сум довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу судді на відповідній посаді, згідно даних довідки від 29.01.2019 №07.20/24/2019.

2. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2019, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020, позов задоволено повністю.

3. У поданій касаційній скарзі відповідач із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач є суддею у відставці, що підтверджується посвідченням № 01980. Зі штату Апеляційного суду Львівської області її було виведено наказом голови суду від 22.09.2016 року № 48-к.

5. Рішенням Конституційного Суду України від 04.12.2018 року № 11-р визнано неконституційними положення ч. 3 ст. 133 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» від 07.07.2010 року № 2454-УІ в редакції Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» від 12.02.2015 року № 192-УІІ та регламентовано застосування цієї норми в первинній редакції.

6. 27.12.2018 позивач зверталася до відповідача із заявою про проведення перерахунку довічного грошового утримання на підставі довідки № 07.20/457 від 26.12.2018 виданої Апеляційним судом Львівської області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді станом на 04.12.2018 з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 № 11-р/2018.

7. 29.01.2019 позивач зверталася до відповідача із заявою про проведення їй перерахунку суми грошового утримання судді на підставі довідки № 07.20/24/2019 від 29.01.2019, виданої Львівським апеляційним судом, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2019.

8. 20.03.2019 позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила надати їй інформацію про причини не надання відповіді на звернення у формі заяви від 26.07.2018 року за вх. № 35921-20; повідомити про те, які дані враховані при проведенні перерахунку та з якого часу такий проведено.

9. Листом від 18.04.2019 № 1534/Г-20/07.05-06 відповідач повідомив позивача, що перерахунки було проведено, з поміж іншого, з 01.01.2019 на підставі довідки від 26.12.2018 № 07.20/457 та з 01.02.2019 на підставі довідки від 29.01.2019 №07.20/24/2019. Щодо проведення перерахунку на підставі довідки від 09.07.2018 року № 07.20/185/2018, зазначено, що оскільки у ній означена сума суддівської винагороди з урахуванням розміру чинного щомісячного грошового утримання судді Апеляційного суду Львівської області на відповідній посаді, який пройшов кваліфікаційне оцінювання, проводити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до цієї довідки немає підстав.

10. 09.07.2019 позивач звернулася із заявою до відповідача, у якій просила провести донарахування та виплату довічного грошового утримання згідно наданих довідок про грошове утримання судді за відповідні періоди, відповідно з днів виникнення права на такий перерахунок, а саме з 04.12.2018 року та 01.01.2019 року.

11. Листом від 18.07.2019 № 3253/3494/г-20/11.06.06 відповідач повідомив позивача, що органи Пенсійного фонду діють в межах своїх повноважень та чинних нормативно правових актів, у відповідності до яких перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці здійснюється з 1 січня 2019 року та з 1 лютого 2019 року.

12. Не погоджуючись із такою позицією суб`єкта владних повноважень, вважаючи, що має право на перерахунок довічного грошового утримання саме з 04.12.2018, позивач звернувся до суду із цим позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що відповідно до рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 зміна розміру складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою, мала місце саме 04.12.2018 та саме з цієї дати настає необхідність у проведенні перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, право на перерахунок довічного грошового утримання виникає з 01.01.2019, а дія Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" поширюється на весь 2019 рік, що свідчить про те, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 04.12.2018 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 12.12.2018 №03/36-1120, та з 01.01.2019 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області від 16.01.2019 №03/36-142.

14. Щодо необхідності врахування матеріальної допомоги при перерахунку грошового утримання суди зазначили, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 24.11.2017 (справа №466/7812/17), залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 08.02.2018, дії відповідача щодо відмови при перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 врахувати матеріальну допомогу на оздоровлення вже визнавались протиправними, а тому ці обставини не потребують повторного доказування.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. У касаційній скарзі відповідач наголошує, що відсутні підстави для перерахунку довічного грошового утримання позивача за періоди з 04.12.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.01.2019, з огляду на вимоги п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1.

16. Звертає увагу, що матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Посилається на практику Верховного Суду в подібних правовідносинах.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

17. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

18. 04.12.2018 Конституційним Судом України за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин 3, 10 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд") ухвалено рішення №11-р/2018, відповідно до якого визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини 3, 10 статті 133 Закону України від 07.07.2010 №245З-IV "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд").

19. Відповідно до пункту 1 вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини 3 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VIII) підлягає застосуванню в його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

20. Пунктом 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.

21. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1762,00 грн.

22. Згідно з частиною 1, 3 статті 135 Закону № 1402-VІІІ суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

23. Відповідно до статті 141 Закону №2453-VІ (в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VІІІ) та рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 у справі №4-рп/2016 у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

24. Статтею 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VІІІ передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

25. Аналіз наведених норм свідчить, що правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/ складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді

26. Відповідно до пункту 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04.12.2018 положення частин 3, 10 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VІII, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

27. Таким чином, саме з 04.12.2018 втратили чинність положення частини третьої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ (у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VІII) та відновили свою дію положення цієї статті в його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом".

28. Тобто, з 04.12.2018 виникає необхідність у проведенні перерахунку позивачу раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, оскільки саме з цієї дати визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) положення частини 3, 10 статті 133 Закону України від 07.07.2010 №245З-IV "Про судоустрій і статус суддів" (у редакції Закону України від 12.02.2015 №192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд"), відтак змінено розмір складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

29. Особливості призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України врегульовано Порядком, що затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 №3-1.

