Справа № 380/3926/20
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2020-12-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/3926/20 пров. № А/857/12072/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Святецького В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Дідилівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року (головуючого судді Потабенко В.А., ухвалене у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/3926/20 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області до Дідилівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області про зупинення експлуатації будівлі,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Львівській області 22.05.2020 звернулося в суд з позовом до Дідилівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області в якому просить зупинити експлуатацію будівлі Дідилівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області за адресою: 80462, Львівська область, Кам`янка Бузький район, с. Дідилів, вул. Незалежності, 36 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року задоволено позов повністю.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції Дідилівська навчально виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та відмовити в задоволенні позову. Вказує, що засновником навчально виховного комплексу є Дідилівська сільська рада та підпорядковується відповідач відділу освіти Кам`янка Бузької райдержадміністрації, відповідно судом не враховано, що усунення порушення є фінансування за рахунок коштів місцевого бюджету для вжиття відповідних заходів, також заявлені вимоги є до не належного відповідача, оскільки вирішення питання, які становлять предмет спору, не входять в компетенцію директора навчального закладу, який не є розпорядником коштів та суперечить положенням Статуту. Іншим нормативно-правовим актам, яким керується відповідач в своїй діяльності. Зазначає, що звернулися до відділу освіти Кам`янка Бузької райдержадміністрації листом від 26.02.2020 №19 щодо виділення коштів для обладнання системи протипожежного захисту згідно акту перевірки. Станом на дату винесення рішення, за рахунок виділених коштів усунуто ряд порушень зазначених в акті перевірки.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 відкрито апеляційне провадження у справі № 380/3926/20 та ухвалою суду від 04.11.2020 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у її сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга задоволенню не підлягає з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що що Дідилівський навчально виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області, знаходиться за адресою:80462, Львівська область, Кам`янка Бузький район, с. Дідилів, вул. Незалежності, 36.

Відповідно до наказу ГУ ДСНС України у Львівській області № 337 від 11.12.2019 «Про проведення позапланової перевірки» відповідача включено до переліку підприємств, щодо яких заплановано проведення позапланових перевірок додержання законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки закладів, установ та організацій з масовим перебуванням людей відповідно до графіку (аркуш справи 25).

25.01.2020 начальником Кам`янка Бузького РВ ГУ ДСНС України у Львівській області видано посвідчення № 16 на проведення заходу державного нагляду (контролю)у Дідилівському НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області (аркуш справи 26).

У період з 10.02.2020 по 21.02.2020 проведено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктом господарювання Дідилівським НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області, що знаходиться за адресою: 80462, Львівська область, Кам`янка Бузький район, с. Дідилів, вул. Незалежності, 36, вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Перевірка проводилася у присутності директора Дідилівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області ОСОБА_1 .

За результатами перевірки складено акт від 21.02.2020 №33 (аркуші справи 9-17) згідно якого встановлено ряд порушень Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30.12.2014, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, Кодексу цивільного захисту України, Правил техногенної безпеки та низки інших нормативних актів, а саме:

- приміщення не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до вимог (системою пожежної сигналізації, системою передачі тривожних сповіщень, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей) (розділ 5 п. 1.2 НАПБА А.01.001-2014 р.);

- не проведено технічне обслуговування первинних засобів пожежогасіння, термін експлуатації яких вийшов (розділ 5 п. 3.17 НАПБА А.01.001-2014 р.);

- посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому ПКМУ від 26.06.2013 №444 Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях (розділ 2 п.16 НАПБА А.01.001-2014);

- приміщення не до забезпечене первинними засобами пожежогасіння (актовий зал, майстерня, ІІ поверху, кабінет хімії, бібліотека) (розділ 5 п.3.6 НАПБА А.01.001-2014 р.);

- не влаштовані сходи до другого евакуаційного виходу з актового залу (розділ 3 п. 2.23 НАПБА А.01.001-2014р.);

