Справа № 140/3300/20
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2020-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 рокуЛьвівСправа № 140/3300/20 пров. № А/857/10712/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року (головуючий суддя Валюха В.М., м. Луцьк) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 різниці між пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, за період з 10 жовтня 2018 року по 05 серпня 2019 року включно, зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII з моменту виникнення права на таку пенсію - з 10 жовтня 2018 року та повернути йому різницю між пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, з 10 жовтня 2018 року по 06 серпня 2019 року.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови в поверненні ОСОБА_1 різниці між пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, за період з 10 жовтня 2018 року по 05 серпня 2019 року включно та зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII з моменту виникнення права на таку пенсію - з 10 жовтня 2018 року та виплатити йому різницю між пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, та пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII, за період з 10 жовтня 2018 року по 05 серпня 2019 року включно.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області оскаржило його в апеляційному порядку, вважає, що таке є незаконним, прийнятим із порушенням норм матеріального права, тому просить скасувати рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивач перебував на обліку в органах Пенсійного фонду України Волинської області як одержувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-ІV) починаючи з 10.10.2018.

Згідно статті 30 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (далі Закон №2262) пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 30.01.2007 №3-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії, ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до пункту 3 статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

06.08.2019 головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області від ІНФОРМАЦІЯ_1 отримано документи для призначення позивачу пенсії по інвалідності відповідно до Закону №2262, зокрема:

подання про призначення пенсії від 05.08.2019 №1541/ХА-21092;

заяву про призначення пенсії від 25.07.2019;

витяг з наказу командира 14 окремої механізованої бригади від 09.10.2018 №235-РС;

витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2018 №228;

грошовий атестат (серія ЗУ №065479);

довідку про додаткові види грошового забезпечення та премії від 31.01.2019 №216.

На підставі наданих документів з 06.08.2019 позивача переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262.

Враховуючи наведене, підстав для призначення пенсії відповідно до Закону №2262 починаючи з 10.10.2018 немає, а тому рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31.07.2020 є безпідставним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обліку в Луцькому об`єднаному управлінні ПФУ у Волинські області, з 26.05.2017 отримував пенсію по інвалідності, яка була призначена відповідно до Закону № 1058-IV, що підтверджується матеріалами пенсійної справи №232434.

26.10.2018 позивач звернувся до Луцького ОУПФУ із заявою про перехід пенсії по інвалідності відповідно до Закону №2262, і рішенням Луцького ОУПФУ від 02.11.2018 року 339 відмовлено у такому переведенні у зв`язку із відсутністю підстав, роз`яснено право звернутися із зазначеного питання до ГУПФУ у Волинській області.

06.08.2019 на адресу ГУ ПФУ у Волинській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Волинський ОВК) надійшло поданні та інші документи на призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 ..

Відповідно до протоколу за пенсійною справою (Міноборони) від 06.08.2019 ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом № 2262-ХІІ з 06.08.2019.

Листом від 27.09.2019 № 1013/К-01, у відповідь на звернення ОСОБА_1 , ГУ ПФУ у Волинській області роз`яснило, що позивач перебував на обліку як одержувач пенсії по інвалідності ІІ групи захворювання, яке пов`язане із захистом Батьківщини відповідно до Закону № 1058-IV по 05.08.2019, відповідно до заяви та подання Міноборони з 06.08.2019 позивача переведено на пенсію по інвалідності як особу з інвалідністю ІІ групи (захворювання пов`язане із захистом Батьківщини) відповідно до Закону №2262, а повернути різницю пенсії з дати звільнення зі служби (з 10.10.2018) немає законних підстав, оскільки пенсія по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ призначена з 06.08.2019.

Розглядаючи спір судом першої інстанції правильно враховано, що відповідно до частини другої статті 1 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами статті 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Частиною першою статті 18 Закону № 2262-ХІІ пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків. Особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які визнані особами з інвалідністю до закінчення трьох місяців з дня звільнення їх зі служби внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства, пенсія призначається з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Згідно із частиною третьою статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

З огляду на це, суду першої інстанції вірно вважав, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються з наступного дня після звільнення їх зі служби (але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення), при цьому, пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції з`ясовано, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2018 № 228 сержанта за контрактом ОСОБА_1 , начальника тренажера батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, звільненого наказом командира 14 окремої механізованої бригади від 09.10.2018 № 235-РС з військової служби у запас відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я) частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 з правом носіння військової зброї, з 10.10.2018 виключено зі списків особового складу, з усіх видів забезпечення. При цьому, з 01.06.2018 позивачу встановлено другу групу інвалідності (причина - травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини), що стверджується, випискою з акту огляду МСЕК серії 12ААА № 759053.

06.08.2019 на адресу ГУ ПФУ у Волинській області від Волинського ОВК надійшло подання та інші документи, які підтверджують право позивача на отримання пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Виходячи із приписів пункту «б» частини першої, частини третьої статті 50 Закону № 2262-ХІІ, суд першої інстанції підставно вважав, що позивачу пенсію по інвалідності на підставі Закону № 2262-ХІІ необхідно було призначити не з 06.08.2019 (дати надходження документів від ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а з дня виникнення права на пенсію - 10.10.2018 (наступний день після звільнення з військової служби), який охоплюється часовим проміжком 12 місяців перед зверненням за пенсією.

При цьому, суд першої інстанції вірно відхилив доводи відповідача про те, що позивача було переведено на пенсію по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ з 06.08.2019, а не призначено таку пенсію, оскілки відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором. Згідно із частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Отже, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший (аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 у справі № 359/3000/17).

У спірних правовідносинах вказані положення частини третьої статті 45 Закону № 1058-IV застосовані бути не можуть, оскільки стосуються переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший, тоді як у позивача виникло право на призначення пенсії за іншим Законом - Законом № 2262-ХІІ.

Крім того, від ІНФОРМАЦІЯ_3 на адресу ГУ ПФУ у Волинській області 06.08.2019 надійшли документи саме для призначення пенсії позивачу відповідно до Закону № 2262-ХІІ, а з протоколу за пенсійною справою (Міноборони) від 06.08.2019 вбачається, що позивачу ОСОБА_1 саме призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом № 2262-ХІІ з 06.08.2019, а не переведено з одного виду пенсії на інший.

Крім того, суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, що визначений частиною другою статті 122 КАС України, оскільки відповідно до частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ суми пенсії, не одержані пенсіонером своєчасно з вини органу, який призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Оскільки, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач має право саме на призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 2262-ХІІ (при цьому, право на отримання пенсії за Законом № 2262-ХІІ відповідачем не заперечується) та саме з 10.10.2018, та враховуючи, що до 05.08.2019 позивач отримував пенсію по інвалідності за Законом № 1058-IV, то суду першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має також право на отримання різниці між пенсією по інвалідності, призначеною відповідно до Закону № 1058-IV, та пенсію по інвалідності, призначеною відповідно до Закону № 2262-ХІІ за період з 10.10.2018 по 05.08.2019.

Виходячи із зазначеного вище суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 липня 2020 року по справі № 140/3300/20 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін