Справа № 460/8083/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2020-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 грудня 2020 року м. Рівне №460/8083/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області № 1700-0702-8/26493 винесене 03.09.2020 року, яким було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати з 25.08.2020 року ОСОБА_1 пенсію зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач має статус потерпілого від аварії на ЧАЕС (категорія 4). Повідомляє, що досягнувши 55-річного віку, звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Однак листом від 03.09.2020, відповідач відмовив йому у призначенні пенсії. Позивач не погоджується з мотивами такої відмови, згідно з якими позивач прожив в зоні радіологічного контролю станом на 01.01.1993 - 3 роки 8 місяців 4 дні, при необхідних чотирьох роках. Позивач зазначає, що набув право на зниження пенсійного віку на 5 років. Вказує, що проживав в зоні радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, в смт. Берези, Березнівського району Рівненської області, яке відповідно до Постанови КМ УРСР від 23.07.1991 №106 включене в перелік радіоактивно забруднених територій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС і до 01.01.2015 відносилося до зони посиленого радіоекологічного контролю - (IV категорія). В цьому населеному пункті позивач прожив з березня 1986 року по березень 1993 року, з березня 1993 року по 17 лютого 1997 року, з 10 березня 1998 року по даний час. Вказана обставина підтверджується довідкою Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області. Доводить, що початкова велична в 2 роки застосовується до позивача, оскільки він проживав в зоні гарантованого забруднення з моменту аварії: з 26.04.1986 по 31.07.1986, так як це визначає стаття 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». І відповідно, якщо рахувати окрім початкової величини інший період, то виходить, що починаючи з 26.04.1986 по 01.01.1993 позивач постійно проживав в зоні радіоактивного забруднення, тобто більше 5 років. Відповідач в оскаржуваному рішенні не взяв до уваги інформацію зазначену у вказаній довідці, а саме період проживання смт.Соснове, Березнівського району Рівненської області з березня 1986 року по березень 1993 року та не навів ніяких доводів. Відповідно до трудової книжки з 15.05.1987 по 27.04.1989 позивач навчався у Рівненському сільськогосподарському технікумі, але фактично проживав в смт.Соснове, яке відноситься до зони радіоактивного забруднення. Вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пенсії протиправними, а тому просить позов задовольнити та у судовому порядку зобов`язати відповідача призначити пенсію із зниженням пенсійного віку.

Ухвалою суду від 04.11.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що відповідно до довідки виданою Соснівською селищною радою Березнівського району Рівненської області від 30.07.2020 № 150 позивач зареєстрований з березня 1986 року по березень 1993 року в смт Соснове Березнівського району Рівненської області, яке згідно з постановою Кабінету Міністрів №106 від 23.07.1991 включено в перелік радіоактивного забруднення внаслідок аварії на ЧАЕС територій і до 01.01.2015 було віднесено до зони посиленого радіологічного контролю. Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 виданої 13.08.1989 та долучених позивачем документів, він з 08.06.1989 по 23.09.2003 працював у Соснівському професійно-технічному училищі №8 (територія радіологічного контролю) 4 зона. Також позивач до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах надав довідку №103 від 14.08.2020, в якій значиться що ОСОБА_1 дійсно навчався в Рівненському сільськогосподарському технікумі на денній формі навчання по спеціальності «Сільськогосподарське та цивільне будівництво», юридична адреса: м. Рівне (чиста зона) - з 01.09.1984 по 27.04.1989. За наведеного, Отже, строк проживання позивача на забрудненій території (26.04.1989 по 01.01.1993 ) становить 3 роки 8 місяців 4 дні, при необхідних чотирьох, станом на 01.01.1993. Відповідач зазначає, що підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрація у зоні посиленого радіологічного контролю. З огляду на вимоги вищевказаної статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та надані копії документів, права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку позивач не має, позаяк станом на 01.01.1993 він не прожив (не відпрацював) чотири роки у зоні посиленого радіологічного контролю починаючи з дати аварії на ЧАЕС. За таких обставин, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 має статус громадянина, який постійно проживав на території зони посиленого радіоекологічного (категорії 4), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.02.1993 (а.с.8).

Як свідчать матеріали справи, 09.07.2020 досягнувши 55-річного віку, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Листом від 03.09.2020 №1700-0702-8/26493 у відповідь на звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило позивачу, що період проживання (роботи) з 26.04.1986 у 4 зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 становить 3 роки 8 місяців 4 дні, що не дає підстав для призначення пенсії згідно з статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.10-11).

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

За нормою статті 26 вказаного Закону, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Пунктом 13 Перехідних положень цього Закону передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом п`ятим пункту другого статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років, з приміткою, що початкова величина (3 роки) зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії (тобто з 26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Абзацом шостим цього ж пункту цієї ж статті передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, з приміткою, що початкова величина (2 роки) зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Таким чином, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі вказаних абзаців пункту другого статті 55 Закону №796-XII - є факт проживання та/або праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року, або у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року. При цьому, особам, які додатково проживали у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 3 роки, а особам, які додатково проживали в зоні посиленого радіологічного контролю в період з 26 квітня 1986 року по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 у справі №205/4589/16-а та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту пункту другого статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом перебування особи у забрудненій зоні у зв`язку із постійним проживанням, або у зв`язку із роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Оскільки пенсійний вік особи може бути знижено лише за однією підставою, передбаченою статтею 55 Закону, то період проживання та/або роботи особи в зоні гарантованого добровільного відселення не підлягає включенню в період проживання та/або роботи такої особи в зоні посиленого радіологічного контролю.

Саме такий правовий висновок міститися у постанові Верховного Суду від 19.09.2019 по справі №556/1172/17.

Відповідно до довідки Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області №150 від 30.07.2020 ОСОБА_1 зареєстрований та проживає:

з березня 1986 року по березень 1993 року в смт. Соснове;

з березня 1993 року по 17.02.1997 в смт. Соснове;

з 10.03.1997 по даний час (2020 рік) в смт. Соснове (а.с.15).

Згідно з Переліком населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106, смт.Соснове Березнівського району Рівненської області до 01.01.2015 відносилося до зони посиленого радіологічного контролю (IV категорія).

В той же час, відповідно до записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_3 , ОСОБА_1 :

з 12.08.1983 по 14.07.1984 працював в колгоспі «Дружба»;

з 01.09.1984 по 27.04.1989 навчався в Рівненському сільськогосподарському технікумі;

з 08.06.1989 по 23.09.2003 працював в Соснівському СПТУ-8.

Також відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1

з 08.06.1989 по 23.09.2003 працював в Соснівському СПТУ-8.

з 24.09.2003 по 22.01.2020 працював Рівненській філії ВАТ «Укртелеком» в центрах електрозв`язку м.Березного та м. Костополя (а.с.12-13).

Крім цього, позивач надавав відповідачу довідку №103 від 14.08.2020, в якій значиться що ОСОБА_1 дійсно навчався в Рівненському сільськогосподарському технікумі на денній формі навчання по спеціальності «Сільськогосподарське та цивільне будівництво», юридична адреса м. Рівне - з 01.09.1984 (наказ №126-Л від 22.08.1984). При цьому, йому надавалася академічна відпустка з другого курсу в ряди Радянської Армії з 17.05.1985 (наказ №70-Л від 17.05.1985). Повернення з академічної відпустки на другий курс денного будівельного відділення відбулося з 15.05.1987 (наказ №81-Л від 15.05.1987). Відрахований з числа студентів в зв`язку з закінченням терміну навчання з 27.04.1989 (наказ 75-Л від 27.04.1989).

За наведеного, в період часу з 01.09.1984 по 27.04.1989 ОСОБА_1 не міг проживати на території посиленого радіологічного контролю, а саме смт.Соснове Березнівського району Рівненської області, позаяк в періоді з 17.05.1985 по 15.05.1987 він проходив строкову службу в армії, а в періодах з 01.09.1984 по 17.05.1985 та з 15.05.1987 по 27.04.1989 - навчався за денною формою навчання в м.Рівному, тобто фізично знаходився поза межами відповідної радіаційно забрудненої території.

Оскільки обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту другого статті 55 Закону №796-XII - є факт проживання та/або праці особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року, а ОСОБА_1 протягом вказаного періоду проживав і працював у такій зоні лише протягом трьох років восьми місяців чотирьох днів (тобто період з 27.04.1989 по 01.01.1993), то відповідного права він не набув.

При цьому, судом відхиляються доводи сторони позивача про те, що факт його постійного проживання у зоні посиленого радіологічного контролю підтверджується довідкою Соснівської селищної ради Березнівського району Рівненської області №150 від 30.07.2020, позаяк сам по собі факт реєстрації місця проживання особи не свідчить про те, що вказана особа фактично проживала протягом вказаного періоду у такому місці, тим більше, що іншими доказами по справі щодо позивача даний факт спростовано.

За вимогами Закону, підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання, а не факт реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю.

З врахуванням того, що на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку за статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», позивач належними документами не підтвердив факт проживання та/або праці у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років в періоді з 26 квітня 1986 року до 01 січня 1993 року, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області правомірно і підставно відмовило йому у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, так як підстав для застосування пільги пов`язаної з роботою та/або проживанням у зоні гарантованого добровільного відселення немає.

Доводи позивача про зворотне не знайшли свого підтвердження в суді.

Також суд відхиляє, як необґрунтовані доводи позивача про те, що для підтвердження особливого статусу достатньо посвідчення громадянина, який постійно проживає на території зони посиленого радіологічного контролю та трудової книжки, натомість подання інших первинних документів, в яких зазначено період роботи та населений пункт, де особа проживала, не є обов`язковим.

Так, згідно статті 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991, підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (у відповідній редакції), при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особа надає, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідку про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видану органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Оскільки право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на умовах статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається з урахуванням періодів проживання або роботи на території радіоактивного забруднення, то вимога про подання відповідних довідок є цілком логічним заходом.

З огляду на встановлене, суд вважає, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку за ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, обґрунтовано, добросовісно і розсудливо, що, в свою чергу, вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

При вирішенні спору судом врахована правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 29.01.2020 у справі №572/245/17 та постанові Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №572/456/17.

Підстави для відшкодування судових витрат у справі, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України,- відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 03 грудня 2020 року.

Суддя Н.В. Друзенко