- біля пожежного водоймища (резервуара) не встановлено табличку пожежне водоймище з цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми (розділ 5 п.2.1 п.п.9 НАПБ А.01.001-2014р.);

- не надано акт перевірки відповідності змонтованої системи блискавкозахисту відповідно до вимог (розділ 4 п.1.21 НАПБ А.01.001-2014р.);

- не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (розділ 4 п.1.20 НАПБ А.01.001-2014р.);

- не проведено перевірку захисту від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів змонтованого на будівлі школи (розділ 4 п.1.21 НАПБ А.01.001-2014р.);

- шляхи евакуації не обладнані евакуаційним освітленням (розділ 3 п.2.31 НАПБ А.01.001-2014р.);

- облицювання стін коридору І поверху допускається з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2 (розділ 3 п. 2.17 НАПБ А.01.001-2014р.);

- допускається зниження класу вогнестійкості елементів заповнення отворів в протипожежних перешкодах (люк виходу на горищі, двері в підвальне приміщення) (розділ 3 п.2.3 НАПБ А.01.001-2014р.);

- не забезпечено справність пожежного резервуара (відсутній необхідний рівень води в пожежному резервуарі для цілей пожежогасіння) (розділ 5 п. 2.11 п.п. 2 НАПБ А.01.001-2014р.);

- з приміщення спортзалу не влаштовано другий евакуаційний вихід(розділ 3 п. 2.26 НАПБ А.01.001-2014р.);

- в актовому залі крісла не прикріплено до підлоги (розділ 3 п.2.25 НАПБ А.01.001-2014р.);

- територію школи не забезпечено пожежним щитом (розділ 5 п.3.11 НАПБ А.01.001-2014р.);

- вуглекислотні вогнегасники на першому поверсі не обладнано раструбами(розділ 5 п.3.6 НАПБ А.01.001-2014р.);

- для приміщень майстерні не визначено категорії щодо вибухопожежної та пожежної небезпеки відповідно до вимог ДСТУ Б В.1.1-36:2016 (розділ 3 п.2.9 НАПБ А.01.001-2014р.);

- двері в приміщенні коридору І поверху не відчиняються в напрямку виходу з будівлі (розділ 3 п.2.27 НАПБ А.01.001-2014р.);

- електролампочки в підвальних приміщеннях не закриті плафонами захисного виконання (розділ 4 п.1.18 НАПБ А.01.001-2014р.);

- електромережа в підвальних приміщеннях не прокладено згідно вимог ПУЄ (розділ 4 п.1.1НАПБ А.01.001-2014р.);

- електророзетки та вимикачі в приміщенні кладових майстерні, в приміщенні актового залу на сцені, в приміщенні комп`ютерного класу не встановлено на не горючій основі (розділ 4 п.1.17 НАПБ А.01.001-2014р.);

- в приміщенні кладових майстерні, кладової для малювання, коридорі дошкільного закладу, кабінеті хімії допускається експлуатація тимчасових ділянок електромережі (розділ 4 п.1.8 НАПБ А.01.001-2014р.);

- порошкові вогнегасники в приміщенні дошкільного навчального закладу не забезпечено шлангами (розділ 5 п.3.6, 3.10 НАПБ А.01.001-2014р.);

- не розроблено плани евакуації людей з приміщення ІІ, ІІІ поверхів та актового залу школи (розділ 3 п.5 НАПБ А.01.001-2014р.);

- приміщення кладовищ майстерні, господарських кладових та підвальні приміщення не очищено від горючого сміття (меблі, побутові речі, ганчір`я) (розділ 3 п.2.1НАПБ А.01.001-2014р.);

- наказом не призначена особа відповідальна за утримання вогнегасного покриву (розділ 3 п.2.7 НАПБ А.01.001-2014р.);