30. Вказаним Порядком передбачено, що звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Заява про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та довідка про розмір суддівської винагороди подається до органів, що призначають щомісячне довічне утримання.

31. Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, позивач зверталась до відповідача із заявами про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в грудні 2018 року.

32. Однак відповідач здійснив перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу з 01.01.2019.

33. Відповідно до пункту 4 розділу ІІ Порядку перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

34. Разом з тим, колегія суддів наголошує, що частина 4 статті 142 Закону № 1402-VIII, яка передбачає здійснення перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди діючого судді, не містить відповідні часові обмеження здійснення виплати за наслідками перерахунку, які у даному випадку фактично позбавляють особу на реалізацію права отримання належного розміру грошового утримання за один місяць та пов`язує право на перерахунок щомісячного довічного утримання саме зі зміною розміру складових суддівської винагороди.

35. Cуд зазначає, що перерахунок, який просить здійснити позивач за грудень 2018 року, обумовлений відновленням раніше порушених прав громадян з дати ухвалення Конституційним Судом України рішення №11-р/2018, а саме 04.12.2018.

36. Посилання заявника касаційної скарги на той факт, що у спірних правовідносинах застосуванню підлягають положення пункт 4 розділу ІІ Порядку, тобто підзаконного нормативно-правового акта, є безпідставними з огляду на наступне.

37. Юридична сила закону як основного джерела права, а також його місце в системі нормативно-правових актів закріплені в Конституції України

38. Однією з ознак, яка відрізняє закон від інших нормативно-правових актів, є прийняття його вищим представницьким органом державної влади, яким у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 85 Конституції України є Верховна Рада України.

39. У Рішенні Конституційного Суду України від 17.10.2002 №17-рп (щодо повноважності Верховної Ради України) зазначено, що Верховна Рада України є єдиним органом законодавчої влади, а відтак це означає, що жоден інший орган державної влади не уповноважений приймати закони.

40. Пунктом 6 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту.

41. Вирішуючи спірні правовідносини щодо визначення часу, з якого зобов`язаний орган Пенсійного фонду здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці, колегія суддів виходить з приписів частини 3 статті 7 КАС України, згідно з якими у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

42. Вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні їм суперечити, а відтак, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону необхідно застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

43. Таким чином, у спірних правовідносинах Пенсійному органу слід керуватись законом, а не підзаконними нормативно-правовими актами, які такому закону суперечать.

44. Аналогічний правовий висновок у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 200/3958/19-а і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від такої позиції.

45. Щодо висновку судів про той факт, що позивач має право на перерахунок пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу судді на відповідній посаді, згідно даних довідки від 29.01.2019 №07.20/24/2019, колегія суддів зазначає таке.

46. Відповідно до статті 133 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI (далі - Закон № 2453-VI) суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України «Про Конституційний Суд України» та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

47. Аналогічне правове регулювання закріплено в Законі України «Про судоустрій і статус суддів від 02 червня 2016 № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII), який набрав чинності 30 вересня 2016 року.

48. Згідно з нормами ст. 136 Закону №1402-VIII та ст. 134 Закону №2453-VI суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу.

49. Статтею 141 Закону № 2453-VI визначено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується пенсія або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

50. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

51. Отже, спеціальним законом, який регулює питання призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, чітко визначено склад суддівської винагороди, який враховується при обчисленні щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, до якого не входить матеріальна допомога на оздоровлення.

52. За такого правового регулювання матеріальна допомога на оздоровлення не входить до складу суддівської винагороди, з якої обчислюється щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.

53. Положення статті 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до яких отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких фактично були нараховані та сплачені страхові внески або збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, враховується у заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати, в цьому випадку не застосовуються, оскільки застосування цих норм можливе у разі призначення пенсії, а не щомісячного довічного грошового утримання, яке визначено спеціальним законом - Законом України «Про судоустрій та статус суддів».

54. Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених вище норм права висловлений Верховним Судом у постановах від 19.06.2018 (справа №592/7834/17), від 09.11.2018 (справа №730/567/17) та від 23.11.2018 (справа №727/4730/17) і колегія суддів не вбачає підстав для відступлення від зазначеного правового висновку.

55. Твердження судів попередніх інстанцій про той факт, що питання наявності/відсутності у позивача права на включення до довічного грошового утримання сум отриманої нею матеріальної допомоги вже вирішувалось в інших судових процесах, а відтак не потребує окремого доказування, колегія суддів вважає помилковим. Зазначеними судовими рішеннями вирішувались вимоги позивача за певні періоди до грудня 2018 (час виникнення спірних у цій справі правовідносин), а резолютивні частини зазначених судових рішень не містять зобов`язання для відповідача виконувати їх (рішення) при подальших перерахунках довічного грошового утримання позивача.

56. З огляду на викладене, колегія суддів не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій щодо наявності підстав для повного задоволення позову.

57. Задовольняючи позов в частині вимог про врахування для перерахунку довічного грошового утримання позивача сум отриманої нею матеріальної допомоги, суди допустили порушення норма матеріального та процесуального права.

58. Відповідно до статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

59. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень та прийняття нового рішення про часткове задоволення позову.

60. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області - задовольнити частково.

2. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020 у справі № 1.380.2019.004972 скасувати в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 суму довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення у розмірі посадового окладу судді на відповідній посаді, згідно даних довідки від 29.01.2019 №07.20/24/2019. В цій частині постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

3. В іншій частині рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24.12.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020 у справі № 1.380.2019.004972 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Т.Г. Стрелець