- місце розташування захисної слуги не позначено за допомогою таблички та покажчиків руху до неї (розділ 2 п.3.4 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- захисну споруду не забезпечено первинними засобами пожежогасіння (розділ 3 п.5 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- захисну споруду не обладнано пожежною автоматикою та сигналізацією (розділ 3 п.5 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- не забезпечено можливість користування захисною спорудою особам з інвалідністю та іншими мало мобільними групами населення (розділ 2 п.6 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- захисна споруда не захищена від підтоплення ґрунтовимита поверхневими водами (розділ 2 п.8 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- утримання електрообладнання в приміщенні захисної споруди здійснюється з порушенням вимог ПУЄ (розділ 2 п.9 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- захисну споруду не обладнано системами життєзабезпечення (водопостачання, каналізації, опалення, вентиляції) (розділ 2 п.7.10 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- не забезпечено ведення документації захисної споруди (розділ 6 глава 2 п.15 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- не створені об`єктові формування цивільного захисту з обслуговування захисної споруди (розділ 6 глава 1 п.1.2 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- захисна споруда не комплектована необхідним майном (розділ 7глава 1 п.6 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- не забезпечено підтримання належного технічного стану приміщення захисної споруди та не проведено їх ремонт (розділ 6глава 3 п.2 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.);

- захисну споруду не забезпечено переносним електричними ліхтарями або акумуляторними світильниками (розділ 4 п. 4 Вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджені наказом МВС №579 від 09.07.2018 р.).

18.02.2020 посадовими особами ГУ ДСНС України у Львівській області щодо директора Дідилівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області Антоніва Б.М. складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.175 КУпАП серія ЛВ №014075.

Як видно з вищевказаного протоколу, директор Дідилівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області ОСОБА_1 з протоколом ознайомлений.

Крім цього, 20.02.2020 винесено постанову №014070 про накладення на директора Дідилівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

В пункті 17 протоколу директор Дідилівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області ОСОБА_1 , зазначив, що порушення будуть усунуті в найкоротший термін.

Оскільки порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки виявлені в роботі Дідилівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області уже не вперше, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що оскільки на час розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б свідчили про усунення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, вони продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей, а тому наявність наведених порушень вимог протипожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052 (далі Положення) Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Пунктом 7 Положення передбачено, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 8 Положення ДСНС під час виконання покладених на неї завдань взаємодіє з іншими державними органами, допоміжними органами і службами, утвореними Президентом України, тимчасовими консультативними, дорадчими та іншими допоміжними органами, утвореними Кабінетом Міністрів України, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, громадськими спілками, профспілками та організаціями роботодавців, відповідними органами іноземних держав і міжнародних організацій, а також підприємствами, установами, організаціями.

Пунктом 9 цього Положення передбачено, що в межах повноважень, передбачених законом, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України, наказів МВС видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Згідно з підпункту 48 пункту 4 Положення, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та Правилами пожежної безпеки в Україні, які затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014 та зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697.

Згідно статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа (частина 4 статті 4 Закону №877-V).

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Колегія суддів зазначає, що Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України №1417 від 30.12.2014, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за №252/26697, є обов`язковими для виконання усіма суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (пункт 4 Розділ І Правил пожежної безпеки в Україні).

Відповідно до статті 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Відповідно частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг можливе лише за рішенням адміністративного суду, прийнятим за зверненням центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки. Такі заходи можуть бути застосовані на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Заходи реагування до суб`єкта господарювання не застосовуються у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису.

Відповідно до пунктів 26, 32, 43 частини 1 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини; пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.

З аналізу вказаних приписів Кодексу вбачається, що настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню, виникнення аварій (катастроф) та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Матеріалами справи підтверджується наявність порушень правил пожежної безпеки у Дідилівському НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської областіза адресою:80462, Львівська область, Кам`янка Бузький район, с. Дідилів, вул. Незалежності, 36, що підтверджується актом перевірки від 21.02.2020 №33.

Судом при прийнятті рішення враховано велику кількість порушень правил пожежної безпеки у відповідача і те, що такі порушення виявлено не вперше, також штраф, накладений на директора Дідилівського НВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області Антоніва Б.М. постановою №014070 від 20.02.2020 сплачено в повному обсязі, що додатково підтверджує як обізнаність останнього з встановленими під час перевірки порушеннями, так і його згоду з ними.

Апеляційний суд зазначає, що без усунення порушень законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, продовження роботи ДідилівськогоНВК «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської областіза адресою: 80462, Львівська область, Кам`янка Бузький район, с. Дідилів, вул. Незалежності, 36, становить загрозу для життя і здоров`я дітей, працівників та інших людей, що можуть там перебувати.

Суд першої інстанції скеровував на адресу відповідача ухвалу про відкриття провадження у справі від 11.06.2020 та повідомляв відповідача про розгляд вказаної справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Крім того, у вказаній ухвалі відповідачу пропонувалося подати відзив на позовну заяву.

Однак, станом на дату розгляду вказаної справи, відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав, жодних клопотань про поновлення строку на подання відзиву чи клопотання про звернення до позивача із заявою щодо проведення повторної перевірки з метою підтвердження усунення порушень, на адресу суду від відповідача також не надходило.

Подаючи апеляційну скаргу, апелянт зазначає, що усунув частину порушень, зазначених в акті перевірки від 21.02.2020 № 33, про що подав суду копії фотосвітлин та поданих документів (довідку, гарантійний лист), що свідчить про добросовісність намірів відповідача на усунення виявлених порушень.

Щодо таких доводів колегія суддів зазначає, що такі до уваги не приймаються, оскільки вони не підтверджені належним чином, а саме - відсутній Акт про проведення повторної перевірки, яка би встановила факти усунення порушень, про які відповідач зазначив.

Також відповідач не дав доказів усунення всіх порушень та апеляційний суд звертає увагу, що існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 823/589/16.

Отже, у спірному випадку не усунута загроза життю та здоров`ю людей та, як наслідок, і надалі існують підстави для застосування відповідних заходів реагування.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 17.10.2019 у справі № 826/7292/18.

Також суд не може погодитися з доводами відповідача про неможливість усунення виявлених під час перевірок порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки через відсутність коштів для усунення таких порушень, з огляду на таке.

Сама по собі відсутність коштів на забезпечення протипожежної та техногенної безпеки, не може бути підставою для відкладення вжиття заходів щодо усунення вищевказаних факторів небезпеки життю, здоров`ю громадян, оскільки в суду немає належних та допустимих доказів, які б підтверджували виділення коштів на такі заходи, або об`єктивно підтвердженої дати їх виділення, в той час, як порушення законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей, і надалі продовжують існувати.

Колегія суддів враховує, що захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Не усунені відповідачем порушення є, на думку колегії суддів, суттєвими та створюють серйозну небезпеку, з огляду на те, що, зокрема, не встановлення системами протипожежного захисту відповідно до вимог (системою пожежної сигналізації, системою передачі тривожних сповіщень, системою оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей), яка має на меті, в тому числі, раннє виявлення пожежі та подавання сигналу тривоги може призвести до сповільнення процесу евакуації людей при пожежі та пізнього виявлення пожежі та оповіщення людей.

Інші порушення також безпосередньо впливають на загрозу виникнення пожежі, оскільки можуть спровокувати її виникнення, а також впливають на швидкість евакуації людей з приміщень тощо.

Тобто вказані порушення не є формальними, а стосуються наявності у відповідача порушень, які можуть призвести до займання і відсутності необхідної системи заходів для уникнення пожежі, забезпечення своєчасного її виявлення та гасіння, попередження людей про небезпеку.

Колегія суддів приходить до висновку, що виявлені порушення вимог пожежної безпеки Дідилівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області створюють реальну загрозу життю та здоров`ю, а їх не усунення може призвести до невиправних наслідків - до загибелі людей або ж нанесенню шкоди їх здоров`ю.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що навіть наявність одного неусуненого порушення з виявлених позивачем під час проведення перевірки Дідилівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області, може призвести до тяжких наслідків.

Як вже зазначалось вище, станом на момент розгляду справи, матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували повне усунення порушень, встановлених актом перевірки.

Відповідно до частини 1 статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з статтею 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Вказане зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення. Так, наявність системи технічних засобів оповіщення людей про пожежу є надзвичайно важливими протипожежним засобом, яке впливає на швидкість евакуації людей та прискорення реагування співробітниками ДСНС у разі виникнення надзвичайної ситуації у приміщенні, а також сприяє вчасному гасінню пожежі ззовні, що в своє чергу призведе до своєчасного врятування життя людей.

З огляду на Конвенцію ООН про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-XII, а саме частину 3 статті 3 та статтю 3 Конституції України, Закон України «Про охорону дитинства», пріоритетним в даному випадку є забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, що включено у систему заходів щодо охорони дитинства в Україні, а людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Доводи апелянта, що засновником навчально виховного комплексу є Дідилівська сільська рада та підпорядковується відповідач відділу освіти Кам`янка Бузької райдержадміністрації, відповідно судом не враховано, що усунення порушення є фінансування за рахунок коштів місцевого бюджету для вжиття відповідних заходів, також заявлені вимоги є до не належного відповідача, оскільки вирішення питання, які становлять предмет спору, не входять в компетенцію директора навчального закладу, який не є розпорядником коштів та суперечить положенням Статуту є необґрунтованими, оскільки позов заявлений до належного відповідача, який уповноважений на здійснення та усунення порушень виявлених під час проведення перевірки з пожежного нагляду та є закладом освіти відповідно до пункту 6 статті 1 Закону України «Про освіту» заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність. А пункт 7 статті 1 Закону України «Про освіту» визначає, що засновник закладу освіти - орган державної влади від імені держави, відповідна рада від імені територіальної громади (громад), фізична та/або юридична особа, рішенням та за рахунок майна яких засновано заклад освіти або які в інший спосіб відповідно до законодавства набули прав і обов`язків засновника, відповідно пункт 27 вказаної статті встановлює, що суб`єкт освітньої діяльності - фізична або юридична особа (заклад освіти, підприємство, установа, організація), що провадить освітню діяльність.

Пункти 8 та 9 частини 1 статті 4 КАС України встановлюють, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, застосований до відповідача захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення суб`єктом господарювання виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті підвищеної небезпеки.

Той факт, що Дідилівський навчально виховний комплекс «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області в подальшому частково усунув виявлені порушення, не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів реагування на момент ухвалення оскаржуваного рішення та не впливає на оцінку законності цього рішення.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 30 вересня 2020 по справі №160/1736/19, від 22 жовтня 2020 року по справі № 820/5232/17, від 29 жовтня 2020 року по справі № 815/6378/17, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

Колегія суддів дійшла висновку, що застосування заходу реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень, за таких підстав, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих письмових доказів, з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, тому необхідність застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, шляхом опечатування (опломбування) та відімкнення від джерел живлення є правильним.

Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

З огляду на те, що порушення позивачем виявлені у навчальному закладі, де навчаються діти, які є уразливою категорією осіб, в силу свого віку, а ймовірне виникнення загрози життю та/або здоров`ю людей є реальним, з метою недопущення спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей та ненаданням достатніх доказів щодо усунення виявлених порушень, зазначених в акті перевірки, суд вважає, що вимоги позивача є обгрунтованими.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Таким чином, беручи до уваги встановлені під час проведення перевірки порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, а також те, що вони створюють загрозу життю та здоров`ю людей та вимоги закону, апеляційний суд наголошує на очевидній необхідності та підставності задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дідилівського навчально виховного комплексу «Загальноосвітній навчальний заклад І ІІІ ступенів дошкільний навчальний заклад» Кам`янка Бузького району Львівської області залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі №380/3926/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Святецький